# bavli

id: 5107
lvr: 51
prk: 07
nru: דף ע,ב גמרא
pgu: ע
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כשבא בדרך זו היא בטהורה כשבא בדרך זו היא בטמאה ת``ל טריפה מי שיש במינה טריפה אוציא את הטמאה שאין במינה טריפה ולא אוציא את החיה שיש במינה טריפה ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl=''> ויקרא ז </span> ואכל לא תאכלוהו מי שחלבה אסור ובשרה מותר יצא חיה שחלבה ובשרה מותר א``ל רב יעקב בר אבא לרבא אלא מעתה נבלת בהמה טהורה הוא דמטמאה נבלת בהמה טמאה לא מטמאה אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כמה סבי שבישתו בה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>סיפא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אתאן לנבלת עוף טמא</span> אמר רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לא טיהר רבי מאיר</span> אלא בתמימין אבל בבעלי מומין לא ורבי אלעזר אמר אפילו בבעלי מומין איתמר נמי אמר רב ביבי אמר רבי אלעזר מטהר היה רבי מאיר בבעלי מומין ואפילו באווזין ותרנגולין בעי רבי ירמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ערף עז</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מהו</span> אווזין ותרנגולין טעמא מאי דמינא דעופות נינהו אבל עז לאו מינא דעגלה נינהו או דילמא מינא דבהמה הוא יתיב רב דימי וקאמר לה להא שמעתא אמר ליה אביי מכלל דעגלה ערופה טהורה היא א``ל אין אמרי דבי רבי ינאי כפרה כתיב בה כקדשים מתיב רב נתן אבוה דרב הונא <בר נתן> ואכל לא תאכלוהו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אין לי</span> אלא חלב שאסור באכילה ומותר בהנאה חלב של שור הנסקל ועגלה ערופה מנין ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0303' data-rgl=''> ויקרא ג </span> כל חלב ואי ס``ד עגלה ערופה טהורה היא היא טהורה וחלבה טמא היכא דערף מיערף לא איצטריכא ליה כי איצטריכא היכא דשחטה מישחט ותיהני ליה שחיטה לטהרה מידי נבלה לא צריכא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שמתה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מכלל דמחיים אסורה</span> אין אמר רבי ינאי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>גבול שמעתי</span> ושכחתי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ונסבין חברייא</span> למימר ירידתה לנחל איתן היא אוסרתה:
<BR


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף ע,ב משנה
pgu: ע
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  כל הזבחים ש<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>נתערבו</span> בחטאות המתות או בשור הנסקל אפילו אחת בריבוא ימותו כולן נתערבו בשור שנעבדה בו עבירה א


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עא,א משנה
pgu: עא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
<span class='tlm-rsh' data-nro='0'></span>  שהמית את האדם ע``פ עד א' או ע``פ הבעלי' ברובע ונרבע במוקצה ונעבד באתנן ומחי


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עא,ב משנה
pgu: עא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  בכלאים ובטריפה ביוצא דופן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ירעו עד שיסתאבו</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וימכרו</span> ויביא בדמי היפה שבהן מאותו המין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>נתערבו</span> בחולין תמימים ימכרו החולין לצורכי אותו המין <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>קדשים בקדשים מין במינו</span> [זה יקרב לשם מי שהוא וזה] יקרב לשם מי שהוא קדשים בקדשים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מין בשאינו מינו</span> ירעו עד שיסתאבו <וימכרו> ויביא בדמי יפה שבהן ממין זה ובדמי היפה שבהן ממין זה ויפסיד המותר מביתו נתערבו בבכור ובמעשר ירעו עד שיסתאבו ויאכלו כבכור וכמעשר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הכל יכולין להתערב</span> חוץ מן החטאת והאשם


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עא,ב גמרא
pgu: עא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי אפי' ה``ק כל הזבחים ש<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>נתערבו</span> בהן חטאות המתות או שור הנסקל אפילו אחד בריבוא ימותו כולן תנינא חדא זימנא כל האסורין לגבי מזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אוסרין בכל שהן</span> הרובע והנרבע אמר רב אשי אמריתה לשמעתיה קמיה דרב שימי ואצריכן דאי מהתם הוה אמינא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>הני מילי לגבוה</span> אבל להדיוט <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אימא</span> לא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אי מהכא</span> ה``א הני הוא דאיסורי הנאה נינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אבל הני</span> אימא לא צריכי דלאו איסורי הנאה נינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הא תנא ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מי קתני</span> <בכמה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>כל שהן התם קתני</span>> וניתני הא ולא בעי הא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>תקנתא איצטריכא ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>דהדיוט</span> נמי תנא ליה ואלו אסורין ואוסרין בכל שהן יין נסך <ועבודת כוכבים> {ועבודה זרה


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עב,א גמרא
pgu: עב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  צריכי דאי מהתם הוה אמינא להדיוט אבל לגבוה אימא לא נפסדינהו לכולהו ואי מהכא הוה אמינא הני מילי קדשים דמאיס אבל חולין דלא מאיס אימא איסורי הנאה ליבטלי ברובא צריכא וניבטלו ברובא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>וכי תימא חשיבי</span> ולא בטלי הניחא למאן דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כל שדרכו לימנות</span> שנינו אלא למאן דאמר את שדרכו לימנות שנינו מאי איכא למימר דתנן מי שהיו לו חבילי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>תילתן</span> של כלאי הכר


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עב,ב גמרא
pgu: עב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ידלקו</span> נתערבו באחרים <ואחרים באחרים> כולן ידלקו דברי רבי מאיר וחכמים אומרים יעלו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>באחד ומאתים</span> שהיה רבי מאיר אומר כל שדרכו למנות מקדש וחכמים אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אינו מקדש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אלא ששה דברים בלבד</span> רבי עקיבא אומר שבעה ואלו הן אגוזי פרך ורימוני באדן וחביות סתומות וחילפי תרדין וקילחי כרוב ודלעת יונית ר' עקיבא מוסיף אף ככרות של בעל הבית הראוי לערלה ערלה הראוי לכלאי הכרם כלאי הכרם ואיתמר עלה רבי יוחנן אמר את שדרכו למנות שנינו רשב``ל אומר כל שדרכו למנות שנינו הניחא לריש לקיש אלא לרבי יוחנן מאי איכא למימר אמר רב פפא האי תנא תנא דליטרא קציעות הוא דאמ


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עג,א גמרא
pgu: עג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כל דבר שיש בו מנין</span> אפילו בדרבנן לא בטיל וכל שכן בדאורייתא דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ליטרא קציעות</span> שדרסה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>על פי</span> עיגול ואינו יודע באיזו עיגול דרסה על פי חבית ואינו יודע באיזו חבית דרסה על פי כוורת ואינו יודע באיזו כוורת דרסה ר``מ אומר ר``א אומר רואין את העליונות כאילו הן פרודות והתחתונות מעלות את העליונות ר' יהושע אומר אם יש מאה פומין יעלו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואם לאו הפומין אסורין</span> והשולים מותרין רבי יהודה אומר ר``א אומר אם יש שם ק' פומין יעלו ואם לאו הפומין אסורין וכו' רבי יהושע אומר אפילו יש שם שלשה מאות פומין לא יעלו דרסה בעיגול ואינו יודע באיזה מקום בעיגול דרסה או לצפונה או לדרומה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דברי הכל יעלו</span> רב אשי אמר אפי' תימא רבנן בעלי חיים חשיבי ולא בטלי ונמשוך ונקרב חד מינייהו ונימא כל דפריש מרובא פריש נמשוך הוה לה קבו


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עג,ב גמרא
pgu: עג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  וכל קבוע כמחצה על מחצה דמי אלא ניכבשינהו דניידי ונימא כל דפריש מרובא פריש אמר רבא <השתא דאמור רבנן לא ניקרב> גזירה שמא יבאו י' כהנים בבת אחת ויקרבו א``ל ההוא מרבנן לרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אלא מעתה מגיסא אסירא</span> משום שמא יבאו י' כהנים בבת אחת ויקחו בעשרה כהנים בבת אחת מי אפשר אלא אמר רבא משום קבוע אמר רבא השתא דאמרי רבנן לא נקריב אי נקריב לא מרצי איתיביה רב הונא בר יהודה לרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חטאת שנתערבה בעולה</span> ועולה שנתערבה בחטאת אפי' אחת בריבוא ימותו כולן במה דברים אמורים בכהן נמלך אבל בכהן שאין נמלך עשאן למעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מחצה כשר ומחצה פסול</span> למטה מחצה כשר ומחצה פסול אחת למטה ואחת למעלה שניהן פסולות שאני אומר חטאת קריבה למעלה ועולה קריבה למטה אלא הא כמאן דאמר בעלי חיים נדחין הא כמאן דאמר בעלי חיים אינן נידחין הרי שחוטין דלכולי עלמא נידחי


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עד,א גמרא
pgu: עד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ותנן ר``א אומר אם קרב הראש של אחד מהן יקרבו כל הראשים הוא דאמר כחנן המצרי דתניא חנן המצרי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אפילו דם</span> בכוס מביא חבירו ומזווג לו אמר ר``נ אמר רבה בר אבוה אמר רב טבעת של <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} שנתערבה במאה טבעות ונפלה אחת מהם לים הגדול הותרו כולן דאמרינן הך דנפל היינו דאיסורא איתיביה רבא לרב נחמן אפילו אחת בריבוא ימותו כולן אמאי נימא דמית איסורא מית א``ל רב דאמר כר' אליעזר דתנן רבי אליעזר אומר אם קרב הראש של אחד מהן יקרבו כל הראשים כולן והא אמר ר``א לא התיר רבי אליעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אלא</span> שנים שנים אבל אחד אחד לא א``ל אנא תרתי קאמינא אמר רב טבעת של <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} שנתערבה במאה טבעות ופרשו ארבעים למקום אחד וששים למקום אחר פרשה אחת מארבעים אינה אוסרת אחת מששים אוסרת מאי שנא אחת מארבעים דלא דאמרינן איסורא ברובא איתיה אחת מששים נמי אמרינן איסורא ברובא איתיה אלא אם פרשו ארבעים כולן למקום אחד אין אוסרות ששים למקום אחד אוסרות כי אמריתה קמיה דשמואל א``ל הנח <לעבודת כוכבים> {לעבודה זרה} שספיקה וספק ספיקה אסורה עד סוף העולם מיתיבי ספק <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} אסורה וספק ספיקה מותרת כיצד כוס של <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} שנפל לאוצר מלא כוסות כולן אסורין פירש אחד מהן לריבוא ומריבוא לריבוא מותרין תנאי היא דתניא ר' יהודה אומר רימוני באדן אוסרין בכל שהוא כיצד נפל אחד מהן לתוך ריבוא ומריבוא לריבוא אסורין ר``ש בן יהודה אומר משום ר``ש לריבוא אסורין ומריבוא לשלשה ומשלשה למקום אחר מותר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שמואל דאמר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כמאן</span> אי כרבי יהודה אפילו בשאר איסורים אסור אי כר``ש אפילו <בעבודת כוכבים> {בעבודה זרה} נמי שרי וכי תימא שאני ליה לר``ש בין <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} לשאר איסורים אלא הא דתניא ספק <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} אסורה וספק ספיקה מותרת מני לא רבי יהודה ולא ר' שמעון לעולם רבי שמעון ושמואל סבר לה כר' יהודה בחדא ופליג עליה בחדא אמר מר מריבוא לשלשה ומשלשה למקום אחר מות


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עד,ב גמרא
pgu: עד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מ``ש שלשה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דאיכא רובא</span> שנים נמי איכא רובא מאי ג' דקתני תרתי והוא ואיבעית אימא סבר לה כר' אליעזר אמר ר``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חבית</span> של תרומה שנתערבה במאה חביות ונפלה אחת מהן לים המלח הותרו כולן דאמרינן הך דנפל דאיסורא נפל ואיצטריך דר``נ ואיצטריך דר``ל דאי מדר``נ הוה אמינא ה``מ <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} דאין לה מתירין אבל תרומה דיש לה מתירין לא ואי מדר``ל ה``א חבית דמינכרא נפילתה אבל טבעת דלא מינכרא נפילתה לא צריכי אמר רבה לא התיר ר``ל אלא חבית דמינכרא נפילתה אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תאינה</span> לא ורב יוסף אמר אפילו תאינה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כנפילתה כך עלייתה</span> א``ר אלעזר חבית של תרומה שנפלה בק' חביות <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>פותח אחד מהן</span> ונוטל הימנה כדי דימועה ושותה יתיב רב דימי וקאמר לה להא שמעתא א``ל ר``נ גמע ושתי קא חזינא הכא אלא אימא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>נפתחה</span> אחת מהן נוטל הימנה כדי דימוע ושותה א``ר אושעיא חבית של תרומה שנתערבה במאה וחמשים חביות ונפתחו מאה מהן נוטל הימנה כדי דימועה ושותה ושאר אסורין עד שיפתחו לא אמרינן איסורא ברובא איתיה:  הרובע והנרבע כו':  בשלמא כולהו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לא ידיע</span> אלא האי טריפה היכי דמי אי ידיע ליה ליתי ולישקליה אי לא ידע ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מנא ידע</span> דאיערב אמרי דבי רבי ינאי הכא במאי עסקינן כגון דאיערב <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נקובת הקוץ</span> ב<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>דרוסת הזאב</span> ריש לקיש אמר [כגון] דאיערב ב<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>נפולה</span> נפולה נמי ליבדקה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>קסבר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>עמדה</span> צריכה מעת לעת הלכה צריכה בדיקה רבי ירמיה אמר כגון דאיעריב בולד טריפה ור' אליעזר היא דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ולד טריפה לא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>יקרב</span></span> לגבי מזבח כולהו כרבי ינאי לא אמרי בין נקובת הקוץ לדרוסת הזאב מידע ידיע האי משיך והאי עגיל כריש לקיש לא אמרי קסברי עמדה אינה צריכה מעת לעת הלכה אינה צריכה בדיקה כר' ירמיה לא אמרי כרבי אליעזר לא מוקמי:  קדשים בקדשים מין במינו כו':  והא בעי סמיכה אמר רב יוסף בקרבן נשים אבל בקרבן אנשים ל


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עה,א גמרא
pgu: עה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  איתיביה אביי קרבן יחיד שנתערב בקרבן יחיד וקרבן ציבור שנתערב בקרבן ציבור וקרבן יחיד וקרבן ציבור שנתערבו זה בזה נותן ד' מתנות מכל אחד ואחד <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואם נתן מתנה מכל אחד יצא</span> ואם נתן ארבע מכולן יצא במה דברים אמורים שנתערבו חיין <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אבל נתערבו שחוטין</span> נותן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ארבע מתנות</span> מכולן ואם נתן מתנה אחת מכולן יצא רבי אומר רואין את המתנה אם יש בה כדי לזה וכדי לזה כשרה ואם לאו פסולה קתני יחיד דומיא דציבור מה ציבור גברי אף יחיד גברי אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ותסברא הא מתרצתא היא</span> דקתני במה דברים אמורים כשנתערבו חיין אבל נתערבו שחוטין לא מה לי חיים מה לי שחוטין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אלא</span> הכי קאמר בד``א <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שנתערבו שחוטין</span> כעין חיים בכוסות <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אבל בבולל</span> נותן ד' מתנות לכולן ואם נתן מתנה אחת לכולן יצא רבי אומר רואין את המתנה אם יש בה כדי לזה וכדי לזה כשרה ואם לאו פסולה ומי אית ליה לרבי האי סברא והא תניא אמר רבי לדברי ר``


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עה,ב גמרא
pgu: עה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הזאה כל שהוא מטהרת</span> הזאה אינה צריכה שיעור הזאה מחצה כשר ומחצה פסול לדבריו דר``א קאמר ואיבעית אימא הזאה לחוד ונתינה לחוד:  נתערבו בבכור ומעשר כו':  אמר רמי בר חמא בכור לב``ש אין מאכילין לנדות תמורתו מהו בכור <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אינו נפדה</span> תמורתו מהו בכור <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אינו נשקל בליטרא</span> תמורתו מהו אמר רבא תניא בכור ומעשר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>משהוממו</span> עושין תמורה ותמורתן כיוצא בהן בעי רמי בר חמא התפיס בכור לבדק הבית מהו שישקול בליטרא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>רווחא דהקדש עדיף</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>או דלמא</span> זילותא דבכור עדיף א``ר יוסי בר זבידא ת``ש נתערבו בבכור ובמעשר ירעו עד שיסתאבו ויאכלו כבכור וכמעשר לאו למימרא דאינו נשקל בליטרא רב הונא ורבי חזקיה תלמידי דרבי ירמיה אמרי מי דמי התם שתי קדושות ושני גופין הכא שתי קדושות וגוף אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מתקיף לה רבי יוסי בר אבין</span> מה אילו אמר הפדו לי בכור <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שהתפיסו לבדק הבית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כלום שומעין לו</span> הפדו רחמנא אמר לא תפדה אלא א``ר אמי <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כלום הקנה</span> זה אלא מה שקנו לו:  הכל יכולין להתערב כו':  מ``ש חטאת ואשם דהאי זכר והאי נקבה חטאת ועולה נמי איכא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שעיר</span> נשיא האי שיער והאי צמר פסח ואשם נמי לא מיערב האי בן שנה והאי בן שתי שנים איכא אשם נזיר ואשם מצורע ואיבעית אימא איכא בן שנה דמיחזי כבן שתי שנים ואיכא בן שתים דמיחזי כבן שנה


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עה,ב משנה
pgu: עה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  אשם שנתערב בשלמים רבי שמעון אומר שניהם ישחטו בצפון ויאכלו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כחמור שבהן</span> אמרו לו אין מביאין קדשים <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לבית הפסול</span> נתערבו חתיכות בחתיכות קדשי קדשים בקדשים קלים הנאכלין ליום אחד בנאכלין לשני ימים ולילה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>יאכלו כחמור שבהן</span>


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עה,ב גמרא
pgu: עה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תני תנא קמיה דרב <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>שביעית אין לוקחין בדמיה תרומה</span> מפני שממעטין באכילתה אמרוה רבנן קמיה דרבא הא דלא כר``ש דאי כר``ש האמר מביאין קדשים <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לבית הפסול</span> אמר להו אפילו תימרו ר``ש הני מילי דאיעבד לכתחילה לא ולכתחילה לא איתיביה אבי


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עו,א גמרא
pgu: עו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  וכולן רשאין כהנים לשנות באכילתן לאכלן צלויין שלוקין ומבושלין ולתת לתוכן תבלי חולין <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ותבלי תרומה</span> דברי ר' ישמעאל אמר ליה הנח לתרומת תבלין דרבנן איתיביה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אין לוקחין תרומה</span> בכסף מעשר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מפני שממעט באכילתה</span> ור' שמעון מתיר אישתיק ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כי אתא</span> לקמיה דרב יוסף אמר ליה אמאי לא תותביה מהא אין מבשלין ירק של שביעית בשמן של תרומה שלא יביאו קדשים <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לבית הפסול</span> ור' שמעון מתיר א``ל אביי ולאו מי אותביתיה מהא דתבלין ואמר לי הנח לתרומת תבלין דרבנן הכא נמי <תרומה> תרומת ירק דרבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אי הכי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>איפכא מיבעיא ליה למיתני</span> ירק של תרומה בשמן של שביעית ולאו מי אותביתיה ממתני' דמתיר רבי שמעון ואמר לי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דאיערב</span> הכא נמי דאיערב אי דאיערב מאי טעמייהו דרבנן מידי דהוה אאשם ושלמים מי דמי התם אית ליה תקנתא ברעייה הא לית ליה תקנתא ברעייה הא לא דמי אלא לחתיכה שבחתיכות דכיון דלית תקנתא דאוכל כחמור שבהן מתקיף לה רבינא מי דמי חתיכה שבחתיכות לית לה תקנתא כלל האי אית ליה תקנתא בסחיטה ורב יוסף היכי נסחוט נסחוט טובא קא מפסיד בשביעית נסחוט פורתא סוף סוף איערובי מיערב איתיביה רבי שמעון אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>למחרת</span> מביא אשמו ולוגו עמו ואומר אם של מצורע הרי זה אשמו וזה לוג


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עו,ב גמרא
pgu: עו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ואם לאו אשם זה של שלמי נדבה ואותו אשם טעון שחיטה בצפון ומתן בהונות וסמיכה ונסכים ותנופת חזה ושוק ונאכל ליום ולילה תקוני גברא שאני התינח אשם לוג מאי איכא למימר דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לוג זה יהא נדבה</span> ודילמא לאו מצורע הוא ובעי מקמץ דמקמיץ ודילמא מצורע הוא ובעי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מתן שבע</span> דיהיב <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>והא חסר ליה</span> דמייתי פורתא ומלי ליה דתנן חסר הלוג <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>עד שלא יצק</span> ימלאנו והא בעי הקטרה דאקטר ליה אימת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אי בתר מתנות שבע</span> הוו להו שיריים שחסרו בין קמיצה להקטרה ואין מקטירין את הקומץ עליהן אי קודם מתנות שבע כל שממנו לאישים הרי הוא בבל תקטירו אמר רב יהודה בריה דר``ש בן פזי דמסיק להו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לשם עצים</span> דתניא רבי אליעזר אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0302' data-rgl=''> ויקרא ב </span> לריח ניחוח אי אתה מעלה אבל אתה מעל


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עז,א גמרא
pgu: עז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לשם עצים</span> והא איכא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שיריים</span> דבעי מילינהו ואיכא הך פורתא דלא קמיץ עילויה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דפריק ליה</span> דפריק ליה היכא אי גוואי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>קא מעייל חולין</span> לעזרה אי אבראי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>איפסיל ליה</span> ביוצא לעולם גוואי וחולין ממילא הויין והא אמר רבי שמעון אין מתנדבין שמן תקוני גברא שאני יתיב רב רחומי קמיה דרבינא ויתיב וקאמר משמיה דרב הונא בר תחליפא ונימא אשם זה יהא אשם תלוי ש``מ מאן תנא דפליג עליה דר' אליעזר רבי שמעון הוא דאמר אין מתנדבין אשם תלוי אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תורה תורה</span> אימרי בדיכרי מיחלפי לך


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עז,א משנה
pgu: עז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  איברי חטאת שנתערבו באיברי עולה ר' אליעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>יתן למעלה</span> ורואה אני את בשר החטאת מלמעלה כאילו הן עצים וחכמים אומרים תעובר צורתן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ויצאו לבית השריפה</span>


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עז,א גמרא
pgu: עז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מ``ט דרבי אליעזר אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0302' data-rgl=''> ויקרא ב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ואל המזבח לא יעלו</span> לריח ניחוח <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לריח ניחוח אי אתה מעלה</span> אבל אתה מעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לשם עצים</span> ורבנן מיעט רחמנא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אותם</span> אותם הוא דאי אתה מעלה אבל אתה מעלה לשם עצים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אבל מידי אחרינא לא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ורבי אליעזר</span> אותם הוא דרבאי לך כבש כמזבח אבל מידי אחריני לא ורבנן תרתי שמע מינה מתניתין דלא כי האי תנא דתניא אמר רבי יהודה לא נחלקו רבי אליעזר וחכמים על איברי חטאת שנתערבו באיברי עולה שיקרבו ברובע ונרבע שלא יקרבו על מה נחלקו על איברי עולה תמימה שנתערבו באיברי בעלת מום שרבי אליעזר אומר יקרבו ורואה אני למעלה כאילו הן עצים וחכמים אומרים לא יקרבו ורבי אליעזר מאי שנא רובע ונרבע דלא חזו בעלת מום נמי לא חז


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עז,ב גמרא
pgu: עז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב הונא בדוקין שבעין ואליבא דר' עקיבא דאמר אם עלו לא ירדו אימר דאמר ר' עקיבא דאי עבד לכתחלה מי אמר אמר רב פפא הכא במאי עסקינן כגון שעלו על גבי כבש אי הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אפי' בעינייהו</span> אלא טעמיה דר' אליעזר מיעט רחמנא מום <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בם</span> הוא דלא ירצו הא ע``י תערובת ירצו ורבנן מום בם הוא דלא ירצו הא עבר מום ירצו ור' אליעזר מבם בהם ורבנן בם בהם לא דרשי אי הכי רואה הא רחמנא אכשריה לדבריהם קאמר להו לדידי רחמנא אכשריה לדידכו אודו לי מיהא בשר בעלת מום כעצים דמי מידי דהוה אבשר חטאת ורבנן הכא מאיסי התם לא מאיסי


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עז,ב משנה
pgu: עז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  אברין באברין בעלי מומין ר``א אומר אם קרב ראש אחד מהן יקרבו כל הראשין כרעים של אחד מהן יקרבו כל הכרעים וחכ``א אפי' קרבו כלם חוץ מאחד מהן יצא לבית השריפה


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עז,ב גמרא
pgu: עז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר ר``א לא הכשיר ר``א <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אלא שנים שנים</span> אבל אחד אחד לא מתיב ר' ירמיה וחכ``א אפי' קרבו כולן חוץ מאחד מהן יצא לבית השריפה אמר לו ר' ירמיה בר תחליפא אסברה לך מאי אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>זוג אחד</span>


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עז,ב משנה
pgu: עז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  דם שנתערב במים אם יש בו מראית דם כשר נתערב ביין <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>רואין אותו</span> כאילו הוא מים נתערב בדם בהמה או בדם החיה רואין אותו כאילו הוא מי


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עח,א משנה
pgu: עח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  רבי יהודה אומר אין דם מבטל דם נתערב בדם פסולין <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ישפך לאמה</span> בדם התמצית ישפך לאמה רבי אליעזר מכשיר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אם לא נמלך ונתן כשר</span>


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עח,א גמרא
pgu: עח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  א``ר חייא בר אבא א``ר יוחנן ל``ש אלא שנפלו מים לתוך דם אבל נפל דם לתוך מים ראשון ראשון בטל אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ולענין כיסוי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אינו כן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לפי שאין דחוי במצות</span>:  אמר ר``ל הפיגול והנותר והטמא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שבללן זה בזה</span> ואכלן פטור א``א שלא ירבה מין על חבירו ויבטלנו שמע מינה תלת ש``מ איסורין מבטלין זה את זה וש``מ נותן טעם ברוב לאו דאורייתא וש``מ התראת ספק לא שמה התראה מתיב רבא עשה עיסה מן חיטין ומן אורז אם יש בה טעם דגן חייבת בחלה ואע``ג דרובא אורז מדרבנן אי הכי אימא סיפא אדם יוצא בה ידי חובתו בפס


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עח,ב גמרא
pgu: עח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אלא מין בשאינו מינו</span> בטעמא מין במינו ברובא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ונשער מין במינו כמין בשאינו מינו</span> דתנן נתערב ביין רואין אותו כאילו הוא מים מאי לאו רואין אותו ליין כאילו הוא מים לא רואין אותו לדם כאילו הוא מים אי הכי בטל מיבעי ליה ועוד תניא ר' יהודה אומר רואין אותו כאילו הוא יין אדום אם דיהה מראהו כשר ואם לאו פסול <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תנאי היא</span> דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דלי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שיש בו יין לבן או חלב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'><span class='tlm-rsh' data-nro='9'>והטבילו</span></span> הולכין אחר הרוב ר' יהודה אומר רואין אותו כאילו הוא יין אדום אם דיהה מראהו כשר ואם לאו פסול ורמינהי דלי שהוא מלא רוקין והטבילו כאילו לא טבל מי רגלים רואין אותו כאילו הן מים <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מלא מי חטאת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>עד שירבו המים</span> על מי חטאת מאן שמעת ליה דאית ליה רואין רבי יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>וקתני</span> דסגי ליה ברובא אמר אביי לא קשי


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עט,א גמרא
pgu: עט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  הא דידיה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הא דרביה</span> דתניא רבי יהודה אומר משום רבן גמליאל <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אין דם מבטל דם</span> אין רוק מבטל רוק <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואין מי רגלים</span> מבטלין מי רגלים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>רבא אמר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בדלי שתוכו טהור וגבו טמא</span> עסקינן דמדינא סגי להו בכל דהו ורבנן הוא דגזרו בהו דילמא חייס עלייהו ולא מבטיל ליה וכיון דאיכא ריבויא לא צריך אמר רבא אמור רבנן בטעמא ואמור רבנן ברובא ואמור רבנן בחזותא מין בשאינו מינו בטעמא מין במינו ברובא היכא דאיכא חזותא במראה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ופליגא דרבי אלעזר</span> דאמר רבי אלעזר כשם שאין מצות מבטלות זו את זו כך אין איסורין מבטלין זו את זו מאן שמעת ליה דאמר אין מצות מבטלות זו את זו הלל היא דתניא אמרו עליו על הלל הזקן שהיה כורכן בבת אחת ואוכלן משום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0409' data-rgl=''> במדבר ט </span> על מצות ומרורים יאכלוה


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עט,ב גמרא
pgu: עט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חרסן של זב וזבה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פעם ראשון ושני</span> טמא שלישי טהור במה דברים אמורים שנתן לתוכו מים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אבל לא נתן לתוכו מים</span> אפילו עשירי טמא רבי אליעזר בן יעקב אומר שלישי אע``פ שלא נתן לתוכו מים טהור מאן שמעת ליה דאמר מין במינו לא בטיל רבי יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ורמינהו פשתן שטוואתו נדה מסיטו טהור</span> ואם היה לח מסיטו טמא משום משקה פיה רבי יהודה אומר אף הרוטבו במים טמא משום משקה פיה ואפילו טובא אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שאני רוק דקריר</span>:  נתערב בדם הפסולין <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ישפך לאמה</span>:  במאי קמיפלגי אמר רב זביד בגוזרין גזירה במקדש קא מיפלגי דמר סבר גוזרין ומר סבר לא גוזרין רב פפא אמר דכולי עלמא גוזרין והכא בדם התמצית מצוי לרבות על דם הנפש קא מיפלגי מר סבר שכיח ומר סבר לא שכיח <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בשלמא לרב פפא</span> היינו דקתני נתערב בדם הפסולין ישפך לאמה <או> בדם התמצית ישפך לאמה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אלא לרב זביד ליערבינהו וליתנינהו</span> קשיא


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף עט,ב משנה
pgu: עט
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דם תמימים בדם בעלי מומין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ישפך לאמה</span> כוס בכוסות רבי אליעזר אומר אם קרב כוס אחד יקרבו כל הכוסות וחכמים אומרים אפילו קרבו כולן חוץ מאחד מהן ישפך לאמה הניתנין למטה שנתערבו בניתנין למעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>רבי אליעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>יתן למעלה</span></span> ורואה אני את התחתונים מלמעלן כאילו הם מים ויחזור ויתן למטה וחכמים אומרים ישפך לאמה ואם לא נמלך ונתן כש


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף פ,א משנה
pgu: פ
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הניתנין <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>במתנה אחת</span></span> שנתערבו בניתנין במתנה אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ינתנו במתנה אחת</span> <מהן> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מתן ארבע במתן ארבע</span> ינתנו במתן ארבע מתן ארבע במתנה אחת ר``א אומר ינתנו במתן ארבע ר' יהושע אומר ינתנו במתנה אחת אמר לו רבי אליעזר הרי הוא עובר על בל תגרע אמר ליה רבי יהושע הרי הוא עובר על בל תוסיף א``ל רבי אליעזר לא נאמר בל תוסיף אלא כשהוא בעצמו א``ל ר' יהושע לא נאמר בל תגרע אלא כשהוא בעצמו ועוד א``ר יהושע כשנתת עברת על בל תוסיף ועשית מעשה בידך כשלא נתת עברת על בל תגרע <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ולא עשית מעשה בידך</span>


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף פ,א גמרא
pgu: פ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  א``ר אלעזר לא הכשיר ר``א אלא שנים שנים אבל אחד אחד לא מתיב רב דימי וחכמים אומרים אפילו קרבו כולן חוץ מאחד מהן ישפך לאמה אמר ליה רבי יעקב לרבי ירמיה בר תחליפא אסברא לך מאי אחד זוג אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וצריכא</span> דאי איתמר בהא בהא קא``ר אליעזר משום דאיתעביד ביה כפרתו אבל בהא אימא מודי להו לרבנן ואי איתמר בהא בהא קאמרי רבנן אבל בהא אימא מודו לרבי אליעזר צריכא תנן התם <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>צלוחית</span> שנפלו לתוכה מים כל שהו ר``א אומר יזה שתי הזאות וחכמים פוסלין <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בשלמא רבנן סברי יש בילה</span> והזאה צריכה שיעור ואין מצטרפין להזאות אלא רבי אליעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מאי קסבר אי קסבר אין בילה</span> כי מזה שתי הזאות מאי הוי דילמא תרוייהו מיא קא מזי אלא קא סבר יש בילה אי קסבר אין הזאה צריכה שיעור למה לי שתי הזאות אלא קסבר הזאה צריכה שיעור ואי קסבר אין מצטרפין להזאות כי מזה שתי הזאות מאי הוי ואי נמי מצטרפין להזאות <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מי יימר דמלא ליה שיעורא</span> אמר ריש לקיש לעולם יש בילה והזאה צריכה שיעור ו<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הכא במאי עסקינן כגון שנתערבו אחת באחת</span> רבא אמר לעולם יש בילה והזאה אין צריכה שיעור וקנסא דקנסו רבנן כי היכי דלא משתרש ליה רב אשי אמר אין בילה יזה שתי הזאות מיתיבי רבי אומר לדברי ר``א <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>הזאה כל שהוא מטהרת</span> הזאה אין צריכה שיעור הזאה מחצה כשר ומחצה פסו


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף פ,ב גמרא
pgu: פ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ועוד תניא</span> בהדיא הניתנין למעלה שנתערבו בניתנין למטה רבי אליעזר אומר יתן למעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והתחתונים עלו לו</span> ואי אמרת אין בילה אמאי עלו לו דילמא קיהיב עליונים למטה והתחתונים למעלה הכא במאי עסקינן כגון דאיכא רובא עליונים וקא יהיב למעלה שיעור תחתונים ועוד הא תחתונים עלו לו קתני לשם שירים ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נתן למטה ולא נמלך</span> ר``א אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>יחזור ויתן למעלה</span> והתחתונים עלו לו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הכא נמי ברובא עליונים וקא יהיב למעלה שיעור תחתונים ועוד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'><span class='tlm-rsh' data-nro='10'>והא תחתונים עלו לו קתני</span></span> לשם שירים ת``ש נתנן למעלה ולא נמלך [אלו ואלו מודים שיחזור] ויתן למטה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ואלו ואלו עלו לו</span> הכא נמי ברובא עליונים וקא יהיב למעלה שיעור תחתונים ועוד [והא אלו ואלו עלו לו קתני] מי קתני אלו ואלו מודים אלו ואלו עלו לו קתני סיפא אתאן לרבנן דאמרי יש בילה תא שמע הניתנין במתנה אחת שנתערבו בניתנין במתנה אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ינתנו במתנה אחת</span> ואי אמרת אין בילה אמאי ינתנו במתנה אחת דילמא מהאי קיהיב ומהאי לא קיהיב כגון שנתערבו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אחת באחת</span> מתן ארבע במתן ארבע הכא נמי שנתערבו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ארבע בארבע</span> מתן ארבע במתנה אח


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף פא,א גמרא
pgu: פא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  וכי תימא ה``נ בנתערב באחת אי הכי אמר לו רבי יהושע הרי הוא עובר על בל תוסיף <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הכא בל תוסיף מהיכא</span> אלא אמר רבא בבלול לא פליגי כי פליגי בכוסות לר``א אית ליה רואין לרבנן לית להו רואין ובבלול לא פליגי והתניא א``ר יהודה לא נחלקו ר``א וחכמים על דם חטאת שנתערב בדם עולה שיקרב ברובע ונרבע שלא יקרב על מה נחלקו על דם תמימה שנתערב בדם בעלת מום שר``א אומר יקרב בין בבלול בין בכוסות וחכ``א לא יקרב רבי יהודה אליבא דר``א מתני בין בבלול בין בכוסות ורבנן בכוסות פליגי אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לא שנו</span> אלא תחלת חטאת ועולה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אבל סוף חטאת</span> [ועולה] דברי הכל מקום עולה מקום שיריים א``ל רב יוסף הכי אמר רב יהודה שירים <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>צריכין איצטבא</span> וכן אמר ר``ש לא שנו אלא תחלת חטאת ועולה אבל סוף חטאת ועולה דברי הכל מקום עולה מקום שירים א``ר יוחנן ואיתימא רבי אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>עדיין היא מחלוקת</span> מתיב רב הונא בר יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>קדש הם</span> שאם נתערב בדם קדשים אחרים יקרבו מאי לאו סוף עולה ובכור וש``מ מקום עולה מקום שירים <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לא תחילת עולה ובכור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ומאי קא משמע לן</span> דאין עולין מבטלים זה את זה האי<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=''> ויקרא טז </span> מולקח מדם הפר ומדם השעיר נפקא תנאי היא איכא דנפקא ליה מהכא ואיכא דנפקא ליה מהכא מתיב רבא<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl=''> ויקרא א </span> והקריבו בני אהרן את הדם וזרקו את הדם מ


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף פא,ב גמרא
pgu: פא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ל דם דם שיכול אין לי אלא אלו שנתערבו בתמורתה שאף מחיים תקרב מנין לרבות תודה ושלמים מרבה אני תודה ושלמים שבאין בנדר ונדבה כמותה מנין לרבות את האשם מרבה אני את האשם שטעון מתן ד' כמותו בכור ומעשר ופסח מנין ת``ל דם דם מאי לאו סוף עולה ובכור ושמע מינה מקום עולה מקום שירים לא תחילת עולה ובכור ומאי קמ``ל דאין עולין מבטלין זה את זה מולקח מדם הפר ומדם השעיר נפקא תנאי היא איכא דנפקא ליה מהכא ואיכא דנפקא ליה מהכא והני תנאי מולקח מדם הפר ומדם השעיר לא ילפי קסברי אין מערבין לקרנות מדם דם לא יליף דם דם לא משמע להו אלא מקודש הם מאי טעמא לא ילפי קסברי קודש הם הם קריבין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואין תמורתן קריבה</span> ואידך נפקא ליה<span class='tlm-sfr' data-chp='0327' data-rgl=''> ויקרא כז </span> מאם שור אם שה לה' הוא הוא קרב ואין תמורתו קריבה ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נתן למעלה ולא נמלך</span> אלו ואלו מודים שיחזור ויתן למטה אלו ואלו עולין לו מאי לאו דאיערוב חטאת ועולה וכיון דיהיב ליה למעלה הוו להו שירים וקתני אלו ואלו מודים שיחזור ויתן למטה ושמע מינה מקום עולה מקום שירים כי אתא רב יצחק בר יוסף אמר אמרי במערבא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הכא במאי עסקינן</span> כגון דאיערב חטאת החיצונה בשירים א``ל אביי ונימא מר כגון דאיערב בשירים דלמא הא קמ``ל אפילו למ``ד שירים מעכבין חסרו אין מעכבין א``ל רבא תוספאה לרבינא הא אוקימנא ההיא ברובא עליונים וקא יהיב למעלה שיעור תחתונים ועוד [א``ל] ה``מ למאן דאמרו מעיקרא אין בילה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מסקנא</span> בכוסות פליגי


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף פא,ב משנה
pgu: פא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  הניתנין בפנים שנתערבו בניתנין בחוץ ישפכו לאמה נתן בחוץ וחזר ונתן בפנים כשר בפנים וחזר ונתן בחוץ רבי עקיבא פוסל וחכמים מכשירים שר``ע אומר כל דמים שנכנסו לכפר בהיכל פסולין וחכמים אומרים חטאת בלבד רבי אליעזר אומר אף האשם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> כחטאת כאשם


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף פא,ב גמרא
pgu: פא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  וניפלוג נמי ר``א בהא היכי ליעביד ניתיב בחוץ והדר ניתיב לפנים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כשם שמצוה להקדים עליונים לתחתונים</span> כך מצוה להקדים פנים לחו


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף פב,א גמרא
pgu: פב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  וניתיב לפנים והדר ניתיב לחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כיון דאיכא חטאת ואשם</span> דכי נכנס דמן פסולין לא פסיקא ליה:  שהיה ר``ע אומר [וכו']:  אמר רב יהודה אמר שמואל משל למה הדבר דומה לתלמיד שמזג לרבו בחמין ואמר לו מזוג לי אמר לו במה אמר לו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לא בחמין אנו עסוקין</span> עכשיו בין בחמין בין בצונן הכא נמי מכדי בחטאת עסקינן ואתי חטאת דכתב רחמנא ל``ל אלא לאו חטאת קאמינא לה אלא כל קדשים מתקיף לה רב הונא בריה דרב יהושע מכדי איתרבו כל קדשים לגבי מזבח לענין מריקה ושטיפה חטאת דכתב רחמנא ל``ל ש``מ חטאת אין מידי אחרינא לא והא לא דמיא אלא לתלמיד שמזג לרבו בין בחמין בין בצונן אמר לו אל תמזוג לי אלא חמין אלא טעמא דר``ע מחטאת וכל חטאת דתניא חטאת אין לי אלא חטאת קדשי קדשים מנין ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> כל חטאת קדשים קלים מנין ת``ל וכל חטאת דברי ר``ע אמר לו רבי יוסי הגלילי אפילו אתה מרבה כל היום כולו איני שומע לך אלא חטאת אין לי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אלא חטאת יחיד</span> חטאת צבור מנין ת``ל כל חטאת ואין לי אלא חטאת זכר חטאת נקבה מנין ת``ל וכל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כלפי לייא</span> אלא ה``ק אין לי אלא חטאת נקבה חטאת זכר מנין ת``ל וכל חטאת וסבר רבי יוסי הגלילי האי קרא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>להכי הוא דאתא</span> והתניא רבי יוסי הגלילי אומר <לפי שמצינו> כל הענין כולו אינו מדבר אלא בפרים הנשרפים ושעירים הנשרפים לשרוף פסוליהן אבית הבירה ולעמוד בלא תעשה על אכילתו אמרו לו חטאת שנכנס דמה לפני ולפנים מנין אמר להם<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> הן לא הובא לדבריו דר``ע קאמר


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף פב,א משנה
pgu: פב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  חטאת שקבל דמה בשני כוסות יצא אחד מהן לחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הפנימי כשר</span> נכנס אחד מהם לפנים ר' יוסי הגלילי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מכשיר בחיצון</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>וחכמים פוסלין</span> א``ר יוסי הגלילי מה אם במקום שהמחשבה פוסלת בחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לא עשה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>את המשויר</span> כיוצא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מקום שאין המחשבה פוסלת בפנים</span> אינו דין שלא נעשה את המשויר כנכנס נכנס לכפר אע``פ שלא כפר פסול דברי ר``א ר``ש אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>עד שיכפר</span> רבי יהודה אומר אם הכניס שוגג כשר כל הדמים פסולין שנתנו ע``ג המזבח לא הרצה הציץ אלא על הטמא שהציץ מרצה על הטמא ואינו מרצה על היוצא


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף פב,א גמרא
pgu: פב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תניא א``ר יוסי הגלילי ק``ו ומה במקום שמחשבה פוסלת בחוץ לא פסל דם שבחוץ את שבפנים מקום שאין מחשבה פוסלת בפנים אינו דין שלא יפסול דם שבפנים את שבחוץ א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>הרי הוא אומר</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> אשר יובא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מדמה אפילו מקצת</span> דמה אמר להם ק``ו ליוצא מעתה ומה במקום שאין מחשבה פוסלת בפנים פוסל דם שבפנים את שבחוץ מקום שמחשבה פוסלת בחוץ אינו דין שיפסול דם שבחוץ את שבפנים אמרו לו הרי הוא אומר אשר יובא הנכנס פוסל ואין היוצא פוסל ותהא מחשבה בפנים פוסלת מקל וחומר ומה במקום שלא פסל דם שבחוץ את שבפנים מחשבה פוסלת בחוץ מקום שפסל דם שבפנים את דם שבחוץ אינו דין שתהא מחשבה פוסלת בפנים הרי הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl=''> ויקרא ז </span> ביום השליש


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף פב,ב גמרא
pgu: פב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מקום שיהא משולש בדם בבשר באימורים ולא תהא מחשבה פוסלת בחוץ מקל וחומר ומה מקום שפסל דם שבפנים את שבחוץ אין מחשבה פוסלת בפנים מקום שלא פסל דם שבחוץ את שבפנים אינו דין שלא יהא פוסל מחשבה בחוץ ת``ל שלישי חוץ לזמנו פיגול חוץ למקומו בשר [היוצא לחוץ פסול] הנכנס לפנים כשר שיהא בדין שפסול ומה במקום שלא פסל דם שבחוץ את שבפנים <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בשר היוצא לחוץ פסול</span> מקום שפסל דם שבפנים את שבחוץ בשר הנכנס בפנים אינו דין שיפסול הרי הוא אומר מדמה דמה ולא בשר ק``ו מעתה ומה במקום שפסל דם שבפנים את שבחוץ בשר הנכנס לפנים כשר מקום שלא פסל דם שבחוץ את שבפנים בשר היוצא לחוץ אינו דין שכשר הרי הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0222' data-rgl=''> שמות כב </span> ובשר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בשדה</span> טרפה לא תאכלו כיון שיצא בשר חוץ למחיצתו נאסר תנו רבנן פנימה אין לי אלא פנימה היכל מנין ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> אל הקדש פנימה ויאמר קודש ואל יאמר פנימה אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בא זה ולימד על זה</span> מידי דהוה אתושב ושכיר דתניא תושב זה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>קנוי קנין עולם</span> שכיר זה קנוי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>קנין שנים</span> יאמר תושב ואל יאמר שכיר ואני אומר קנוי קנין עולם <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אינו אוכל</span> קנוי קנין שנים לא כ``ש אילו כן הייתי אומר תושב זה קנוי קנין שנים אבל קנוי קנין עולם יהא אוכל בא שכיר ולימד על תושב שזה קנוי קנין עולם וזה קנוי קנין שנים ואינו אוכל א``ל אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בשלמא התם</span> תרי גופי נינהו ואע``ג דה``ל לקרא למכתב נרצע לא יאכל ואידך אתי בק``ו מילתא דאתי בק``ו טרח וכתב לה קרא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אלא הכא</span> כיון <דאיכא> דאיפסל בהיכל <הכא> לפני ולפנים מאי בעי אלא אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא נצרכא</span> אלא לדרך משופש א``ל רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>והא הבאה כתיב</span> ביה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אלא אמר רבא</span> כל מידי דחשיב עליה לפני ולפנים לא מיפסל בהיכל בעי רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>פר העלם דבר</span> של צבור ושעיר <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} שהכניס דמן לפני ולפנים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מהו</span> מי אמרי' אל הקודש פנימה כל היכא דקרינן אל הקודש קרינן ליה פנימה כל היכא דלא קרינן אל הקודש לא קרינן פנימה או דלמא שלא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מקומן הוא</span> ואם תימצי לומר שלא במקומן הוא פר ושעיר של יום הכיפורים שהזה מדמן על הבדים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>והוציאן להיכל</span> והכניסן מהו מי אמרינן מקומן הוא או דלמא הואיל ונפק נפק ואם תימצי לומר הואיל ונפק נפק הזה מדמן על הפרכ


id: 5108
lvr: 51
prk: 08
nru: דף פג,א גמרא
pgu: פג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>והוציאו למזבח</span> והכניסן מהו הכא ודאי חד מקום הוא או [דילמא] יציאה קרינא ביה תיקו:  נכנס לכפר:  תניא רבי אליעזר אומר נאמר כאן לכפר בקודש ונאמר להלן<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=''> ויקרא טז </span> וכל אדם לא יהיה באהל מועד בבואו לכפר בקדש מה להלן בשלא כיפר אף כאן בשלא כיפר רבי שמעון אומר נאמר כאן לכפר ונאמר להלן<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=''> ויקרא טז </span> ואת פר החטאת ואת שעיר החטאת אשר הובא את דמם לכפר מה להלן בשכיפר אף כאן בשכיפר במאי קמיפלגי מ``ס דנין חוץ מחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואין דנין חוץ מבפנים</span> ומ``ס <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דנין בהמה מבהמה</span> ואין דנין בהמה מאדם:  רבי יהודה אומר כו':<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>[הכניס שוגג כשר] הא מזיד פסול בשכיפר או בשלא כיפר</span> אמר רבי ירמיה ממשמע שנאמר ואת פר החטאת ואת שעיר החטאת אשר הובא את דמם <אל אהל מועד> לכפר בקודש מה ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=''> ויקרא טז </span> והשורף מה תלמוד לומר והשורף לגופיה איצטריך אלא מה ת``ל חטאת חטאת לפי שלא למדנו אלא לפר ושעיר של יום הכפורים שנשרפין אבית הדשן מטמאין בגדים שאר נשרפין מנין ת``ל חטאת חטאת דברי רבי יהודה רבי מאיר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אינו צריך</span> הרי הוא אומר ואת פר החטאת ואת שעיר החטאת שאין תלמוד לומר לכפר מה תלמוד לומר לכפר לימד על כל המתכפרים שהשורפן מטמא בגדים ורבי יהודה לכפר לא משמע ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מאי טעמא</span> לאו משום דמיבעיא ליה לגזירה שוה:
<BR


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פג,א משנה
pgu: פג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>המזבח מקדש</span> [את] הראוי לו רבי יהושע אומר כל הראוי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לאישים</span> אם עלה לא ירד שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>היא העולה על מוקדה</span> מה עולה שהיא ראויה לאישים אם עלתה לא תרד אף כל שהוא ראוי לאישים אם עלה לא ירד רבן גמליאל אומר כל הראוי למזבח אם עלה לא ירד שנאמר היא העולה על מוקדה על המזבח מה עולה שהיא ראויה למזבח אם עלתה לא תרד אף כל דבר שהוא ראוי למזבח אם עלתה לא תרד אין בין דברי רבן גמליאל לדברי רבי יהושע אלא הדם והנסכים שרבן גמליאל אומר לא ירדו ורבי יהושע אומר ירדו רבי שמעון אומר הזבח כשר ונסכים פסולין הנסכים כשירים והזבח פסול אפי' זה וזה פסולין <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>הזבח לא ירד</span> והנסכים ירדו


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פג,ב גמרא
pgu: פג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ראוי לו אין שאין ראוי לו לא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>למעוטי מאי</span> אמר רב פפא למעוטי קמצין שלא קידשו בכלי מתקיף לה רבינא מאי שנא מדעולא דאמר עולא אימורי קדשים קלין שהעלן לפני זריקת דמן לא ירדו נעשו לחמו של מזבח הנך לא מיחסרו מעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בגופייהו</span> הני מיחסרו מעשה בגופייהו:  ר' יהושע אומר כל הראוי לאישים כו':  ורבן גמליאל נמי הכתיב עולה על מוקדה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ההוא לאהדורי פוקעין</span> הוא דאתא ואידך לאהדורי פוקעין מנא ליה נפקא ליה מאשר תאכל האש ואידך ההוא מיבעי ליה לעכולי עולה אתה מחזיר ואי אתה מחזיר עכולי קטורת דתני רבי חנינא בר מניומי בר' אליעזר בן יעקב<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> אשר תאכל האש את העולה על המזבח עכולי עולה אתה מחזיר ואי אתה מחזיר עכולי קטורת ואידך לאו ממילא ש``מ דעכולי עולה מהדרינן:  רבן גמליאל אומר כל הראוי כו':  ורבי יהושע נמי הכתיב מזבח ההוא מיבעיא ליה מאי <טעמא> קאמר רחמנא כל הראוי למוקדה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מקדש מזבח</span> ואידך <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מזבח אחרינא כתיב</span> ואידך חד להיכא דהיתה לה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שעת הכושר</span> וחד להיכא דלא היתה לה שעת הכושר ואידך כיון דפסולין נינהו ורבינהו רחמנא לא שנא היתה לו שעת הכושר לא שנא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לא היתה לו שעת הכושר</span>:  רבי שמעון אומר הזבח כשר כו':  תניא רבי שמעון אומר עולה מה עולה הבאה בגלל עצמה אף כל הבאין בגלל עצמן יצאו נסכים הבאין בגלל זבח רבי יוסי הגלילי אומר מתוך שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl=''> שמות כט </span> כל הנוגע במזבח יקדש שומע אני בין ראוי ובין שאינו ראוי ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl=''> שמות כט </span> כבשים מה כבשים ראויין אף כל ראוי ר``ע אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl=''> שמות כט </span> עולה מה עולה ראויה אף כל ראויה מאי בינייהו אמר רב אדא בר אהבה עולת העוף פסולה איכא בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מר מייתי לה מעולה</span> ומר מייתי לה מכבשים ולמאן דמייתי לה מכבשים הכתיב עולה אי כתיב כבשים ולא כתיב עולה ה``א אפילו מחיים <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כתב רחמנא עולה</span> ולמאן דמייתי ליה מעולה הא כתיב כבשים אי כתיב עולה ולא כתיב כבשים הוה אמינא אפילו מנחה כתב רחמנא כבשים מאי איכא בין הני תנאי להני תנאי דמתניתין אמר רב פפא קמצים שקדשו בכלי איכא בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לתנאי דידן</span> לא ירדו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לתנאי דמתניתא</span> ירדו <ר``ל אמר> [אמר ריש לקיש] מנחה הבאה בפני עצמה לדברי כולן לא תרד לדברי רבי יוסי הגלילי ור``


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פד,א גמרא
pgu: פד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תרד <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מנחה הבאה</span> עם הזבח לדברי ר``ג ורבי יהושע לא תרד <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לדברי כולן</span></span> תרד <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>נסכים הבאין בפני עצמן</span> לדברי כולן ירדו לדברי ר``ג ור``ש לא ירדו נסכין הבאין עם הזבח לדברי כולן ירדו לדברי ר``ג לחודיה לא ירדו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פשיטא</span> מנחה הבאה בפני עצמה איצטריכא ליה וכדרבא דאמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מתנדב אדם מנחת נסכים</span> בכל יום <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ונשמעינן</span> כדרבא נסכים הבאים עם הזבח איצטריכא ליה דקא מקרב להו למחר וליומא חרא ס``ד אמינא הואיל ואמר מר<span class='tlm-sfr' data-chp='0429' data-rgl=''> במדבר כט </span> מנחתם ונסכיהם בלילה מנחתם ונסכיהם למחר כנסכים הבאין בפני עצמן דמו ומודי ר``ש דלא ירדו קמ``ל


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פד,א משנה
pgu: פד
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  אלו אם עלו לא ירדו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>הלן</span> והיוצא והטמא ושנשחט חוץ לזמנו וחוץ למקומו ושקבלו פסולין וזרקו את דמו רבי יהודה אומר שנשחט בלילה ונשפך דמה ויצא דמה חוץ לקלעים אם עלתה תרד ר``ש אומר לא תרד <<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שהיה פסולו בקדש</span>> שר``ש אומר כל שפסולו בקדש הקדש מקבלו לא היה פסולו בקדש אין הקדש מקבלו ואלו שלא היו פסולן בקדש הרובע והנרבע והמוקצה והנעבד והאתנן והמחיר והכלאים והטרפה והיוצא דופן ובעלי מומין ר``ע <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מכשיר</span> בבעלי מומין רבי חנינא סגן הכהנים אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דוחה</span> היה אבא את בעלי מומין מע``ג המזבח כשם שאם עלו לא ירדו כך אם ירדו לא יעלו וכולן שעלו חיים לראש המזבח ירדו עולה שעלתה חיה לראש המזבח תרד שחטה בראש המזבח יפשיט וינתחה במקומה


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פד,א גמרא
pgu: פד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תניא ר' יהודה אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>זאת היא העולה</span> הרי אלו ג' מיעוטין פרט לשנשחטה בלילה ושנשפך דמה ושיצא דמה חוץ לקלעים שאם עלתה תרד ר``ש אומר עולה אין לי אלא עולה כשרה מנין לרבות שנשחטה בלילה ושנשפך דמה ושיצא דמה חוץ לקלעים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>הלן</span> והיוצא והטמא ושנשחט חוץ לזמנו וחוץ למקומו ושקבלו פסולין וזרקו את דמו הניתנין למטה שנתנן למעלה ולמעלה שנתנן למטה והניתנין בחוץ שנתנן בפנים בפנים שנתנן בחוץ ופסח וחטאת ששחטן שלא לשמן מנין ת``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>תורת העולה</span> ריבה תורה אחת לכל העולין שאם עלו לא ירדו יכול שאני מרבה הרובע והנרבע והמוקצה והנעבד ואתנן ומחיר וכלאים וטרפה ויוצא דופן ת``ל זאת ומה ראית לרבות את אלו ולהוציא את אלו אחר שריב


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פד,ב גמרא
pgu: פד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  הכתוב ומיעט מרבה אני את אלו שהיה פסולן בקדש ומוציא אני את אלו שלא היה פסולן בקודש ורבי יהודה מייתי לה מהכא מפני מה אמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לן בדם כשר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שהרי לן כשר באימורין</span> לן באימורין כשר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שהרי לן כשר בבשר</span> יוצא שהיוצא כשר בבמה טמא הואיל והותר לעבודת ציבור חוץ לזמנו הואיל ומרצה לפיגולו חוץ למקומו הואיל ואיתקש לחוץ לזמנו שקבלו פסולין וזרקו את דמו בהנך פסולי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דחזו לעבודת ציבור</span> וכי דנין דבר שלא בהכשרו מדבר שבהכשרו תנא אזאת תורת העולה ריבה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>סמיך ליה</span> א``ר יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>השוחט בהמה בלילה בפנים</span> <המעלה בחוץ פטור בחוץ> והעלה בחוץ חיי


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פה,א גמרא
pgu: פה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  לא תהא פחותה משוחט בחוץ ומעלה בחוץ מתיב רב חייא בר אבין השוחט עוף בפנים ומעלה בחוץ פטור שחט בחוץ ומעלה בחוץ חייב נימא לא תהא פחותה משוחט ומעלה בחוץ תיובתא איבעית אימא שחיטת העוף בפנים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מיקטל קטליה</span> אמר עולא אימורי קדשים קלים שהעלן לפני זריקת דמן לא ירדו נעשו לחמו של מזבח א``ר זירא אף אנן נמי תנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שנשפך דמה</span> ושיצא דמה חוץ לקלעים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ומה</span> התם דאם בא לזרוק אין לו לזרוק אמרת אם עלו לא ירדו הכא דאם בא לזרוק זורק לא כל שכן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תרגמא אקדשי קדשים</span> הרי פסח דקדשים קלים הוא תרגמא בשלא לשמן תנן וכולן שעלו חיין לגבי מזבח ירדו הא שחוטין לא ירדו מאי לאו ל``ש קדשי קדשים לא שנא קדשים קלים לא הא שחוטין מהן ירדו מהן לא ירדו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>והא כולן קתני</span> כולם אחיין פשיטא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לעולם אחיין</span> ובדוקין שבעין ואליבא דר``ע דאמר אם עלו לא ירדו במאי אוקימתא בפסולין אימא סיפא וכן עולה שעלתה חיה לראש המזבח תרד שחטה בראש המזבח יפשיט וינתח במקומה ואי פסולה בת הפשט ונתוח היא<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl=''> ויקרא א </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ונתח אותה</span> אמר רחמנא אותה כשרה ולא פסולה סיפא אתאן לכשרה ומאי קמשמע לן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דיש הפשט</span> ונתוח בראש המזבח ולמאן דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אין הפשט</span> ונתוח בראש המזבח מאי איכא למימר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הכא במאי עסקינן</span> כגון שהיתה לו שעת הכושר ונפסלה ורבי אלעזר ברבי שמעון היא דאמר כיון שנזרק הדם והורצה בשר שעה אחת יפשיטנה ועורה לכהנים ואלא דקתני כיצד עושה מוריד את הקרבים למטה ומדיחן למה לי היכי נעביד נקרבינהו בפרתייהו<span class='tlm-sfr' data-chp='2401' data-rgl=''> מלאכי א </span> הקריבהו נא לפחתך הירצך או הישא פניך <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אנן הכי קאמרינן מדיחן למה לי</span> דאי מיתרמי כהן אחרינא ולא ידע נסקינה


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פה,ב גמרא
pgu: פה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ואנן ניקו נעביד להו לכהנים מילתא דאתו בה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לידי תקלה</span> אפ``ה עדיפא שלא יהו קדשי שמים מוטלים כנבילה אמר רבי חייא בר אבא בעי רבי יוחנן אימורי קדשים קלים שהעלן לפני זריקת דמן ירדו או <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא ירדו</span> א``ל רבי אמי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ותיבעי לך מעילה</span> א``ל מעילה לא קמיבעיא לי דזריקה הוא דקבעה להו במעילה כי קמיבעיא ליה ירידה ופשיט לא ירדו ואין בהן מעילה רב נחמן בר יצחק מתני הכי א``ר חייא בר אבא בעי רבי יוחנן אימורי קדשים קלים שהעלן לפני זריקת דמן יש בהן מעילה או לא א``ל רבי אמי ותיבעי לך ירידה א``ל ירידה לא קא מיבעי' לי דנעשו לחמו של מזבח כי קמיבעי' לי מעילה ופשיט הכי לא ירדו ואין בהן מעילה:  ואלו לא היה פסולן [וכו']:  א``ר יוחנן לא הכשיר ר``ע אלא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דוקין</span> שבעין הואיל וכשרים בעופות <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>והוא שקדם הקדשן את מומן</span> ומודה ר``ע בעולת נקבה דכשקדם מומה להקדשה דמיא בעי רבי ירמיה יש נרבע בעופות או אין נרבע בעופות מי אמר מן הבהמה להוציא את הרובע והנרבע כל היכא דאיתיה ברובע איתיה בנרבע כל היכא דליתיה ברובע ליתיה בנרבע או דלמא הרי נעבדה בו עבירה אמר רבה ת``ש ר``ע מכשיר בבעלי מומין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואם איתא</span> נכשיר נמי בנרבע הואיל וכשר בעופות שמע מינה אמר רב נחמן בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אף אנן נמי תנינא הנרבע והמוקצה</span> והנעבד ואתנן ומחיר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וטומטום ואנדרוגינוס</span> כולן מטמאין בגדים אבית הבליעה ש``מ:  רבי חנינא סגן הכהנים כו':  מאי קמ``ל איבעית אימא מעשה קמ``ל ואיבעית אימא מאי דוחה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כלאחר יד</span>:  כשם שאם עלה כו':  אמר עולא לא שנו אלא שלא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>משלה בהן האור</span> אבל משלה בהן האור יעלו רב מרי מתני <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ארישא</span> רב חנינא מסורא מתני אסיפא העצמות והגידין והקרנים והטלפים בזמן שמחוברין יעלו פרשו לא יעלו אמר עולא לא שנו אלא שלא משלה בהן האור אבל משלה בהן האור יעלו מאן דמתני אסיפא כ``ש ארישא ומאן דמתני ארישא אבל אסיפא לאו בני הקטרה נינהו


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פה,ב משנה
pgu: פה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ואלו אם עלו ירדו</span> בשר קדשי קדשים ובשר קדשים קלים ומותר העומר ושתי הלחם ולחם הפנים ושירי מנחות <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>והקטורת</span> הצמר שבראשי כבשים ושער שבזקן תישים והעצמות והגידים והקרנים והטלפים בזמן שהם מחוברים יעלו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl=''> ויקרא א </span> והקטיר הכהן את הכל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>פירשו</span> לא יעלו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> ועשית עולותיך הבשר והדם


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פה,ב גמרא
pgu: פה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl=''> ויקרא א </span> והקטיר הכהן את הכל המזבחה לרבות העצמות והגידים והקרנים והטלפים יכול אפילו פרשו תלמוד לומר ועשית עולותיך הבשר והדם אי בשר וד


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פו,א גמרא
pgu: פו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>יכול יחלוץ</span> גידין ועצמות ויעלה בשר לגבי מזבח ת``ל והקטיר הכהן את הכל הא כיצד מחוברין יעלו פירשו אפי' הן בראש המזבח ירדו מאן תנא דשמעת ליה דאמר פירשו ירדו רבי היא דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl=''> ויקרא א </span> והקטיר הכהן את הכל המזבחה לרבות העצמות והגידין והקרנים והטלפים אפילו פירשו ואלא מה אני מקיים<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> ועשית עולותיך הבשר והדם לומר לך עיכולי עולה אתה מחזיר ואי אתה מחזיר עיכולי גידין ועצמות רבי אומר כתוב אחד אומר והקטיר הכהן את הכל המזבחה ריבה וכתוב אחד אומר ועשית עולותיך הבשר והדם מיעט הא כיצד מחוברין יעלו פירשו אפי' הן בראש המזבח ירדו:  פירשו לא יעלו [וכו']:  אמר רבי זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לא שנו</span> אלא שפירשו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כלפי מטה</span> אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כלפי מעלה</span> קרובי הוא דאקריבו לעיכול ואפילו פירשו אמר רבה הכי קאמר לא שנו אלא שפירשו לאחר זריקה אבל פירשו קודם זריקה אתאי זריקה ושריתינהו אפי' למעבד מינייהו קתא דסכיני סבר לה כי הא דאמר רבי יוחנן משום רבי ישמעאל נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl=''> ויקרא ז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'><span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לו יהיה</span> בעולה</span> ונאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl=''> ויקרא ז </span> לו יהיה באשם <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מה אשם עצמותיו מותרין</span> אף עולה עצמות מותרין מופני דאי לא מופני איכא למיפרך מה לאשם שכן בשרו מותר לו יהיה יתירא כתיב מתיב רב אדא בר אהבה עצמות קדשים לפני זריקה מועלין בהן לאחר זריקה אין מועלין בהן ושל עולה מועלין בהן לעולם אימא ושל עולה פירשו לפני זריקה אין מועלין בהן לאחר זריקה מועלין בהן לעולם ופליגא דר``א דא``ר אלעזר פירשו לפני זריקה מועלין בהם לאחר זריקה לא נהנין ולא מועלין


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פו,א משנה
pgu: פו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וכולן</span> שפקעו מעל גבי המזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לא יחזיר</span> וכן גחלת שפקעה מעל גבי המזבח לא יחזיר איברים שפקעו מעל גבי המזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>קודם חצות יחזיר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ומועלין בהן</span> לאחר חצות לא יחזיר ואין מועלין בהם כשם שהמזבח מקדש את הראוי לו כך הכבש מקדש כשם שהמזבח והכבש מקדשין את הראוי להן כך הכלים מקדשין


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פו,א גמרא
pgu: פו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ה``ד אי דאית בהו ממש אפילו לאחר חצות נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אי דלית בהו ממש</span> אפי' קודם חצות נמי לא לא צריכ


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פו,ב גמרא
pgu: פו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בשרירי</span> מנא הני מילי אמר רב כתוב אחד אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> כל הלילה והקטיר וכתוב אחד אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> כל הלילה והרים חלקיהו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חציו להקטרה</span> וחציו להרמה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מתיב רב כהנא</span> בכל יום תורם את המזבח מקרות הגבר או סמוך לו מלפניו [או] מאחריו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ביום הכיפורים</span> בחצות ברגלים באשמורת הראשונה ואי סלקא דעתך מחצות דאורייתא היכי מקדמינן <והיכי מאחרינן אלא> אמר רבי יוחנן ממשמע שנאמר כל הלילה איני יודע שעד הבקר מה תלמוד לומר עד בקר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>תן בקר לבקרו של לילה</span> הלכך כל יומא מקרות הגבר סגי ביום הכיפורים משום חולשא דכהן גדול מחצות ברגלים דנפישי קרבנות דקדמי אתו ישראל מאשמורת הראשונה כדקתני סיפא לא היתה קריית הגבר מגעת עד שהיתה עזרה מלאה מישראל איתמר פירשו קודם חצות והחזירן אחר חצות רבה אמ


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פז,א גמרא
pgu: פז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חצות שני עוכלתן</span> רב חסדא אמר עמוד השחר עוכלתן אמרי בי רב מאי טעמא דרב חסדא ומה חצות שאין עושה לינה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עושה עיכול</span> עמוד השחר שעושה לינה אינו דין שעושה עיכול פירשו קודם חצות והחזירן לאחר עמוד השחר רבה אמר חצות שני עוכלתן רב חסדא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אין בהן עיכול לעולם</span> מתקיף לה רב יוסף ומאן לימא לן דחצות בראש המזבח משויא להו עיכול דילמא כל היכא דמשכחא להו משויא להו עיכול שלחו מתם הלכתא כרב יוסף איתמר נמי א``ר חייא בר אבא פירשו קודם חצות והחזירן אחר חצות לא נהנין ולא מועלין וכן תנא בר קפרא פירשו קודם חצות והחזירן לאחר חצות יוצאין מידי מעילה א``ל רב פפא לאביי וכי מאחר דשלחו מתם הילכתא כרב יוסף וא``ר חייא בר אבא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וכן תני בר קפרא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>רבה ורב חסדא במאי פליגי</span> אמר ליה בשמנים בעא מיניה רבא מרבה לינה מועלת בראשו של מזבח או אינה מועלת בראשו של מזבח היכי דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אילימא דלא ירדו</span> השתא לנו בעזרה אמרת דלא ירדו בראשו של מזבח מיבעיא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אלא דירדו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לשלחן מדמינן לה</span> דתנן אפילו הן על השלחן ימים רבים אין בכך כלום או דילמא לקרקע מדמינן א``ל אין לינה בראשו של מזבח קיבלה מיניה או לא ת``ש דאיתמר איברים שלנו בעזרה מקטר והולך כל הלילה לן בראשו של מזבח מקטר והולך לעולם ירדו רבה אמר יעלו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>רבא אמר לא יעלו</span> ש``מ לא קיבלה מיניה ש``מ:  כשם שהמזבח מקדש כו':  תנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl=''> שמות כט </span> הנוגע במזבח אין לי אלא מזבח כבש מנין ת``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>את המזבח</span> כלי שרת מניין ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0230' data-rgl=''> שמות ל </span> כל הנוגע בהם יקדש בעא מיניה ר``ל מר``י כלי שרת מהו שיקדשו את הפסולין א``ל תניתוה כשם שהמזבח והכבש מקדשין את הראוי להן כך כלים מקדשין א``ל לכתחילה ליקרב קמיבעי לי הא נמי תנינ


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פז,ב גמרא
pgu: פז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  שקיבלו פסולין וזרקו את דמו מאי לאו שקיבלו פסולין וזרקו פסולין לא שקיבלו פסולין א``נ שזרקו פסולין אויר מזבח כמזבח דמי או לא ת``ש כשם שהמזבח מקדש כך כבש מקדש ואי אמרת אויר מזבח לאו כמזבח דמי אויר כבש נמי לאו ככבש דמי היכי מסיק ליה מכבש למזבח הוה ליה ירוד <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דנגד ליה</span> והא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אויר יש בין כבש למזבח</span> רובו לכבש ככבש רובו למזבח כמזבח תיפשוט מהא הא דבעי רמי בר חמא יש חיבור לעולין או לא תיפשוט דיש חיבור הא לא קשיא תיפשוט מתקיף לה רבא בר רב חנן ואי אמרת אויר מזבח כמזבח דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>עולת העוף</span> דפסלה במחשבה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>היכי משכחת לה</span> הא קלטה מזבח מתקיף לה רב שימי בר אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אלמה לא</span> משכחת לה כגון דאמר הריני מולקה על מנת להורידה למחר ולהעלותה ולהקטירה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הניחא לרבא דאמר לינה מועלת</span> בראש המזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אלא לרבה</span> דאמר אין לינה מועלת בראש המזבח ליתא למחשבתו לרבה נמי משכחת לה כגון דאמר הריני מולקה על מנת להורידה קודם עמוד השחר ולהעלותה לאחר עמוד השחר להך גיסא מיהא תיפשוט דאויר מזבח כמזבח דמי דאי ס``ד אויר מזבח לאו כמזבח דמ


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פח,א גמרא
pgu: פח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חטאת העוף פסולה</span> היכי מזה מדמה הוה ליה ירוד <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שאר פסולים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>היכי זריק</span> להו מדמה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דמגע להו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הא הזאה היא</span> מיצוי היא הא זריקה שפיכה היא ועוד דרך הזאה בכך דרך זריקה בכך <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אמר רב אשי</span> אי דנקט להו בראש המזבח ה``נ כי קאמר דתלנהו בקניא מאי תיקו


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פח,א משנה
pgu: פח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כלי הלח</span> מקדשין את הלח ומדות יבש מקדשות את היבש אין כלי הלח מקדשת את היבש ולא יבש מקדש את הלח כלי הקודש שניקבו אם עושין בהן מעין מלאכתן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שהיו עושין והן שלימים</span> מקדשין ואם לאו אין מקדשין וכולן אין מקדשין אלא בקודש


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פח,א גמרא
pgu: פח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'><span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא שנו</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אלא מדות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אבל מזרקות</span> מקדשין שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0407' data-rgl=''> במדבר ז </span> שניהם מלאים סולת א``ל רב אחא מדיפתי לרבינא מנחה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לחה היא</span> א``ל לא נצרכה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ליבש שבה</span> איבעית אימא מנחה לגבי דם כיבש דמי אמר שמואל כלי שרת אין מקדשין <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אלא שלימין</span> אין מקדשין אלא מלאין אין מקדשין אלא מתוכן ואמרי לה אין מקדשין אלא שלימין ומלאים ומבפנים מאי בינייהו איכא בינייהו בירוצי מדות במתניתא תנא אין מקדשין אלא שלימין ומלאים ומתוכן ובפנים א``ר אסי א``ר יוחנן לא שנו אלא שאין דעתו להוסיף אבל דעתו להוסיף ראשון ראשון קודש תניא נמי הכי מלאין אין מלאין אלא שלימין אמר רבי יוסי אימתי בזמן שאין דעתו להוסיף אבל דעתו להוסיף ראשון ראשון קודש:  אין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כלי הלח</span> מקדש [וכו']:  אמר רב ואיתימא רב אסי אין מקדשין ליקרב אבל מקדשין <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ליפסל</span> איכא דמתני לה אהא אין מביאין מנחות ונסכים ומנחת בהמה וביכורים מן המדומע ואין צ``ל מערלה וכלאי הכרם ואם הביא לא קדש אמר רב ואיתימא רב אסי לא קדש ליקרב אבל קדש ליפסל ת``ר כלי קדש שניקבו <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אין מתיכין אותן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ואין מתיכין לתוכן אבר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>נפגמו</span> אין מתקנין אותן סכין שנפגם אין משחיזין את פגימתה נשמטה אין מחזירין אותה אבא שאול אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>סכין מטרפת</span> היתה במקדש ונמנו עליה כהנים וגנזוה ת``ר בגדי כהונה אין עושין אותם מעשה מחט אלא מעשה אורג שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl=''> שמות כח </span> מעשה אורג נתגעלו אין מכבסין לא בנתר ולא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='34'>אהל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>הא במים מכבסין</span> אמר אביי ה``ק הוגעו במים מכבסין אותו בנתר ואה


id: 5109
lvr: 51
prk: 09
nru: דף פח,ב גמרא
pgu: פח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הוגעו לנתר ואהל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אף במים</span> אין מכבסים ויש אומרים אין מכבסין אותן כל עיקר שאין עניות במקום עשירות:  ת``ר מעיל כולו של תכלת היה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0239' data-rgl=''> שמות לט </span> ויעש את מעיל האפוד כליל תכלת שוליו כיצד מביא תכלת וארגמן ותולעת שני שזורין ועושה אותן כמין רימונים שלא פיתחו פיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וכמין קונאות</span> של <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קנסות שבראשי תינוקות</span> ומביא שבעים ושנים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>זגין</span> שבהן שבעים ושנים עינבלין ותולה בהן שלשים וששה בצד זה ושלשים וששה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מצד זה</span> רבי דוסא אומר משום רבי יהודה שלשים וששה היו שמונה עשרה מצד זה ושמנה עשרה מצד זה אמר רבי עיניני בר ששון כמחלוקת כאן כך מחלוקת ב<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מראות נגעים</span> דתנן מראות נגעים רבי דוסא בן הרכינס אומר ל``ו עקביא בן מהללאל אומר שבעים ושנים ואמר רבי עיניני בר ששון <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>למה נסמכה</span> פרשת קרבנות לפרשת בגדי כהונה לומר לך מה קרבנות מכפרין אף בגדי כהונה מכפרין כתונת מכפרת על שפיכות דם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0137' data-rgl=''> בראשית לז </span> וישחטו שעיר עזים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ויטבלו את הכתנת</span> בדם מכנסים מכפרת על גילוי עריות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl=''> שמות כח </span> ועשה להם מכנסי בד [לכסות <את> בשר ערוה] מצנפת מכפרת על גסי הרוח מנין אמר רבי חנינא יבא דבר שבגובה ויכפר על גובה אבנט מכפר על הרהור הלב היכא דאיתיה חושן מכפר על הדינין שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl=''> שמות כח </span> ועשית חושן משפט אפוד מכפר על <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1303' data-rgl=''> הושע ג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אין אפוד</span> ותרפים מעיל מכפר על לשון הרע מנין א``ר חנינא יבא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דבר שבקול</span> ויכפר על קול הרע וציץ מכפר על עזות פנים בציץ כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl=''> שמות כח </span> והיה על מצח אהרן ובעזות פנים כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1103' data-rgl=''> ירמיהו ג </span> ומצח אשה זונה היה לך איני והא``ר יהושע בן לוי שני דברים לא מצינו להן כפרה בקרבנות ומצינו לו כפרה ממקום אחר ואלו הן שפיכות דמים ולשון הרע שפיכות דמים מעגלה ערופה ולשון הרע מקטרת דתני רב חנניה מנין לקטרת שמכפרת שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0416' data-rgl=''> במדבר טז </span> ויתן את הקטרת ויכפ


id: 5110
lvr: 51
prk: 10
nru: דף פט,א משנה
pgu: פט
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כל התדיר</span> מחבירו קודם את חבירו התמידין קודמין למוספין מוספי שבת קודמין למוספי ר``ח מוספי ר``ח קודמין למוספי ר``ה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl=''> במדבר כח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מלבד עולת הבקר</span> אשר לעולת התמיד תעשו את אלה


id: 5110
lvr: 51
prk: 10
nru: דף פט,א גמרא
pgu: פט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מנא לן מנא לן כדקאמר טעמא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מלבד עולת הבקר</span> דילמא תמידין הן דקדמו למוספין <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>משום דתדירי</span> מוספין למוספין מנ``ל א``ר אילעא דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl=''> במדבר כח </span> כאלה תעשו ליום שבעת ימים אלה כאלה והאי מיבעי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לגופיה</span> א``כ ניכתוב אלה תעשו ליום אי כתב אלה תעשו ליום שבעת הימים ה``א <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אלה לשבעת הימים</span> <אין מידי אחרינא לא> ליום כתיב ואכתי אימא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אלה ליום</span> אבל שאר יומי לא ידענא כמה אמר קרא תעשו שיהו כל העשיות שוות אביי אמר מגופה דקרא אם כן לימא קרא מלבד עולת הבקר ותישתוק אשר לעולת התמיד ל``ל למימר דהך דתדירא תיקדום


id: 5110
lvr: 51
prk: 10
nru: דף פט,א משנה
pgu: פט
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כל המקודש מחבירו</span> קודם את חבירו דם החטאת קודם לדם העולה מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שהוא מרצה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>איברי עולה קודמין</span> לאימורי חטאת מפני שהוא כליל לאישים חטאת קודמת לאשם מפני שדמה ניתן לד' קרנות על היסוד אשם קודם לתודה ואיל נזיר מפני שהוא קדשי קדשים תודה ואיל נזיר קודמים לשלמים מפני שהן נאכלין ליום אחד וטעונין לחם השלמים קודמין לבכור מפני שהן טעונין מתן ד' [וסמיכה] ונסכים ותנופות חזה ושוק הבכור קודם למעשר מפני שקדושתו מרחם ונאכל לכהנים המעשר קודם לעופות מפני שהוא זבח ויש בו קודש קדשים דמו ואימוריו העופות קודמין למנחות מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שהן מיני דמים</span> מנחת חוטא קודם למנחת נדבה מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שהוא בא על חטא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חטאת העוף קודמת לעולת העוף</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>וכן בהקדישה</span>


id: 5110
lvr: 51
prk: 10
nru: דף פט,ב גמרא
pgu: פט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מנא הני מילי דת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0408' data-rgl=''> במדבר ח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ופר שני</span> בן בקר</span> תקח לחטאת אם בא ללמד שהן שנים הרי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כבר נאמר</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0408' data-rgl=''> במדבר ח </span> ועשה את האחד חטאת ואת האחד עולה מה ת``ל ופר שני בן בקר תקח לחטאת שיכול שיהא חטאת קודמת לכל מעשה עולה ת``ל ופר שני בן בקר תקח לחטאת אי פר שני יכול תהא עולה קודמת לחטאת לכל מעשיה ת``ל ועשה את האחד חטאת ואת האחד עולה הא כיצד דם חטאת קודמת לדם עולה מפני שמרצה:  איברי עולה כו' ואמאי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מתנה קמייתא</span> דמכפרה תיקדום והנך לא אמר רבינא הכא בחטאת הלוים עסקינן ואע``ג דכי עולה דמי קאמר רחמנא היא תיקדים במערבא אמרי הואיל והתחיל במתנות גומר:  איבעיא להו דם חטאת ואיברי עולה איזה מהן קודם דם חטאת קודם מפני שמרצה או דילמא איברי עולה קודמין מפני שהן כליל לאישים ת``ש דם חטאת קודם לדם עולה לדם עולה הוא דקדים לאיברי עולה לא קדים אדרבה מסיפא איברי עולה קודמין לאימורי חטאת לאימורי חטאת הוא דקדים לדם חטאת לא קדים אלא מהא ליכא למשמע מינה:  איבעיא להו דם עולה ואימורי חטאת איזה מהן קודם דם עולה קודם דקאתי מכח כליל או דילמא אימורי חטאת קודמין דקאתי מכח מכפר ת``ש דם חטאת קודם לדם עולה דם חטאת הוא דקדים לדם עולה אבל אימורי חטאת לא אדרבה מסיפא איברי עולה קודמין לאימורי חטאת איברי עולה הוא דקדמי לאימורי חטאת אבל דם עולה לא אלא מהא ליכא למשמע מינה:  איבעיא להו דם עולה ודם אשם איזה מהן קודם דם עולה קודם דקאתי מכח כליל או דילמא דם אשם קודם <דקאתי מכח> דמכפר ת``ש דם חטאת קודם לדם עולה אבל דם אשם לא בדין הוא דאיבעי למיתני דם אשם ואיידי דבעא למיתני סיפא איברי עולה קודמין לאימורי חטאת דאי תנא לאימורי אשם ה``א לאימורי אשם הוא דקדמי לאימורי חטאת לא קדמי מש``ה תנא חטאת ת``ש חטאת קודם לאשם חטאת הוא דקדמה ליה לאשם אבל עולה לא מאי לאו דם לא אאימורים דיקא נמי דקתני מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שדמה ניתן</span> ש``מ:  חטאת קודמת כו':  אדרבה אשם קדים שכן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>יש לו קיצבה</span> אפ``ה ריבוי דמזבח עדיף:  אשם קודם לתודה כו':  אדרבה התודה ואיל נזיר קדמי שכן טעונין לחם אפ``ה קדשי קדשים עדיפי:  תודה ואיל נזיר כו':  אדרבה שלמים קדמי שכן ישנן בציבור כביחיד אפילו הכי נאכלין ליום אחד עדיפי איבעיא להו תודה ואיל נזיר איזה מהן קודם תודה קדמה שכן טעונה ד' מיני לחם או דילמא איל נזיר קודם שכן יש עמו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דמים אחרים</span> ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>זו קודמת לזו</span> שזו טעונה ד' מיני לחם וזו אינה טעונה אלא שני מיני לחם:  השלמים קודמין לבכור כו':  אדרבה בכור קודם שכן קדושתו מרחם ונאכל לכהנים אפ``ה מצות יתירות עדיפי:  הבכור קודם כו':  אדרבה מעשר קודם שכן מקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לפניו ולאחריו</span> אפ``ה קדושה מרחם עדיפא:  מעשר קודם לעופות כו':  אדרבה עופות קדמי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שכן קדשי קדשים</span> אפ``ה מין זבח עדיף אמר רבינא בר שילא אימורי קדשים קלים שיצאו לפני זריקת דמים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>פסולין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ותנא תונא</span> מפני שהוא זבח וישנו קדשי קדשים דמיו ואימורין בשלמא אימורין ליתנהו בעופות <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אלא דם מיהא איתיה</span> אלא לאו קמ``ל אימורין כי דמו מה דמו לפני זריקה אף אימורין קודם זריקה וקא קרי להו קדשי קדשים ומה דמו מיפסל ביוצא אף אימורין מיפסל ביוצא נימא מסייע ליה בשר קדשים קלים שיצא לפני זריקת דמים רבי יוחנן אמר כשר ר``ל אמר פסול רבי יוחנן אמר כשר הואיל וסופו לצאת ר``ל אמר פסול עדיין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא הגיע זמנו לצאת</span> ע``כ לא פליגי אלא בבשר אבל באימורין לא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>הוא הדין דבאימורין</span> נמי פליגי והא דקא מיפלגי בבשר להודיעך כחו דר``ל דאפילו בשר דסופה לצאת אמר עדיין לא הגיע זמנו לצאת לימא כתנאי אימורי קדשים קלים שיצאו לפני זריקת דמים ר``א אומר אין מועלין בה


id: 5110
lvr: 51
prk: 10
nru: דף צ,א גמרא
pgu: צ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואין חייבין עליהן משום פיגול</span> נותר וטמא ר``ע אומר מועלין בהן וחייבין עליהן משום פיגול נותר וטמא מאי לאו בדהדר עיילינהו פליגי ובהא פליגי דמר סבר מיפסלי ביוצא ומר סבר לא מיפסלי ביוצא אמר רב פפא בדהדר עיילינהו כ``ע לא פליגי והכא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בדאיתנהו אבראי</span> פליגי ובהא פליגי דמר סבר אין זריקה מועלת ליוצא ומר סבר זריקה מועלת ליוצא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>והא רב פפא הוא דאמר</span> בדאיתנהו אבראי כ``ע לא פליגי בדעיילינהו לגוואי פליגי ה``מ גבי שתי לחם דלאו גופיה דזיבחא אבל אימורין דגופיה דזיבחא הוא בדאיתנהו אבראי פליגי:  עופות קודמין כו':  אדרבה מנחות קודמות שכן ישנן בצבור כביחיד אפ``ה מיני דמים עדיפי:  מנחת חוטא כו':  אדרבה מנחת נדבה קודמת שכן טעונה שמן ולבונה אפ``ה מנחת חוטא הבאה על חטא עדיפא דמכפרת איבעיא להו מנחת סוטה ומנחת נדבה איזו מהן קודמת מנחת נדבה קדמה שכן טעונה שמן <או> ולבונה או דלמא מנחת סוטה קדמה שכן באה לברר עון ת``ש מנחת חוטא קודמת למנחת נדבה מנחת חוטא הוא דקדמה למנחת נדבה הא מנחת סוטה לא מי קתני מפני שהיא מכפרת מפני שהיא באה על חטא קתני <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>והא נמי</span> באה על חטא ת``ש זו קודמת לזו שזו באה מן החיטין וזו באה מן השעורין מאי לאו מנחת נדבה למנחת סוטה לא מנחת חוטא למנחת סוטה תיפוק לי דהא מכפרת והא לא מכפרת ואלא מאי מנחת נדבה תיפוק לי דזו טעונה שמן ולבונה וזו אינה טעונה שמן ולבונה אלא חד מתרי טעמי [נקיט]:  חטאת העוף קודמת כו':  מנא ה``מ דת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0305' data-rgl=''> ויקרא ה </span> והקריב את אשר לחטאת ראשונה מה ת``ל שאין ת``ל ללמד שתקרב ראשונה הרי כבר נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0305' data-rgl=''> ויקרא ה </span> ואת השני יעשה עולה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>זה בנה אב</span> לכל חטאות שיקדמו לעולה הבאות עמהן בין חטאת העוף לעולת העוף בין חטאת בהמה לעולת בהמה ואפי' <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>חטאת העוף לעולת בהמה</span> הלכך חטאת העוף לעולת העוף מואת השני <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>חטאת בהמה לעולת בהמה מדרבי רחמנא</span> חטאת העוף לעולת בהמה מזה בנה אב תא שמע ר``א אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כל מקום שנתחלפה חטאת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>חטאת קודמת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>וכאן</span> <ביולדת> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>עולה קודמת</span> כל מקום שבא על חטא חטאת קודמת וכאן עולה קודמת וכל מקום ששנים באים תחת חטאת חטאת קודמת וכאן עולה קודמת אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>למקראה הקדימה הכתוב</span>:  תא שמע פרים קודמין לאילים ואילים קודמין לכבשים כבשים לשעירי


id: 5110
lvr: 51
prk: 10
nru: דף צ,ב גמרא
pgu: צ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי לאו דחג לא לנדבה פרים קודמין לאילים שכן נתרבו בנסכים וכן אילים לכבשים כבשים לשעירים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שכן נתרבו באליה</span> ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>פר כהן משיח קודם לפר העלם דבר</span> של צבור פר העלם דבר של צבור קודם לפר <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} פר <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} קודם לשעירי <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} דאע``ג דפר <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} עולה ושעירי <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} חטאת <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואימא מרישא</span> פר העלם דבר של צבור קודם לפר <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} בחד מינא מיהא לא קאמרינן דחטאת קדמה כי קאמרינן בתרי מיני אשכחן עולה דקדמה לחטאת אמרי במערבא משמיה דרבא בר מרי חטאת <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} חסר א'<span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl=''> במדבר טו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לחטת כתיב</span> רבינא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כמשפט כתיב</span> בהו השתא דאתית להכי אפילו תימא פרים דחג נמי כמשפטם כתיב בהו:  איבעיא להו חטאת העוף ועולת בהמה ומעשר איזו מהן קודם תיקדום חטאת העוף איכא מעשר דקדים לה ליקדים מעשר איכא עולת בהמה דקדמה ליה תיקדום עולת בהמה איכא חטאת העוף דקדמה לה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>הכא תרגימו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מין זבח עדיף</span> במערבא אמרי עיילא בה עולת בהמה בחטאת העוף <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ואגבהתה ממעשר</span>


id: 5110
lvr: 51
prk: 10
nru: דף צ,ב משנה
pgu: צ
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  כל החטאות שבתורה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>קודמות לאשמות</span> חוץ מאשם מצורע מפני שהוא בא על הכשר כל האשמות שבתורה באין בני שתים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ובאין בכסף שקלים</span> חוץ מאשם נזיר ואשם מצורע שהן באין בני שנתן ואין באין בכסף שקלים כשם שקודמין בהקרבתן קודמין באכילתן שלמים של אמש ושלמים של יום של אמש קודמין לשל יום שלמים של אמש חטאת ואשם של היום <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שלמים של אמש קודמין</span> דברי ר``מ וחכ``א חטאת קודמת מפני שהיא קדשי קדשים וכולן הכהנים רשאין לשנות באכילתן לאכלן צלוין ושלוקין ומבושלין לתת לתוכו תבלי חולין ותבלי תרומה דברי ר``ש ר``מ אומר לא יתן לתוכו תבלי תרומה שלא יביא התרומה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>לידי פסול</span>


id: 5110
lvr: 51
prk: 10
nru: דף צ,ב גמרא
pgu: צ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>תדיר ומקודש</span> איזה מהם קודם תדיר קודם משום דתדיר או דלמא מקודש קדים דקדיש תא שמע תמידין קודמין למוספי


id: 5110
lvr: 51
prk: 10
nru: דף צא,א גמרא
pgu: צא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ואף ע``ג דמוספין קדישי אטו שבת למוספין אהנאי לתמידין לא אהנאי ת``ש מוספי שבת קודמין למוספי ראש חודש אטו ראש חודש למוספין דידיה אהני למוספי שבת לא אהני תא שמע מוספי ראש חודש קודמין למוספי ראש השנה אע``ג דראש השנה קדשה אטו ראש השנה למוספי דידיה אהני למוספי ראש חודש לא אהני ת``ש ד``א ברכת היין תדירה וברכת היום אינה תדירה ותדיר ושאינו תדיר תדיר קודם אע``ג דברכת היום קדישה אטו שבת לברכת היום אהנאי לברכת היין לא אהנאי תא שמע דאמר רבי יוחנן הלכה מתפלל אדם של מנחה ואח``כ של מוספין אטו שבת לתפלת מוספין אהנאי לתפלת מנחה לא אהנאי ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שלמים של אמש</span> חטאת ואשם של יום שלמים של אמש קודמין הא אידי ואידי דיום חטאת ואשם קדמי ואע``ג דשלמים <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>תדירי</span> אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מצוי קאמרת</span> תדיר קמיבעיא לן מצוי לא קמיבעיא לן אמר ליה רב הונא בר יהודה לרבא אטו מצוי לאו תדיר והתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אוציא את הפסח שאינו תדיר ולא אוציא את המילה שהיא תדירה</span> מאי תדירה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>תדירה במצות</span> ואיבעית אימא מילה לגבי פסח <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כי תדיר דמיא</span> איבעיא להו תדיר ושאינו תדיר וקדים ושחט לשאינו תדיר מאי מי אמרינן כיון דשחטיה מקריב ליה או דלמא יהיב לאחר דממרס בדמו עד דמקריב ליה לתדיר והדר מקריב לשאינו תדיר אמר רב הונא מסורא ת``ש שלמים של אמש חטאת ואשם של יום של אמש קודם לשל יום הא דיום דומיא דאמש וה``ד דקדים שחטיה לשלמים חטאת ואשם קדמי דלמא שלמים דאמש וחטאת ואשם דיום היכי משכחת לה דשחטינהו לתרוייהו אבל לא שחטינהו לתרוייהו תיבעי לך ת``ש ד``א ברכת היין תדירה וברכת היום אינה תדירה ותדיר ושאינו תדיר תדיר קודם ה``נ דכיון דאתיין כמאן דשחיטי תרוייהו דמי ת``ש דא``ר יוחנן הלכה מתפלל אדם של מנחה ואח``כ של מוספין ה``נ כיון דמטי זמן תפלת מנחה כמאן דשחיטי תרוייהו דמי אמר ליה רב אחא בריה דרב אשי לרבינא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שחטו קודם חצות</span> פסול מפני שנאמר בו<span class='tlm-sfr' data-chp='0212' data-rgl=''> שמות יב </span> בין הערבים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>קודם לתמיד</span> כשר ויהא ממרס בדמו עד שיזרוק הדם הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כגון דקדים שחטיה לתמיד</span> ברישא אמר ליה רב אחא סבא לרב אשי מתניתין נמי דיקא דקתני עד שיזרק הדם <תמיד> ולא קתני עד שישחוט ויזרק דם ש``מ:  ובכולן כהנים רשאין כו':  מאי טעמא אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0418' data-rgl=''> במדבר יח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>למשחה</span> לגדולה כדרך שהמלכים אוכלין


id: 5110
lvr: 51
prk: 10
nru: דף צא,א משנה
pgu: צא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  אמר רבי שמעון אם ראית שמן <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שהוא מתחלק</span> בעזרה אין צריך לשאול מהו אלא מותר רקיקי מנחות ישראל ולוג שמן של מצורע אם ראית שמן שהוא ניתן על גבי האישים אין צריך לשאול מהו אלא מותר רקיקי <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מנחת כהנים</span> ומנחת כהן משיח <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>שאין מתנדבין שמן</span> רבי טרפון אומר מתנדבין שמן


id: 5110
lvr: 51
prk: 10
nru: דף צא,ב גמרא
pgu: צא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר שמואל לדברי ר``ט המתנדב שמן קומצו ושיריו נאכלין מאי טעמא אמר קרא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>קרבן מנחה</span> מלמד שמתנדבין שמן וכי מנחה מה מנחה קומצה ושיריה נאכלין אף שמן קומצו ושיריו נאכלין א``ר זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אף אנן נמי תנינא</span> א``ר שמעון אם ראית שמן שמתחלק בעזרה אי אתה צריך לשאול מהו אלא מותר רקיקי מנחות ישראל ולוג שמן של מצורע שאין מתנדבין מכלל דמ``ד מתנדבין מתחלק אמר ליה אביי אימא סיפא אם ראית שמן שניתן על גבי אישים אי אתה צריך לשאול מהו אלא מותר רקיקי מנחת כהנים ומנחת כהן משיח שאין מתנדבין שמן מכלל דלמ``ד מתנדב כולן לאישים לאביי קשיא רישא לרבי זירא קשיא סיפא בשלמא לרבי זירא רישא בשירים סיפא בקומץ אלא לאביי קשיא תנא רישא אטו סיפא בשלמא סיפא תני משום רישא אלא רישא משום סיפא מי תני אין אמרי במערבא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תנא רישא משום סיפא</span>:  ת``ש יין כדברי ר``ע לספלים שמן כדברי רבי טרפון לאישים מאי לאו מדיין כולו לספלים שמן כולו לאישים מידי איריא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הא כדאיתא והא כדאיתא</span> אמר רב פפא כתנאי שמן לא יפחות מלוג רבי אומר שלשת לוגין במאי קמיפלגי אמרוה רבנן קמיה דרב פפא דון מינה ומינה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דון מינה ואוקי באתרה</span> איכא בינייהו דרבנן סברי מה מנחה מתנדבין אף שמן מתנדבין [ומינה מה מנחה לוג שמן אף כאן לוג שמן ומה מנחה קומצה ושיריה נאכלין אף שמן קומצו ושיריו נאכלין ואידך ממנחה מה מנחה מתנדבין אף שמן מתנדבין ואוקי באתרה] <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כנסכים</span> מה נסכים שלשת לוגין [אף שמן שלש לוגין ומה נסכים כולן לספלין] אף שמן כולן לאישים אמר ליה רב פפא לאביי אי ממנחה מייתי לה [רבי] דכ``ע דון מינה ומינה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>רבי מאזרח גמר לה</span> א``ל רב הונא בריה דרב נתן לרב פפא מי מצית אמרת הכי והתניא קרבן מנחה מלמד שמתנדבין שמן וכמה שלשה לוגין ומאן שמעת ליה דאמר שלשה לוגין רבי היא וקא מייתי לה מקרבן א``ל אי תניא תניא אמר שמואל המתנדב יין מביא ומזלפו על גבי האישים מ``ט אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl=''> במדבר טו </span> ויין תקריב לנסך חצי ההין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אשה ריח ניחוח</span> לה' והא קא מכבי כיבוי במקצת <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לא שמיה כיבוי</span> איני והאמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה המוריד גחלת מעל גבי המזבח וכיבה חייב דליכא אלא האי איבעית אימא כיבוי דמצוה שאני ת``ש דתנא ר``א בן יעקב <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כלפי</span> שנתנה תורה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לתרום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>יכול יכבה</span> ויתרום <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אמרת לא יכבה</span> שאני התם אפשר דיתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ונטר</span> ת``ש יין כדברי ר``ע לספלים שמן כדברי רבי טרפון לאישים ועוד תניא יין נסך לספלים <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>או אינו אלא לאישים</span> אמרת לא יכבה לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>הא רבי יהודה</span> הא ר``ש למימרא דשמואל כר``ש סבירא ליה והאמר שמואל מכבין <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>גחלת של מתכת</span> ברה``ר בשביל שלא יזוקו בה רבי


id: 5110
lvr: 51
prk: 10
nru: דף צב,א גמרא
pgu: צב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אבל לא גחלת של עץ ואי ס``ד כר``ש ס``ל אפילו גחלת של עץ נמי בדבר שאין מתכוין סבר לה כר``ש במלאכה שאינה צריכה לגופה סבר לה כרבי יהודה אמר רב הונא נסכים שנטמאו עושה להן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מערכה</span> בפני עצמן ושורפן משום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> בקודש באש תשרף תניא נמי הכי הדם והשמן והמנחות והנסכים שנטמאו עושה להן מערכה בפני עצמן ושורפן א``ל שמואל לרב חנא בגדתאה אייתי לי בי עשרה ואימא לך קמייהו נסכים שנטמאו עושה להן מערכה בפני עצמן ושורפן:
<BR


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צב,א משנה
pgu: צב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  דם חטאת שנתז על הבגד הרי זה טעון כיבוס אע``פ שאין הכתוב מדבר אלא בנאכלות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>במקום קדוש תאכל</span> אחד הנאכלות ואחד הפנימיות טעונות כיבוס שנאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>תורת החטאת</span> תורה אחת לכל החטאות חטאת פסולה אין דמה טעון כיבוס בין שהיתה לה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שעת הכושר</span> ובין שלא היתה לה שעת הכושר איזו היא שהיתה לה שעת הכושר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שלנה</span> ושנטמאה ושיצאת ואיזו היא שלא היתה לה שעת הכושר שנשחטה חוץ לזמנה וחוץ למקומה ושקיבלו פסולין <וזרקו> את דמה


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צב,א גמרא
pgu: צב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  דם חטאת <שמתה> [שניתז] כו' ואי תורה אחת לכל חטאות <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אפילו חטאת העוף נמי</span> אלמה תניא יכול תהא דם חטאת העוף טעון כיבוס ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> זאת אמר ר``ל משום בר קפרא אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> תשחט בנשחטות הכתוב מדבר ואימא בנאכלות הכתוב מדבר כדכתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>במקום קדוש תאכל</span> אבל פנימיות לא רבי רחמנא תורת אי הכי אפילו חטאת העוף נמי מיעט רחמנא זאת <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ומה ראית</span> מסתברא דחטאת [בהמה] פנימיות ה``ל לרבויי שכן בהמה שחיטת צפון וקבלת כל


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צב,ב גמרא
pgu: צב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  וקרן ואצבע וחודה ואישים אדרבה חטאת העוף הוה ליה לרבויי שכן חוץ כמותה ואכילה כמותה הנך נפישין רב יוסף אמר אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>יאכלנה לזו ולא לאחרת</span> בנאכלות מיעט הכתוב ואלא זאת ל``ל אי לאו זאת הוי אמינא יאכלנה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אורחיה דקרא</span> קמ``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>רבה אמר</span> אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> אשר יזה בהזאות הכתוב מדבר והתניא אע``פ שאין הכתוב מדבר אלא בנאכלות לענין מריקה ושטיפה אבל לענין כיבוס אשר יזה כתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אי הכי</span> אחד הנאכלות ואחד הפנימיות אחד הפנימיות ואחד הנאכלות מיבעי ליה תני אחד הפנימיות ואחד הנאכלות <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אי הכי חטאת העוף נמי</span> מיעט רחמנא זאת אי הכי חיצונה נמי לא ריבה רחמנא תורת ומה ראית מסתברא חטאת בהמה הוה ליה לרבויי שכן בהמה שחיטת צפון וקבלת כלי וקרן ואצבע וחודה ואישים אדרבה חטאת העוף הו``ל לרבויי שכן הזאה כמותה הנך נפישין בעי רבי אבין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חטאת העוף שהכניס דמה בצוארה בפנים</span> מהו צוארה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ככלי שרת דמי</span> ומיפסיל או דלמא כצואר בהמה מדמה אמר רחמנא ולא בשרה ת``ש פירכסה ונכנסה לפנים וחזרה כשירה הא הכניסה פסולה וליטעמיך גבי קדשי קדשים דקתני פירכסה ויצאה לדרום וחזרה כשרה הא הוציאה פסולה אלא האי יצתה לחוץ איצטריכא ליה ה``נ יצתה לחוץ איצטריכא ליה בעי רבי אבין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>נשפך על הרצפה</span> ואספה מהו אצרוכיה הוא דלא אצרכיה רחמנא כלי שרת והלכך <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אוספו וכשר</span> או דלמא מיפסל פסל ביה רחמנא כלי שרת והלכך אוספו ופסול אמר רבא ת``ש יכול יהא דם חטאת העוף טעון כיבוס תלמוד לומר זאת ואי ס``ד מיפסל פסיל ביה רחמנא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תיפוק לי</span> דהא אפסיל לה באויר כלי אמר רב הונא בריה דרב יהושע <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>במדביק כלי בצוארה</span> בעא מיניה לוי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ניתז מבגד לבגד</span> מהו מבגד קמא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אידחי ליה לכיבוס</span> או דלמא לא א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>זו שאלה</span> טעון כיבוס ממה נפשך אי אוספו וכשר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>הא כשר</span> ואי אוספו ופסול אנא כרבי עקיבא ס``ל דאמר היתה לו שעת הכושר ונפסלה דמה טעון כיבו


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צג,א גמרא
pgu: צג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בעא מיניה רמי בר חמא מרב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ניתז על בגד טמא</span> מהו אמר רב הונא בריה דרב יהושע מדקמיבעיא ליה הכי ש``מ היתה לה שעת הכושר ונפסלה אין דמה טעון כיבוס ה``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בזה אחר זה</span> אבל בבת אחת לא או דלמא לא שנא א``ל פלוגתא דר``א ורבנן אליבא דרבה וכדקא מתריץ אביי דתניא ר' אלעזר אומר מי חטאת שנטמאו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מטהרין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שהרי נדה</span> מזין עליה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואמר רבה</span> ר``א בשיטת ר``ע רבו אמרה דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>העברת כלי</span> על גבי מקום טמא כמונח דמי דתנן היה עומד <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>חוץ לתנור</span> ושרץ בתנור והושיט ידו לחלון <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ונטל את הלגין</span> והעבירו ע``פ תנור ר``ע מטמא וחכמים מטהרין ובהא פליגי דר' עקיבא סבר כמונח דמי ורבנן סברי לאו כמונח דמי ואיתיביה אביי מודה רבי עקיבא בהזאה שהעבירה על כלי חרס טמא על גבי משכב ומושב טמא שהיא טהורה שאין לך דבר שמטמא למעלה כלמטה אלא כזית מן המת ושאר כל המאהילין לאיתויי אבן המנוגעת אלא אמר אביי דכ``ע לאו כמונח דמי והכא בהא קמיפלגי דרבי עקיבא סבר גזרינן שמא ינוח ורבנן סברי לא גזרינן ומודה רבי עקיבא בהזאה כיון דנפק נפק <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ורבי אלעזר</span> ורבנן במאי קמיפלגי אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בדנין טומאה קדומה</span> מטומאה שבאותה שעה קמיפלגי מ``ס דנין ומ``ס אין דנין רבא אמר דכ``ע אין דנין והכא בהא קמיפלגי דר``א סבר הזאה צריכה שיעור ומצטרפין להזאות ורבנן סברי הזאה אין צריכה שיעור:  חטאת פסולה כו':  ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מדמה</span> מדם כשירה ולא מדם פסולה ר``ע אומר היתה לה שעת הכושר ונפסלה דמה טעון כיבוס לא היתה לה שעת הכושר ונפסלה אין דמה טעון כיבוס ור``ש אומר אחד זה ואחד זה אין דמה טעון כיבוס מאי טעמא דרבי שמעון <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כתיב אותה</span> וכתיב מדמה חד להיכא דהיתה לו שעת הכושר ורבי עקיבא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אותה פרט לתרומה</span> ור``ש לטעמיה דאמר קדשים קלים אין טעונין מריקה ושטיפה וכ``ש תרומה


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צג,א משנה
pgu: צג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  ניתז מן הצואר על הבגד אינו טעון כיבוס <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מן הקרן</span> ומן היסוד אינו טעון כיבוס נשפך על הרצפה ואספו אין טעון כיבוס אין טעון כיבוס אלא דם שנתקבל בכלי וראוי להזאה


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צג,א גמרא
pgu: צג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר יכול ניתז מן הצואר על הבגד יהא טעון כיבוס ת``ל אשר יזה לא אמרתי לך אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>בראוי להזאה</span> תניא אידך יכול ניתז <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מן הקרן</span> ומן היסוד יהא טעון כיבוס ת``ל אשר יזה פרט לזה שכבר הוזה:  נשפך על הרצפה כו'


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צג,ב גמרא
pgu: צג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  הא תו ל``ל מה טעם קאמר מה טעם נשפך על הרצפה ואספו אין טעון כיבוס לפי שאין טעון כיבוס אלא דם שנתקבל בכלי וראוי להזייה:  ראוי להזאה:  למעוטי מאי למעוטי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>קיבל פחות מכדי הזייה בכלי זה</span> ופחות מכדי הזייה בכלי זה דתניא רבי חלפתא בר שאול אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>קידש</span> פחות מכדי הזייה בכלי זה ופחות מכדי הזייה בכלי זה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא קידש</span> איבעיא להו בדם מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הלכתא</span> היא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ומהלכתא לא גמרינן</span> או דלמא התם מ``ט דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl=''> במדבר יט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וטבל במים</span> ה``נ כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl=''> ויקרא ד </span> וטבל בדם תא שמע דא``ר זריקא א``ר אלעזר אף בדם לא קידש אמר רבא תניא וטבל ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מספג</span> בדם עד שיהא בדם שיעור טבילה מעיקרו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מן הדם</span> מן הדם <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שבענין</span> ואיצטריך למיכתב בדם דאי כתב רחמנא וטבל ה``א אע``פ דליכא שיעור טבילה מעיקרו כתב [רחמנא] בדם ואי כתב רחמנא בדם ה``א אפילו מספג כתב רחמנא וטבל מן הדם שבענין למעוטי מאי אמר רבא למעוטי שיריים שבאצבע מסייע לרבי אלעזר דאר``א שיריים שבאצבע פסולין א``ל רבין בר רב אדא לרב אמר תלמידך <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אמר רב עמרם תנינא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>היה מזה</span> וניתזה הזאה מידו עד שלא הזה טעון כיבוס משהזה אין טעון כיבוס מאי לאו ה``ק עד שלא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>גמר מלהזות</span> טעון כיבוס משגמר להזות אין טעון כיבוס לא ה``ק עד שלא יצתה הזאה מידו טעון כיבוס משיצתה הזאה מידו אין טעון כיבוס איתיביה אביי גמר מלהזות <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מקנח ידו בגופה של פרה</span> גמר אין לא גמר לא א``ל גמר מקנח ידו בגופה של פרה לא גמר מקנח אצבעו בשלמא גמר מקנח ידו בגופה של פרה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl=''> במדבר יט </span> ושרף את הפרה לעיניו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אלא אצבעו</span> במאי מקנח אמר אביי בשפת מזרק כדכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='35a01' data-rgl=''> עזרא א </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כפורי זהב</span>


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צג,ב משנה
pgu: צג
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  ניתז על העור עד שלא הופשט אינו טעון כיבוס משהופשט טעון כיבוס דברי רבי יהודה רבי אלעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אף משהופשט</span> אינו טעון כיבוס <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אלא מקום הדם</span> ודבר שהוא ראוי לקבל טומאה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>וראוי לכיבוס</span> אחד הבגד ואחד ה<span class='tlm-rsh' data-nro='35'>שק</span> ואחד העור טעונין כיבוס והכיבוס <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>במקום קדוש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>ושבירת כלי חרס</span> במקום קדוש ומריקה ושטיפה בכלי נחושת במקום קדוש <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>זה חומר</span> בחטאת מקדשי קדשים


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צג,ב גמרא
pgu: צג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מנהני מילי דת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> בגד <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>אין לי אלא בגד</span> מנין לרבות עור משהופשט ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> אשר יזה עליה תכבס יכול שאני מרבה עור עד שלא הופשט תלמוד לומר בגד <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>מה בגד הראוי לקבל טומאה</span> אף כל הראוי לקבל טומאה דברי ר' יהודה רבי אלעזר אומר בגד אין לי אלא בגד מנין לרבות ש


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צד,א גמרא
pgu: צד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>וכל מיני בגדים</span> תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> וי<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>קרא</span> ו </span> אשר עליה תכבס <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>יכול שאני מרבה עור משהופשט</span> ת``ל בגד מה בגד דבר המקבל טומאה אף כל דבר המקבל טומאה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מאי בינייהו</span> אמר אביי מטלית פחותה משלש איכא בינייהו מאן דאמר ראוי הא נמי ראוי דאי בעי חשיב עליה מ``ד דבר המקבל טומאה הא מיהא לאו בת קבולי טומאה היא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>רבא אמר</span> בגד שחישב עליה לצורה איכא בינייהו מ``ד ראוי הא נמי ראוי דאי בעי מבטיל ליה למחשבתיה מ``ד דבר המקבל טומאה השתא מיהא לאו בת קבולי טומאה היא רבא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>עוצבא</span> דחשיב עלה לקצעה איכא בינייהו מ``ד ראוי הא נמי ראויה מאן דאמר דבר המקבל טומאה הא לאו מקבלה טומאה עד דמקצע לה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>והתניא</span> רבי שמעון בן מנסיא אומר עוצבא שחשב עליה לקצעה טהורה עד שיקציענה:  אין טעון כיבוס כו':  מנה``מ דת``ר יכול נתז על מקצת בגד יהא כל הבגד טעון כיבוס ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> אשר יזה לא אמרתי לך אלא מקום דם בלבד:  דבר שהוא ראוי לקבל טומאה [וכו']:  סתמא כרבי יהודה ראוי לכיבוס למעוטי כלי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דבר גרידה הוא</span>:  אחד הבגד ואחד השק כו':  למימרא דעור בר כיבוס הוא ורמינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>היתה עליו לשלשת</span> מקנחה בסמרטוט היתה <על> של עור נותן עליה מים עד שתכלה אמר אביי לא קשיא הא רבנן הא אחרים דתניא הבגד והשק <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מכבסו</span> הכלי והעור מגררו אחרים אומרים הבגד והשק והעור מכבסו והכלי מגררו כמאן אזלא הא דאמר רב חייא בר אשי זימנין סגיאין הוה קאימנא קמיה דרב ושכשיכי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מסאניה</span> במיא כמאן כרבנן אמר רבא ומי איכא למאן דאמר עור לאו בר כיבוס הוא והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0313' data-rgl=''> ויקרא יג </span> והבגד או השתי או הערב או כל כלי העור אשר תכבס אלא אמר רבא קרא ומתניתין <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ברכין</span> כי פליגי בקשין והאמר רב חייא זימנין סגיאין הוה קאימנא קמיה דרב ושכשיכי ליה מסאניה במיא בקשין וכרבנן הדר אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לאו מילתא היא דאמרי</span> ניקו נימא ליה לקרא דכי כתיבן ברכין כתיבן מי לא עסקינן בכלי אכסלגיא הבאים ממדינת הים וקאמר רחמנא ניבעי כיבוס אלא אמר רבא צרעת כיון דמגופיה קא פרחה מחלחלא ליה ומשוי לה רך אמר רבא אי קשיא לי הא קשיא ל


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צד,ב גמרא
pgu: צד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כרים וכסתות דרכין נינהו</span> ותנן היתה של עור נותן עליה מים עד שתכלה אלא אמר רבא כל כיבוס דלית ליה כיסכוס <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא שמיה כיבוס</span> והא דאמר רב חייא בר אשי זימנין סגיאין הוה קאימנא קמיה דרב ושכשיכי ליה מסאניה במיא שכשוך אין אבל כבוס לא אי ברכין וכדברי הכל אי בקשין וכאחרים אי הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בגד</span> נמי</span> בגד שרייתו זהו כיבוסו [רבא לטעמיה דאמר רבא זרק סודר למים חייב זרק פשתן למים חייב בשלמא סודר עביד כיבוס] אלא זרע פשתן מ``ט וכ``ת משום דמקדח אי הכי חיטי ושערי נמי הנך אית להו רירי א``ה שלחים נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>התם</span> קעביד לישה דרש רבא מותר לכבס מנעל בשבת א``ל רב פפא לרבא והא``ר חייא בר אשי זימנין סגיאין הוה קאימנא קמיה דרב ושכשיכי ליה מסאני במיא שכשוך אין אבל כיבוס לא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הדר אוקי</span> רבא אמורא עליה ודרש דברים שאמרתי לפניכם טעות הם בידי ברם כך אמרו שכשוך מותר כיבוס אסור:  הכיבוס במקום קדוש כו':  מנא הני מילי דת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> תכבס במקום קדוש שבירת כלי חרס מניין ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וכלי חרס</span> אשר תבושל בו ישבר מריקה ושטיפה בכלי נחשת מנין ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> ואם בכלי נחשת בושלה ומורק ושוטף במים:  זה חומר בחטאת כו':  ותו ליכא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>והאיכא</span> ש<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>נכנס</span> דמה <לפני ו>לפנים בחטאות החיצונו' שאם נכנס דמה <לפני ו>לפנים פסולה כר``ע דאמר כל דמים שנכנסו להיכל לכפר פסולה שכן מכפרין על חייבי כריתות בחטאת דשמיעת הקול שכן טעונה ארבע מתנות <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כר' ישמעאל</span> דאמר כל דמים טעונין ד' מתנות על ד' קרנות וליטעמיך האיכא קרן <בדם> האיכא אצבע האיכא חודה אלא חד מתרי תלתא חומרי נקט


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צד,ב משנה
pgu: צד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בגד</span> שיצא חוץ לקלעים <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>נכנס</span> ומכבסו במקום קדוש <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>נטמא חוץ לקלעים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>קורעו</span> נכנס ומכבסו במקום קדוש כלי חרס שיצא חוץ לקלעים נכנס ושוברו במקום קדוש נטמא חוץ לקלעים <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>נוקבו</span> ונכנס ושוברו במקום קדוש כלי נחשת שיצא חוץ לקלעים נכנס ומורקו ושוטפו במקום קדוש נטמא חוץ לקלעים <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>פוחתו</span> ונכנס ומורקו ושוטפו במקום קדוש


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צד,ב גמרא
pgu: צד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מתקיף לה רבינא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>קורעו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בגד</span> אמר רחמנא ולאו בגד הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>דמשייר ביה</span> כדי מעפורת איני <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>והאמר רב הונא</span> ל``ש אלא שלא שייר בה כדי מעפורת אבל שייר בה כדי מעפורת חבור הו


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צה,א גמרא
pgu: צה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מדרבנן</span> הוא:  כלי חרס שיצא כו':  כלי אמר רחמנא ולא כלי הוא שניקב בשורש קטן:  כלי נחשת [כו'] פוחתו [וכו']:  והא לאו כלי הוא דרציף מרציף <הוא> אמר ריש לקיש <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מעיל</span> שניטמא מכניסו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בפחות משלש על שלש</span> ומכבסו משום שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl=''> שמות כח </span> לא יקרע מותיב רב אדא בר אהבה העבין והרכים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אין בהן משום שלש על שלש</span> אגב אביהן חשיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>והא בעי</span> שבעת סממנין דא``ר נחמן אמר רבה בר אבוה דם חטאת <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ומראות נגעים</span> צריכין שבעת סממנין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ותניא</span> אלא שאין מכניסין מי רגלים למקד


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צה,ב גמרא
pgu: צה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  וכי תימא דמבלע להו בהדי שבעה סממנין ומעבר להו לכולהו כחד והתנן העבירן שלא כסדרן או שהעביר שבעתן כאחד לא עשה ולא כלום וכי תימא דמיבלע להו בהדי חד מסממנין והא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>צריך לכסכס</span> שלש פעמים בכל אחד ואחד תנן אלא דמבלע להו ברוק תפל דאמר ריש לקיש רוק תפל צריך שיהא עם כל אחד ואחד


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צה,ב משנה
pgu: צה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  אחד שבישל בו ואחד שעירה לתוכה רותח אחד קדשי הקדשים ואחד קדשים קלים טעונין מריקה ושטיפה ר``ש אומר קדשים קלים אין טעונין מריקה ושטיפה


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צה,ב גמרא
pgu: צה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> אשר תבושל בו אין לי אלא שבישל בו עירה לתוכו רותח מנין ת``ל ואשר תבושל בו ישבר בעי רמי בר חמא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>תלאו</span> באויר תנור <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מהו</span> אבישול ובילוע הוא דקפיד רחמנא או דילמא אבישול בלא בילוע אמר רבא ת``ש אחד שבישל בו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואחד שעירה לתוכו</span> רותח בלוע בלא בישול לא קמיבעיא לן כי קמיבעיא לן בישול בלא בילוע מאי ת``ש דאמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה תנור של מקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>של מתכת היה</span> ואי ס``ד בישול בלא בלוע לא קפיד ניעביד של חרס כיון דאיכא שירי מנחות דאפייתן בתנור ואיכא בישול ובילוע עבדינן של מתכת ההוא תנורא דאטחו בה טיחייא אסרה רבה בר אהיליי למיכלה לריפתא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לעולם</span> ואפי' במילחא דילמא אתי למיכלה בכותחא מיתיבי אין לשין את העיסה בחלב ואם לש כל הפת כולה אסורה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מפני הרגל עבירה</span> כיוצא בו אין טשין את התנור באליה ואם טש כל הפת כולה אסורה עד שיסיק את התנור תיובתא דרבה בר אהיליי תיובתא אמר ליה רבינא לרב אשי וכי מאחר דאיתותב רבה בר אהיליי אמאי אמר רב קדירות בפסח ישברו אמר ליה רב מוקי לה ההיא בשל מתכת ואי בעית אימא בתנור של חרס זה הסיקו מבפנים וזה הסיקו מבחוץ ונעביד הסקה מבפנים חייס עלייהו דמתברי הילכך האי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כוביא</span> הסיקו מבחוץ הוא ואסי


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צו,א גמרא
pgu: צו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אלא קדירות של מקדש אמאי <אמר רחמנא> ישברו נהדרינהו לכבשונות א``ר זירא לפי שאין עושין כבשונות בירושלים אמר אביי וכי עושין <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אשפתות</span> בעזרה אישתמיטתיה הא דתני שמעיה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בקלנבו</span> שברי כלי חרס נבלעין במקומן אלא הא דאמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה תנור של מקדש של מתכת הוה נעביד דחרס דהסיקו מבפנים הוא דכיון דאיכא שתי הלחם ולחם הפנים דאפייתן בתנור <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וקדושתן בתנור</span> הוה ליה כלי שרת וכלי שרת דחרס לא עבדינ


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צו,ב גמרא
pgu: צו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ואפי' ר' יוסי ברבי יהודה לא קאמר אלא דעץ <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אבל דחרס לא</span> רב יצחק בר יהודה הוה רגיל קמיה דרמי בר חמא שבקיה ואזיל לרב ששת יומא חד <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>פגע ביה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אמר ליה</span> אלקפטא נקטן ריחא אתי לה ליד משום דאזלת לך לקמיה דרב ששת הוית לך כי רב ששת א``ל לאו מש``ה מר כי בעינא מילתא פשיט לי מסברא כי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>משכחנא מתניתא</span> פרכא לה רב ששת כי בעינא מילתא מיניה פשיט לי ממתניתא דכי נמי משכחת מתניתא ופרכא מתניתא ומתניתא היא אמר ליה בעי מיני מילתא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דאיפשיט לך כי מתניתא</span> בעא מיניה בישל במקצת כלי טעון מריקה ושטיפה או אין טעון א``ל אינו טעון <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מידי דהוה אהזאה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>הא</span> לא תנא הכי א``ל מסתברא כבגד מה בגד אינו טעון כיבוס אלא מקום הדם אף כלי אינו טעון מריקה ושטיפה אלא במקום בישול א``ל מי דמי דם לא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מפעפע</span> בישול מפעפע ועוד תניא חומר בהזאה ממריקה ושטיפה וחומר במריקה ושטיפה מבהזאה חומר בהזאה שהזאה ישנה בחטאות החיצונות ובחטאות הפנימיות וישנה לפני זריקה מה שאין כן במריקה ושטיפה חומר במריקה ושטיפה שהמריקה ושטיפה נוהגת בין בקדשי קדשים בין בקדשים קלים בישל במקצת הכלי טעון מריקה ושטיפה כל הכלי מה שאין כן בהזאה א``ל אי תניא תניא וטעמא מאי אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> ואם בכלי נחשת בושלה ואפילו במקצת כלי:  אחד קדשי קדשים וכו':  ת``ר חטאת אין לי אלא חטאת כל קדשים מנין ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> קדש קדשים היא יכול שאני מרבה את התרומה ת``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אותה</span> פרט לתרומה דברי ר' יהודה ר``ש אומר קדשי קדשים טעונין מריקה ושטיפה קדשים קלים אינן טעונין מריקה ושטיפה דכתיב קדש קדשים קדשי קדשים אין קדשים קלים לא מ``ט דרבי יהודה מדאיצטריך אותה למעוטי תרומה מכלל דקדשים קלים טעונין מריקה ושטיפה ור``ש אמר לך אותה כדאמרינן ותרומה לא בעיא שטיפה ומריקה והתניא קדרה שבישל בה בשר לא יבשל בה חלב ואם בישל בנותן טעם תרומה לא יבשל בה חולין ואם בישל בנותן טעם <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אמר אביי</span> לא צריכא אלא לדאמר מר בישל במקצת כלי טעון מריקה ושטיפה כל הכלי הא תרומה לא צריך <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אלא מקום בישול</span> רבא אמר לא צריכא אלא לדאמר מר במים ולא ביין במים ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>במזוג</span> הא אפי' ביין ואפי' במזוג רבה בר עולא אמר לא צריכא אלא לדאמר מר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מריקה ושטיפה בצונן</span> הא אפי' בחמין הניחא למ``ד מריקה ושטיפה בצונן אלא למ``ד מריקה בחמין ושטיפה בצונן מאי איכא למימר <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>שטיפה יתירתא</span>


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צו,ב משנה
pgu: צו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  רבי טרפון אומר בישל מתחילת הרגל <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>יבשל בו כל הרגל</span> וחכ``א עד זמן אכילה מריקה ושטיפה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>מריקה כמריקת הכוס</span> ושטיפה כשטיפת הכוס מריקה ושטיפה בצונ


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צז,א גמרא
pgu: צז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי טעמא דר``ט דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0516' data-rgl=''> דברים טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ופנית בבקר</span> והלכת לאהלך הכתוב עשאו לכולן בקר אחד מתקיף לה רב אחדבוי בר אמי וכי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אין פיגול ברגל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואין נותר ברגל</span> וכי תימא ה``נ והתניא ר' נתן אומר לא אמר ר``ט <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלא זו בלבד</span> אלא כדר``נ אמר רבה בר אבוה דאמר ר``נ אמר רבה בר אבוה כל יום ויום <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>נעשה גיעול לחבירו</span>:  וחכ``א עד זמן אכילה כו':  מאי קאמר אמר ר``נ אמר רבה בר אבוה ממתין לה עד זמן אכילה והדר עביד לה מריקה ושטיפה מנהני מילי א``ר יוחנן משום אבא יוסי בן אבא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> ומורק ושוטף וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> כל זכר בכהנים יאכל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הא כיצד</span> ממתין לה עד זמן אכילה והדר עביד לה מריקה ושטיפה:  מריקה כמריקת הכוס שטיפה כשטיפת הכוס:  ת``ר מריקה ושטיפה בצונן דברי רבי וחכמים אומרים מריקה בחמין ושטיפה בצונן מ``ט דרבנן מידי דהוה אגיעולי <עובדי כוכבים> {גוים} ורבי אמר לך הגעלה לא קאמינא כי קאמינא למריקה ושטיפה דבתר הגעלה ורבנן א``כ לכתוב קרא או מורק מורק או שוטף שוטף מאי ומורק ושוטף ש``מ מריקה בחמין ושטיפה בצונן ורבי אי כתיב ומורק מורק ה``א תרי זימני מורק או תרי זימני שוטף לכך כתיב ומורק ושוטף לומר לך מריקה כמריקת הכוס שטיפה כשטיפת הכוס


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צז,א משנה
pgu: צז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  בישל בו קדשים וחולין או קדשי קדשים וקדשים קלים אם יש בהן בנותן טעם <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הרי הקלים נאכלין כחמורין</span> שבהן ואינן טעונין מריקה ושטיפה ואינן פוסלים במגע <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>רקיק</span> שנגע ברקיק וחתיכה בחתיכה לא כל הרקיקין ולא כל החתיכות אסורין אינו אסור אלא במקום שבלע


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צז,א גמרא
pgu: צז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי קאמר אם יש בהן בנותן טעם הרי הקלין נאכלין כחמורין וטעונין מריקה ושטיפה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ופוסלין במגע</span> אין בהן בנותן טעם אין הקלין נאכלין כחמורים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ואין טעונין מריקה ושטיפה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'><span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ואין פוסלין במגע</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נהי דקדשי קדשים לא בעו</span> קדשים קלים ניבעי אמר אביי מאי אין טעונין דקאמר קדשי קדשים אבל קדשים קלים טעונין רבא אמר הא מני ר``ש היא דאמר קדשים קלים אין טעונין מריקה ושטיפה בשלמא לרבא היינו דקתני או קדשי קדשים וקדשים קלים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אלא לאביי</span> תרתי למה לי צריכי דאי תנא קדשים וחולין ה``א חולין הוא דמבטלי קדשים דלאו מינייהו אבל קדשי קדשים וקדשים קלים אימא לא ואי תנא קדשי קדשים וקדשים קלים ה``א קדשים הוא דאלימי לבטולי קדשים אבל חולין אימא לא צריכא:  <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>רקיק</span> שהגיע ברקיק כו':  ת``ר כל אשר יגע יכול אפי' שלא בלע ת``ל בבשר


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צז,ב גמרא
pgu: צז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>עד שיבלע</span> בבשרה יכול נגע במקצת חתיכה יהא כולו פסול ת``ל יגע הנוגע פסול הא כיצד חותך את מקום שבלע בבשרה ולא בגידין ולא בעצמות ולא בקרנים ולא בטלפים יקדש להיות כמוה הא כיצד אם פסולה היא תפסל [ואם] כשרה היא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תאכל כחמור שבה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אמאי</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ניתי עשה</span> ולידחי את לא תעשה אמר רבא אין עושה דוחה את לא תעשה שבמקדש שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0212' data-rgl=''> שמות יב </span> ועצם לא תשברו בו ר``ש בן מנסיא אומר אחד עצם שיש בו מוח ואחד עצם שאין בו מוח אמאי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ניתי עשה ולידחי</span> את לא תעשה אלא אין עשה דוחה לא תעשה שבמקדש רב אשי אמר יקדש עשה הוא ואין עשה דוחה את לא תעשה ועשה אשכחן חטאת דמתקדש בבלוע שאר קדשים מנלן אמר שמואל משום ר``א<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl=''> ויקרא ז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>זאת התורה</span> לעולה ולמנחה ולחטאת ולאשם ולמילואים ולזבח השלמים [לעולה] כי עולה מה עולה טעונה כלי אף כל טעונה כלי מאי כלי אילימא מזרק בשלמי ציבור נמי כתיב בהו<span class='tlm-sfr' data-chp='0224' data-rgl=''> שמות כד </span> ויקח משה חצי הדם <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וישם באגנות</span> אלא דסכין ועולה גופה מנלן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0122' data-rgl=''> בראשית כב </span> וישלח אברהם את ידו ויקח את המאכלת והתם עולה הוא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0122' data-rgl=''> בראשית כב </span> ויעלהו לעולה תחת בנו מנחה מה מנחה אינה נאכלת אלא לזכרי כהונה אף כל אינם נאכלין אלא לזכרי כהונה מאי היא אי חטאת ואשם בהדיא כתיב בהו<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl=''> ויקרא ז </span> כל זכר בכהנים יאכלנו ואי שלמי ציבור מריבוייא דקרא אתי<span class='tlm-sfr' data-chp='0418' data-rgl=''> במדבר יח </span> בקדש הקדשים תאכלנו כל זכר יאכל אותו לימד על שלמי ציבור שאינן נאכלין אלא לזכרי כהונה תנאי הי


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צח,א גמרא
pgu: צח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  איכא דנפקא ליה מהכא ואיכא דנפקא ליה מהכא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חטאת</span> מה חטאת מתקדשת בבלוע <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אף כל</span> מתקדשת בבלוע אשם מה אשם אין שפיר ושליא קדוש בו אף כל אין שפיר ושליא קדוש בו קסבר וולדות קדשים בהווייתן הן קדושים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ודנין אפשר משאי אפשר</span> מלואים <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מה מלואים מותריהן בשריפה</span> ואין בעלי חיים במותריהן אף כל מותריהן בשריפה ואין בעלי חיים במותריהן שלמים מה שלמים מפגלין ומתפגלין אף כל מפגלין ומתפגלין במתניתא תנא משמיה דר``ע מנחה מה מנחה מתקדשת בבלוע אף כל מתקדשת בבלוע ואיצטריך למכתב מנחה ואיצטריך למכתב חטאת דאי אשמעינן מנחה דאיידי דרכיכא מיבלעא אבל חטאת אימא לא ואי אשמעינן חטאת משום <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דקריר</span> אבל מנחה אימא לא צריכא חטאת מה חטאת אינה באה אלא מן החולין וביום <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ובידו הימנית</span> אף כל אינה באה אלא מן החולין וביום ובידו הימנית וחטאת מנלן אמר רב חסדא אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=''> ויקרא טז </span> והקריב אהרן את פר החטאת אשר לו משלו ולא משל ציבור ולא משל מעשר ביום<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl=''> ויקרא ז </span> מביום צוותו נפקא כדי נסבה בידו הימנית מדרבה בר בר חנה נפקא דאמר רבה בר בר חנה אמר ר``ל כל מקום שנאמר אצבע וכהונה אינו אלא ימין כדי נסבה ואיבעית אימא סבר לה כר``ש דאמר אצבע לא בעיא כהונה כהונה בעיא אצבע אשם <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מה אשם עצמותיו מותרין</span> אף כל עצמותיו מותרין אמר רבא פשיטא ל


id: 5111
lvr: 51
prk: 11
nru: דף צח,ב גמרא
pgu: צח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דם חטאת למטה ודם עולה למעלה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>טעון כיבוס</span> בעי רבא דם עולה למטה ודם חטאת למעלה מהו משום נוגע הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והא נוגע</span> או דלמא משום בלוע הוא והא לא בלע <הוא> הדר פשטה דאין טעונין כיבוס אמר רבא פשיטא לי דם על בגדו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>חוצץ</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ואם טבח הוא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אינו חוצץ</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>רבב</span> על בגדו חוצץ ואם מוכר רבב הוא אינו חוצץ בעי רבא דם ורבב על בגדו מהו אם טבח הוא תיפוק לי משום רבב ואי מוכר רבב הוא תיפוק לי משום דם לא צריכא דעביד הא והא אחדא לא קפיד <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אתרתי קפיד</span> או דלמא אתרתי נמי לא קפיד תיקו:
<BR


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף צח,ב משנה
pgu: צח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>טבול יום ומחוסר כיפורים</span> אינן חולקין בקדשים לאכול לערב אונן <אינו> נוגע ואינו מקריב ואינו חולק לאכול לערב בעלי מומין בין בעלי מומין עוברין בין בעלי מומין קבועין חולקין ואוכלין אבל לא מקריבין כל שאינו ראוי לעבודה אינו חולק בבשר וכל שאין לו בבשר אין לו בעורות אפילו טמא בשעת זריקת דמים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וטהור בשעת הקטר חלבים</span> אינו חולק בבשר שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl=''> ויקרא ז </span> המקריב את דם השלמים [ואת החלב מבני אהרן] לו <יהיה> [תהיה שוק הימין למנה]


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף צט,א גמרא
pgu: צט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מנא הני מילי אמר ר``ל דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> הכהן המחטא אותה יאכלנה כהן המחטא יאכל שאינו מחטא אינו אוכל וכללא הוא והרי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>משמרה כולה</span> דאין מחטאין ואוכלין ראוי לחיטוי קאמרינן הרי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>קטן</span> דאינו ראוי לחיטוי ואוכל אלא מאי יאכלנה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>יחלקנה</span> ראוי לחיטוי חולק שאינו ראוי לחיטוי אינו חולק הרי בעל מום דאינו ראוי לחיטוי וחולק בעל מום רחמנא רבייה<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> כל זכר בכהנים לרבות בעל מום ואימא כל זכר לרבות טבול יום מסתברא בעל מום ה``ל לרבויי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שכן אוכל</span> אדרבה טבול יום הוה ליה לרבויי דלאורתא מיחזא חזי השתא מיהא הא לא חזי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>רב יוסף אמר</span> מכדי מאי יאכלנה יחלקנה לכתוב רחמנא יחלקנה מאי יאכלנה ש``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ראוי לאכילה</span> חולק שאינו ראוי לאכילה אינו חולק בעי ר``ל בעל מום והוא טמא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מהו שיחלקו לו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כיון דלא חזי</span> ורחמנא רבייה לא שנא מה לי טמא מה לי בעל מום או דלמא ראוי לאכילה חולק שאינו ראוי לאכילה אינו חולק אמר רבה ת``ש כהן גדול <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מקריב אונן</span> ואינו אוכל ואינו חולק לאכול לערב ש``מ ראוי לאכילה בעינן ש``מ בעי רב אושעיא טמא בקרבנות ציבור מהו שיחלקו לו מי אמרינן המחטא אמר רחמנא והאי נמי מחטא הוא או דלמא ראוי לאכילה חולק שאין ראוי לאכילה אינו חולק אמר רבינא ת``ש כהן גדול מקריב אונן ואינו אוכל ואינו חולק לאכול לערב ש``מ ראוי לאכילה בעינן ש``מ:  אונן נוגע ואינו מקריב כו':  אונן נוגע ורמינהי אונן ומחוסר כיפורים צריכין טבילה לקודש א``ר אמי א``ר יוחנן לא קשיא כאן בשטבל כאן בשלא טבל וכי טבל מאי הוי הא הדרא עליה אנינות דאמר רבה בר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אונן שטבל</span> אנינותו חוזרת עליו ל``ק הא דאסח דעתיה הא דלא אסח דעתיה היסח הדעת שלישי ושביעי בעי דא``ר יוסטאי ברבי מתון א``ר יוחנן היסח הדעת צריך הזאה שלישי ושביעי לא קשיא הא דאסח דעתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מטמא מת</span> הא דאסח דעתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מטמא שרץ</span> טמא שרץ טמא מעלייא הוא הערב שמש בעי ועוד אפילו תרומה נמי א``ר ירמיה באומר נשמרתי מדבר המטמאני ולא נשמרתי מדבר הפוסלני ומי איכא נטירותא לפלגא אין והתניא עודהו הסל על ראש


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף צט,ב גמרא
pgu: צט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ומגריפה בתוכו ואמר <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לבי על הסל</span> ואין לבי על המגריפה הסל טהור והמגריפה טמאה ותטמא מגריפה לסל אין כלי מטמא כלי ותטמא מה שבתוכו אמר רבא באומר שמרתיה מדבר המטמאה ולא שמרתיה מדבר הפוסלה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>איגלגל מילתא</span> ומטאי לקמיה דרבי אבא בר ממל א``ל לא שמיע להו הא דאמר רבי יוחנן א``ר האוכל שלישי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>של תרומה</span> אסור לאכול ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מותר ליגע</span> אלמא באכילה עבוד רבנן מעלה בנגיעה לא עבוד רבנן מעלה:  ואינו חולק לאכול כו':  מיפלג הוא דלא פליג ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כי מזמני ליה</span> אכיל ורמינהי אונן <ומחוסר כיפורים> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>טובל</span> ואוכל את פסחו לערב אבל לא בקדשים אמר רב ירמיה מדיפתי לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כאן בפסח</span> כאן בשאר ימות השנה בפסח איידי דאכיל פסח אכיל נמי קדשים בשאר ימות השנה דלא חזי לא חזי ומאי אבל לא בקדשים אבל לא בקדשים של כל השנה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>רב אסי אמר</span> ל``ק כאן שמת לו מת בארבעה עשר וקברו בארבעה עשר כאן שמת לו מת בשלשה עשר וקברו בארבעה עשר יום קבורה לא תפיס לילו מדרבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מאן תנא</span> אנינות לילה מדרבנן ר``ש היא דתניא אנינות לילה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מדברי תורה</span> דברי רבי יהודה ר``ש אומר אונן אינו מדברי תורה אלא מדברי סופרים תדע שהרי אמרו אונן טובל ואוכל את פסחו לערב אבל לא בקדשים וסבר ר``ש אנינות לילה מדרבנן והתניא ר``ש אומר אונן אינו משלח קרבנותיו מאי לאו ואפילו בפסח לא לבר מפסח והתניא ר``ש אומר שלמים כשהוא שלם מביא ואינו מביא כשהוא אונן מנין לרבות את התודה מרבה אני את התודה שכן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>נאכלת בשמחה</span> כשלמים מנין לרבות את העולה מרבה אני את העולה שכן באה בנדר ובנדבה כשלמים מנין לרבות [בכור ומעשר ופסח מרבה אני] בכור ומעשר ופסח שכן אינן באין על חטא מנין לרבות חטאת ואשם ת``ל זבח מנין לרבות העופות והמנחות והיין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>והעצים</span> והלבונה ת``ל שלמים קרבנו כל קרבנות שהוא מביא כשהוא שלם מביא ואינו מביא כשהוא אונן קתני מיהא פסח אמר רב חסדא פסח כדי נסביה רב ששת אמר מאי פסח <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שלמי פסח</span> אי הכי היינו שלמים תנא שלמים הבאין מחמת פסח ותנא שלמים הבאין מחמת עצמן דאי לא תנא שלמים הבאין מחמת פסח סלקא דעתך אמינא הואיל ומחמת פסח אתי כגופיה דפסח דמי קמ``ל רב מרי אמ


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף ק,א גמרא
pgu: ק
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לא קשיא</span> כאן שמת לו מת בי``ד וקברו בי``ד כאן שמת לו מת בי``ג וקברו בי``ד מת לו מת בי``ד וקברו בי``ד יום מיתה תופס לילו מדאורייתא מת לו מת בי``ג וקברו בי``ד יום קבורה מדרבנן אינו תופס לילו אלא מדרבנן א``ל רב אשי לרב מרי ואלא הא דקתני אמר לו ר``ש תדע שהרי אמרו אונן טובל ואוכל את פסחו אבל לא בקדשים נימא ליה קאמינא לך אנא יום מיתה דאורייתא ואמרת לי את יום קבורה דרבנן קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אביי אמר</span> לא קשיא כאן שמת קודם חצות כאן שמת לאחר חצות קודם חצות דלא איחזי לפסח חיילא עליה אנינות אחר חצות דאיחזי לפסח לא חיילא עליה אנינות ומנא תימרא דשני ליה בין קודם חצות בין לאחר חצות דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0321' data-rgl=''> ויקרא כא </span> לה יטמא מצוה לא רצה מטמאין אותו על כרחו ומעשה ביוסף הכהן שמתה אשתו בערב הפסח ולא רצה ליטמא ונמנו אחיו הכהנים וטימאוהו בעל כרחו ורמינהי<span class='tlm-sfr' data-chp='0406' data-rgl=''> במדבר ו </span> ולאחותו מה ת``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הרי שהלך לשחוט את פסחו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ולמול את בנו</span> ושמע שמת לו מת יכול יטמא אמרת<span class='tlm-sfr' data-chp='0406' data-rgl=''> במדבר ו </span> לא יטמא יכול כשם שלא יטמא לאחותו כך אין מטמא למת מצוה ת``ל ולאחותו לאחותו הוא דאינו מטמא אבל מטמא הוא למת מצוה לאו ש``מ כאן קודם חצות כאן לאחר חצות ממאי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דילמא</span> לעולם אימא לך אידי ואידי אחר חצות והא רבי ישמעאל והא ר``ע דתניא לה יטמא רשות דברי רבי ישמעאל ר``ע אומר חובה לא ס``ד <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דרישא</span> דההיא ר``ע קתני להו דתניא ר``ע אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0406' data-rgl=''> במדבר ו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>נפש</span> אלו הקרובים מת אלו הרחוקים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לאביו</span> אינו מטמא אבל מטמא הוא למת מצוה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לאמו</span> היה כהן והוא נזיר לאמו הוא דאינו מטמא אבל מטמא הוא למת מצוה לאחיו שאם היה כ``ג והוא נזיר לאחיו הוא דאינו מטמא אבל מטמא הוא למת מצוה ולאחותו מה ת``ל הרי שהלך לשחוט את פסחו ולמול את בנו ושמע שמת לו מת יכול יטמא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אמרת לא יטמא</span> יכול כשם שאין מטמא לאחותו כך אינו מטמא למת מצוה תלמוד לומר ולאחותו לאחותו לא יטמא אבל יטמא הוא למת מצו


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף ק,ב גמרא
pgu: ק
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  רבא אמר אידי ואידי אחר חצות ול``ק כאן קודם ששחטו וזרקו עליו כאן לאחר ששחטו וזרקו עליו א``ל רב אדא בר מתנה לרבא אחר ששחטו וזרקו את דמו מה דהוה הוה א``ל רבינא אכילת פסחים מעכבא מדרבה בר רב הונא א``ל ציית מאי דקאמר לך רבך מאי דרבה בר רב הונא דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>יום שמועה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כיום קבורה למצות שבעה ושלשים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ולאכילת פסחים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כיום ליקוט עצמות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אחד זה ואחד זה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>טובל ואוכל</span> בקדשים לערב הא גופא קשיא אמרת יום שמועה כיום קבורה למצות שבעה ושלשים ולאכילת פסחים כיום ליקוט עצמות מכלל דיום קבורה אפילו לערב נמי לא אכיל והדר תני אחד זה ואחד זה טובל ואוכל בקדשים לערב אמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>תנאי היא</span> רבה בר רב הונא אמר ל``ק כאן ששמע שמועה על מתו סמוך לשקיעת החמה וכן שליקטו לו עצמות סמוך לשקיעת החמה וכן שמת לו מת וקברו סמוך לשקיעת החמה וכאן לאחר שקיעת החמה לאחר שקה``ח <span class='tlm-rsh' data-nro='2'><span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מאי דהוה הוה</span></span> אלא ש``מ אכילת פסחים מעכבא רב אשי אמר מאי אחד זה ואחד זה ה``ק אחד יום שמועה ואחד יום ליקוט טובל ואוכל בקדשים לערב והא דרב אשי בדותא היא מכדי עלה קאי זה וזה מיבעי ליה אלא ש``מ בדותא היא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ומאי תנאי</span> דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>עד מתי מתאונן</span> עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כל היום</span> רבי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כל זמן שלא נקבר</span> במאי עסקינן אילימא ביום מיתה מי איכא דלית ליה דיום מיתה דתפיס לילו מדרבנן ותו <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>רבי אומר כל זמן שלא נקבר</span> הא קברו אישתרי ליה ומי איכא דלית ליה<span class='tlm-sfr' data-chp='1508' data-rgl=''> עמוס ח </span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אחריתה כיום מר</span> אמר רב ששת <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>איום קבורה</span> קאי מתקיף רב יוסף אלא הא דקתני השומע על מתו כמלקט עצמות טובל ואוכל בקדשים לערב מכלל דיום קבורה אפילו לערב נמי לא אכיל <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>הא מני</span> אלא תריץ עד מתי מתאוננין עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כל אותו היום</span> ולילו רבי אומר כל זמן שלא נקבר [אבל נקבר] בלא לילו אמרוה קמיה דר' ירמיה אמר גברא רבה כרב יוסף לימא הכי לימא דרבי לקולא והתניא עד מתי מתאונן עליו כל זמן שאינו נקבר אפילו מכאן ועד עשרה ימים דברי רבי וחכ``א אין מתאונן עליו אלא אותו היום בלבד אלא תריץ הכי עד מתי הוא מתאונן עליו כל אותו היום בלא לילו רבי אומר כל זמן שלא נקבר ואם נקבר תופס לילו אמרוה קמיה דרבא מדקאמר רבי יום קבורה תופס לילו מדרבנן מכלל דיום מיתה תופס לילו מדאורייתא וסבר רבי אנינות לילה דאורייתא והתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>הן היום</span> אני היום אסור ולילה מותר ולדורות בין ביום ובין בלילה אסור דברי רבי יהודה רבי אומר אנינות לילה אינה מדברי תורה אלא מדברי סופרים לעולם דרבנן הי


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קא,א גמרא
pgu: קא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>וחכמים עשו חיזוק לדבריהם יותר</span> משל תורה תנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כי כן צויתי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כאשר צויתי</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כאשר צוה ה'</span> כי כן צויתי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>באנינות</span> יאכלוה כאשר צויתי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בשעת מעשה</span> אמר להן כאשר צוה ה' לא מאליי אני אומר ורמינהי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'><span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מפני אנינות נשרפה</span></span> לכך נאמר כאלה אמר שמואל לא קשיא הא ר``י הא ר``נ דתניא מפני אנינות שרפוה לכך נאמר כאלה דברי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>רבי נחמיה</span> רבי יהודה ור``ש אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מפני טומאה נשרפה</span> שאם אתה אומר מפני אנינות נשרפה היו לשלשתן שישרפוה ד``א היו ראוי לאוכלן לערב ד``א <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>והלא פינחס היה עמהן</span> רבא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אידי ואידי רבי נחמיה</span> ולא קשיא כאן ב<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>קדשי שעה</span> כאן בקדשי דורות רבי נחמיה היכי מתריץ להני קראי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ורבנן</span> היכי מתרצי להו להני קראי רבי נחמיה מתריץ להו הכי מדוע לא אכלתם <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אמר לו</span> משה לאהרן שמא נכנס דמה לפני ולפנים אמר לו<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> הן לא הובא את דמה שמא חוץ למחיצתה יצאת אמר לו בקדש היתה ודלמא באנינות אקריבתוה ופסלתוה אמר לו משה וכי הם הקריבו אני הקרבתי וא``ל הן לא הובא את דמה ובקדש היתה אכול תאכלו אותה כאשר צויתי באנינות יאכלוה אמר לו<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> ותקראנה אותי כאלה ואכלתי חטאת היום הייטב בעיני ה' שמא לא שמעת אלא בקדשי שעה דאי בקדשי דורות ק``ו ממעשר הקל ומה מעשר הקל אמרה תורה<span class='tlm-sfr' data-chp='0526' data-rgl=''> דברים כו </span> לא אכלתי באוני ממנו בקדשי דורות לא כל שכן מיד<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> וישמע משה וייטב בעיניו הודה ולא בוש משה לומר לא שמעתי אלא אמר שמעתי ושכחתי ור``י ור``ש היכי מתרצי להו הכי מתרצי להו<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> מדוע לא אכלתם את החטאת במקום [הקודש] שמא נכנס דמה לפני ולפנים אמר לו<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> הן לא הובא את דמה <אל הקדש פנימה> שמא חוץ למחיצתה יצאת אמר לו הן בקודש היתה ודילמא באנינות אקריבתוה ופסלתוה אמר לו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>משה הן הקריבו</span>ה דפסלה בהו אנינות אני הקרבתיה ודילמא אגב <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מררייכו</span> פשעתו בה ואיטמאי אמר לו משה כך אני בעיניך <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שאני מבזה קדשי שמים</span> ותקראנה אותי כאלה ואפילו אלה וכאלה אין אני מבזה קדשי שמים אמר לו ואי הן לא הובא את דמה ובקודש היתה אכול תאכלו אותה בקודש כאשר צויתי באנינות יאכלוה אמר לו שמא לא שמעת אלא בלילה דאי ביום ק``ו ממעשר הקל ומה מעשר הקל אמרה תורה<span class='tlm-sfr' data-chp='0526' data-rgl=''> דברים כו </span> לא אכלתי באוני ממנו קודש חמור לא כל שכן מיד וישמע מש


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קא,ב גמרא
pgu: קא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  וייטב בעיניו לא בוש משה לומר לא שמעתי אלא שמעתי ושכחתי איבעי להו לשהוייה ולמיכלא באורתא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>טומאה באונס</span> באתה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בשלמא לרבנן</span> היינו דכתיב היום <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אלא לרבי נחמיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מאי היום חובת היום</span> בשלמא לרבי נחמיה היינו דכתיב הן היום <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אלא לרבנן</span> מאי הן היום ה``ק הן הקריבו אני הקרבתי אמר מר היו לשלשתן שישרפו מאי שלשתן דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> ואת שעיר החטאת דרש דרש משה שעיר זו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שעיר נחשון</span> חטאת זו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חטאת שמיני</span> דרש שעיר של ראש חודש יכול שלשתן נשרפו ת``ל והנה שורף אחד נשרף ולא שלשתן נשרפו דרש דרש <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שתי דרישות</span> למה אמר להו מפני מה חטאת זו נשרפה ואלו מונחות ואיני יודע איזהו כשהוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> ואותה נתן לכם לשאת את עון העדה הוי אומר זה שעיר של ראש חודש שפיר קאמרי ליה רבי נחמיה לטעמיה דאמר קדשי שעה לא פסלה בהו אנינות אמר מר היה לו לאכלה לערב שפיר קאמרי ליה קסבר אנינות לילה דאורייתא דבר אחר והלא פינחס היה עמהן שפיר קאמרי ליה סבר לה כרבי אלעזר דאר``א א``ר חנינא לא נתכהן פינחס עד שהרגו לזמרי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0425' data-rgl=''> במדבר כה </span> והיתה לו ולזרעו אחריו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ברית כהונת עולם</span> רב אשי אמר עד <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ששם שלום בין השבטים</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0622' data-rgl=''> יהושוע כב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>וישמע פינחס הכהן</span> ונשיאי העדה וראשי אלפי ישראל וגו' ואידך נמי והכתיב והיתה לו ולזרעו אחריו כי כתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ההוא</span> בברכה הוא דכתיב ואידך נמי הא כתיב וישמע פינחס הכהן ההוא ליחס זרעו אחריו אמר רב משה רבינו כהן גדול וחולק בקדשי שמים היה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0308' data-rgl=''> ויקרא ח </span> מאיל המלואים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>למשה היה למנה</span> מיתיבי והלא פינחס היה עמהן ואם איתא לימא והלא משה רבינו היה עמהן דילמא שאני משה ד<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>טריד בשכינה</span> דאמר מר משה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בהשכמה עלה</span> ובהשכמה ירד מיתיבי<span class='tlm-sfr' data-chp='0321' data-rgl=''> ויקרא כא </span> לחם אלהיו מקדשי הקדשים ומן הקדשים יאכל אם נאמרו קדשי קדשים למה נאמר קדשים קלים ואם נאמרו קדשים קלים למה נאמר קדשי קדשים אילו לא נאמר קדשים קלים הייתי אומר קדשי קדשים הוא דאוכל <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שהרי הותרו לזר ולהן</span> קדשים קלים לא יאכל ואילו לא נאמרו קדשי קדשים הייתי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בקדשים קלים</span> יהא אוכל שהן קלים בקדשי קדשים לא יהא אוכל לכך נאמרו קדשי קדשים ולכך נאמר קדשים קלים קתני מיהא שהרי הותרו לזר ולהן <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>לאו משה</span> אמר רב ששת לא בבמה לזר וכדברי האומר יש מנחה בבמה מיתיבי מרים מי הסגירה א``ת משה הסגירה משה זר הו


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קב,א גמרא
pgu: קב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואין זר רואה את הנגעים</span> וא``ת אהרן הסגירה אהרן קרוב הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואין קרוב רואה את הנגעים</span> אלא כבוד גדול חלק לה הקב``ה למרים אותה שעה אני כהן ואני מסגירה אני חולטה ואני פוטרה קתני מיהת משה זר ואין זר רואה את הנגעים אמר רב נחמן בר יצחק שאני מראות נגעים דאהרן ובניו כתובין בפרשה מיתיבי חמש שמחות <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>היתה אלישבע יתירה</span> על בנות ישראל יבמה מלך אישה כהן גדול <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בנה סגן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בן בנה</span> משוח מלחמה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אחיה</span> נשיא שבט ואבילה על שני בניה קתני מיהת יבמה מלך מלך אין כ``ג לא אימא אף מלך <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כתנאי</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0204' data-rgl=''> שמות ד </span> ויחר אף ה' במשה רבי יהושע בן קרחה אומר כל חרון אף שבתורה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נאמר בו רושם</span> וזה לא נאמר בו רושם ר``ש בן יוחי אומר אף זה נאמר בו רושם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0204' data-rgl=''> שמות ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הלא אהרן אחיך</span> הלוי והלא כהן הוא הכי קאמר אני אמרתי אתה כהן והוא לוי עכשיו הוא כהן ואתה לוי וחכמים אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא נתכהן משה</span> אלא שבעת ימי המלואים בלבד <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ויש אומרים</span> לא פסקה כהונה אלא מזרעו של משה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='25a23' data-rgl=''> דברי הימים א כג </span> ומשה איש האלהים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בניו יקראו על שבט הלוי</span> ואומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2699' data-rgl=''> תהילים צט </span> משה ואהרן בכהניו ושמואל בקוראי שמו מאי ואומר וכי תימא לדורות הוא דכתיב ואומר משה ואהרן בכהניו וכל חרון אף שבתורה נאמר בו רושם והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0211' data-rgl=''> שמות יא </span> ויצא <משה> מעם פרעה בחרי אף ולא א``ל ולא מידי אמר ר``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>סטרו</span> ויצא ומי אמר ר``ל הכי והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0207' data-rgl=''> שמות ז </span> ונצבת לקראתו על שפת היאור ואמר ר``ל מלך הוא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>הסביר לו פנים</span> ורבי יוחנן אמר רשע הוא והעיז פניך בו איפוך א``ר ינאי לעולם תהא אימת מלכות עליך דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0211' data-rgl=''> שמות יא </span> וירדו כל עבדיך אלה אלי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ואילו לדידיה לא קאמר ליה</span> רבי יוחנן אמר מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='09a18' data-rgl=''> מלכים א יח </span> ויד ה' היתה אל אליהו וישנס מתניו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>וירץ לפני אחאב</span> אמר עולא בקש משה מלכות ולא נתנו לו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0203' data-rgl=''> שמות ג </span> אל תקרב הלום ואין הלום אלא מלכות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08b07' data-rgl=''> שמואל ב ז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מי אנכי</span> ה' אלהים [וגו'] כי הביאתני עד הלום מתיב רבא רבי ישמעאל אומר יבמה מלך אמר רבא לו ולזרעו קאמר וכל היכא דכתיב הלום לדורות הוא והא גבי שאול דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a10' data-rgl=''> שמואל א י </span> הבא עוד הלום איש הוא אין זרעו לא איבעית אימא הא הוה איש בשת ואיבעית אימא שאני שאול דאפי' בגויה לא קאים כדר' אלעזר אמר רבי חנינא בשעה שפוסקים גדולה לאדם פוסקים לו ולזרעו עד סוף כל הדורות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2736' data-rgl=''> איוב לו </span> לא יגרע מצדיק עיניו ואת מלכים לכסא וגו' ואם הגיס דעתו הקב``ה משפילו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2736' data-rgl=''> איוב לו </span> ואם אסורים בזקים ילכדון בחבלי עוני:  בעלי מומין בין בעלי מומין כו':  מנא ה``מ דת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'><span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כל זכר</span></span> לרבות בעלי מומין למאי אי לאכילה הרי כבר נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0321' data-rgl=''> ויקרא כא </span> לחם אלהיו מקדשי הקדשים יאכל אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>לחלוקה</span> תניא אידך כל זכר לרבות בעלי מומין למאי אי לאכילה הרי כבר אמור אי לחלוקה הרי כבר אמור שיכול אין לי אלא תם ונעשה בעל מום בעל מום מעיקרו מנין ת``ל כל זכר תניא אידך כל זכר לרבות בעל מום למאי אי לאכילה הרי כבר אמור ואי לחלוקה הרי כבר אמור ואי לבעל מום מעיקרו הרי כבר אמור שיכול אין לי אלא בעל מום קבוע בעל מום עובר מנין ת``ל כל זכר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>כלפי לייא</span> אמר רב ששת איפוך רב אשי אמר לעולם <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>לא תיפוך</span> ואיצטריך סלקא דעתך אמינ


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קב,ב גמרא
pgu: קב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כי טמא מה טמא כמה דלא טהור לא אכיל אף האי נמי כמה דלא מתקן לא אכיל קא משמע לן:  כל שאינו ראוי וכו':  ולא והרי בעל מום דלא ראוי לעבודה וחולק ותו הא ראוי לעבודה חולק הר


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קג,א משנה
pgu: קג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כל שלא זכה המזבח בבשרה</span> לא זכו כהנים בעורה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl=''> ויקרא ז </span> עולת איש עולה שעלתה לאיש עולה שנשחטה שלא לשמה אע``פ שלא עלתה לבעלים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>עורה לכהנים</span> אחד עולת האיש <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואחד עולת האשה</span> עורותיהן לכהנים עורות קדשים קלים לבעלים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עורות קדשי קדשים</span> לכהנים קל וחומר ומה אם עולה שלא זכו בבשרה זכו בעורה קדשי קדשים שזכו בבשרה אינו דין שיזכו בעורה אין מזבח יוכיח שאין לו עור בכל מקום


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קג,א גמרא
pgu: קג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר עולת איש <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>פרט לעולת הקדש</span> דברי ר' יהודה רבי יוסי בר' יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>פרט לעולת גרים</span> מאי פרט לעולת הקדש אמר רבי חייא בר יוסף פרט לעולה הבאה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מן המותרות</span> הניחא למ``ד מותרות לנדבת ציבור אזלי אלא למ``ד מותרות <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לנדבת יחיד</span> אזלי מאי איכא למימר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כדאמר רבא</span> העולה עולה ראשונה ה``נ העולה עולה ראשונה רבי אייבו א``ר ינאי פרט למתפיס עולה לבדק הבית לא מיבעיא למ``ד קדשי בדק הבית תפסי מדאורייתא אלא אפילו למ``ד לא תפסי הני מילי בשר אבל עור תפיס וכן אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה פרט לעולה הבאה מן המותרות א``ל רב המנונא לרב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כמאן כרבי יהודה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הא הדר ביה</span> דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ששה לנדבה</span> לעולה הבאה מן המותרות שלא יהו כהנים זכאין בעורה דברי רבי יהודה אמר לו רבי נחמיה ואמרי לה ר``ש אם כן ביטלת מדרשו של יהוידע הכהן דתניא זה מדרש דרש יהוידע הכהן<span class='tlm-sfr' data-chp='0305' data-rgl=''> ויקרא ה </span> אשם הוא אשם אשם לה' כל שבא משום חטאת ומשום אשם ילקח בו עולות הבשר לשם <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>עורה לכהנים</span> א``ל אלא מר במאי מוקים לה א``ל מוקמינא ליה במקדיש נכסיו וכדרבי יהושע דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>המקדיש נכסיו</span> והיו בהן בהמות הראויות לגבי מזבח זכרים ונקבות ר``א אומר זכרים ימכרו לצורכי עולות נקבות ימכרו לצורכי זבחי שלמים ודמיהן יפלו עם שאר נכסים לבדק הבית רבי יהושע אומר זכרים עצמם יקרבו עולות ונקבות ימכרו לצורכי שלמים ויביא בדמיהן עולות ושאר נכסים יפלו לבדק הבית <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ואפי' לרבי יהושע</span> דאמר אדם חולק הקדישו הני מילי בשר אבל עור תפיס רבי יוסי ברבי יהודה אומר פרט לעולת גרים אמר ליה רב סימאי בר חילקאי לרבינא אטו גר לאו איש הוא אמר ליה פרט לגר שמת ואין לו יורשים תנו רבנן עולת איש אין לי אלא עולת איש עולת גרים נשים ועבדים מנין ת``ל עור העולה ריבה אם כן מה תלמוד לומר עולת איש עולה שעלתה לאיש פרט לשנשחטה חוץ לזמנה וחוץ למקומה שלא יהו הכהנים זכאין בעורה יכול שאני מרבה שנשחטה שלא לשמה הואיל ולא עלתה לבעלי


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קג,ב גמרא
pgu: קג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  לא יהו כהנים זכאין בעורה ת``ל עור העולה מ``מ עור העולה אין לי אלא עור העולה עורות קדשי קדשים מנין ת``ל עור העולה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אשר הקריב</span></span> יכול שאני מרבה אף קדשים קלים ת``ל עולה מה עולה קדשי קדשים אף כל קדשי קדשים רבי ישמעאל אומר עור העולה אין לי אלא העולה עורות קדשי קדשים מנין ודין הוא ומה עולה שלא זכו בבשרה זכו בעורה קדשי קדשים שזכו בבשרן אינו דין שזכו בעורן מזבח יוכיח <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שזכה בבשר</span> ולא זכה בעור מה למזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שכן לא זכה במקצת</span> תאמר בכהנים שזכו במקצת הואיל וזכו במקצת זכו בכוליה רבי אומר כל עצמו לא הוצרכנו אלא לעור העולה בלבד שבכל מקום העור מהלך אחר הבשר פרים הנשרפין ושעירים הנשרפין הן ועורותיהן [נשרפין] עמהן חטאת ואשם וזבחי שלמי ציבור מתנה לכהן רצו מפשיטין אותן לא רצו אוכלין אותן ע``ג עורן קדשים קלים לבעלים רצו מפשיטין אותן רצו אוכלין אותן על גב עורן אבל עולה נאמר בה<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl=''> ויקרא א </span> והפשיט את העולה ונתח אותה לנתחיה יכול לא יהו הכהנים זכאין בעורה ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl=''> ויקרא ז </span> עור העולה אשר הקריב <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לו יהיה</span> פרט לטבול יום <ומחוסר כיפורים> ואונן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'><span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שיכול לא יזכו בבשר</span></span> שהוא לאכילה יזכו בעור שאינו לאכילה ת``ל לו יהיה פרט למחוסר כיפורים וטבול יום ואונן ות``ק נמי תיפוק לי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מדינא</span> מילתא דאתיא בקל וחומר טרח וכתב לה קרא ורבי ישמעאל האי אשר הקריב מאי עביד ליה פרט לטבול יום ומחוסר כיפורים ואונן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>תיפוק ליה מלו יהיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>רבי ישמעאל לטעמיה</span> דאמר רבי יוחנן משום רבי ישמעאל נאמר בעולה לו יהיה ונאמר באשם לו יהיה מה להלן עצמותיו מותרין אף כאן עצמותיו מותרין מופני דאי לא מופני איכא למיפרך מה לאשם שכן בשרו מותר לו יהיה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>קרא יתירא הוא</span>


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קג,ב משנה
pgu: קג
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  כל הקדשים שאירע בהן פסול קודם להפשיטן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אין <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>עורותיהן לכהנים</span></span> לאחר הפשיטן עורותיהן לכהנים אמר רבי חנינא סגן הכהנים מימי לא ראיתי עור שיוצא לבית השריפה אמר רבי עקיבא מדבריו למדנו שהמפשיט את הבכור <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ונמצא טריפה</span> שיאותו הכהנים בעורו וחכמים אומרים אין לא ראינו ראיה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אלא יצא לבית השריפה</span>


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קג,ב גמרא
pgu: קג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כל שלא זכה המזבח בבשרה לא זכו הכהנים בעורה ואע``ג דאפשטיה לעור קודם זריקה מני רבי אלעזר ברבי שמעון היא דאמר אין הדם מרצה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>על העור בפני עצמו</span> אימא סיפא כל הקדשים שאירע בהן פסול קודם הפשיטן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אין <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>עורותיהן לכהנים</span></span> לאחר הפשיטן עורותיהן לכהנים <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אתאן לרבי</span> דאמר הדם מרצה על העור בפני עצמו רישא רבי אלעזר ברבי שמעון סיפא רבי אמר אביי מדסיפא רבי היא רישא נמי רבי היא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ומודה רבי שאין הפשט קודם זריקה</span> רבא אמר מדרישא ר``א ברבי שמעון סיפא נמי ר``א בר``ש מאי קודם הפש


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קד,א גמרא
pgu: קד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ומאי אחר הפשט קודם שנראו להפשט אחר שנראו להפשט מאי רבי ומאי רבי אלעזר בר' שמעון דתניא רבי אומר הדם <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מרצה</span> על העור בפני עצמו וכשהוא עם הבשר נולד בו פסול בין קודם זריקה בין לאחר זריקה הרי הוא כיוצא בו רבי אלעזר בר``ש אומר אין הדם מרצה על העור בפני עצמו וכשהוא עם הבשר נולד בו פסול קודם זריקה הרי הוא כיוצא בו אחר זריקה הורצה בשר שעה אחת יפשיטנו ועורו לכהנים לימא בדרבי אליעזר ורבי יהושע קמיפלגי<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> ועשית עולותיך הבשר והדם רבי יהושע אומר אם אין דם אין בשר אם אין בשר אין דם רבי אליעזר אומר דם אע``פ שאין בשר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> ודם זבחיך ישפך א``כ מה ת``ל ועשית עולותיך הבשר והדם לומר לך מה דם בזריקה אף בשר בזריקה הא למדת שריוח יש בין כבש למזבח לימא מ``ד הורצה כר``א ומ``ד לא הורצה כר' יהושע אליבא דר``א כ``ע לא פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כי פליגי אליבא דרבי יהושע</span> מ``ד לא הורצה כרבי יהושע מ``ד הורצה אמר לך עד כאן לא קאמר רבי יהושע התם אלא בבשר דליכא פסידא לכהנים אבל עור דאיכא פסידא לכהנים אפילו רבי יהושע מודה מידי דהוה אדיעבד דתנן נטמא בשר או נפסל או שיצא חוץ לקלעים ר``א אומר יזרוק רבי יהושע אומר לא יזרוק ומודה רבי יהושע שאם זרק הורצה:  א``ר חנינא סגן הכהנים כו':  ולא הרי פרים הנשרפים ושעירים הנשרפים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>למצותן לא קאמר</span>ינן הרי קודם הפשט וקודם זריקה חלוץ קאמרינן והאיכא אחר הפשט וקודם זריקה לרבי אלעזר ברבי שמעון דאמר אין הדם מרצה על העור בפני עצמו רבי חנינא כרבי סבירא ליה ואיבעית אימא אפילו תוקמא כרבי אלעזר ברבי שמעון מודה רבי שאין הפשט קודם זריקה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>והאיכא נמצאת טריפה בבני מעיים</span> קסבר נמצאת טריפה בבני מעיים מרצה דיקא נמי דקתני א``ר עקיבא מדבריו למדנו שהמפשיט את הבכור ונמצא טריפה שיאותו הכהנים בעורו ש``מ ואלא מאי קמ``ל ר``ע הא קמ``ל אפילו בגבולין א``ר חייא בר אבא א``ר יוחנן הלכה כר``ע ואף ר``ע לא אמר אלא כשהתירו מומחה אבל לא התירו מומחה לא והלכתא כדברי חכמים <<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בשר בקבורה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>והעור בשריפה</span>>


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קד,א משנה
pgu: קד
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  פרים הנשרפים ושעירים הנשרפים בזמן שהן נשרפין כמצותן נשרפים בבית הדשן <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ומטמאין בגדים</span> ואם אינן נשרפין כמצותן נשרפין <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בבית הבירה</span> ואינן מטמאין בגדי


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קד,ב משנה
pgu: קד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  היו סובלין אותו במוטות יצאו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הראשונים</span> חוץ לחומת העזרה והאחרונים לא יצאו הראשונים מטמאין בגדים והאחרונים אינן מטמאין בגדים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עד שיצאו</span> יצאו אלו ואלו מטמאין בגדים רבי שמעון אומר אינן מטמאין עד שיוצת האור ברובן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ניתך הבשר</span> אין השורף מטמא בגדים


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קד,ב גמרא
pgu: קד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי בירה אמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן מקום יש בהר הבית ובירה שמו ור``ל אמר כל הבית כולו קרוי בירה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='25a29' data-rgl=''> דברי הימים א כט </span> <ואל> הבירה אשר הכינותי אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה שלשה בית הדשנין הן בית הדשן גדול היה בעזרה ששם שורפין פסולי קדשי קדשים ואימורי קדשים קלים ופרים הנשרפין ושעירים הנשרפין שאירע בהן פסול <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קודם זריקה</span> ובית הדשן אחר היה בהר הבית ששם שורפין פרים הנשרפים ושעירים הנשרפים שאירע בהן פסול <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אחר זריקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וכמצותן</span> חוץ לשלש מחנות תני לוי שלשה בית הדשנין הן בית הדשן גדול היה בעזרה ששם שורפין פסולי קדשי קדשים ואימורי קדשים קלים ופרים הנשרפים ושעירים הנשרפים שאירע בהן פסול בין קודם זריקה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בין לאחר זריקה</span> ובית הדשן אחר היה בהר הבית ששם שורפין פרים הנשרפין ושעירים הנשרפין שאירע בהן פסול <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ביציאתן</span> וכמצותן חוץ לשלש מחנות בעי רבי ירמיה לינה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'><span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מהו</span> שתועיל</span> בפרים הנשרפים ובשעירים הנשרפים מי אמרינן כי מהניא לינה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בבשר דבר אכילה</span> אבל הני דלאו בני אכילה נינהו לא או דלמא לא שנא אמר רבא הא מילתא איבעיא ליה לאביי ופשטנא ליה מהא ושוין שאם חישב באכילת פרים ובשריפתן שלא עשה כלום מאי לאו מדמחשבה לא פסלה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לינה נמי לא פסלה</span> ודלמא מחשבה הוא דלא פסלה אבל לינה פסלה תא שמע פרים הנשרפים ושעירים הנשרפין מועלין בהן משהוקדשו נשחטו הוכשרו ליפסל בטבול יום ובמחוסר כיפורים ובלינה מאי לאו לינת בשר לא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לינת אימורין</span> והא מדקתני סיפא כולן מועלין בהן בבית הדשן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>עד שיותך הבשר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מדסיפא</span> בשר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>רישא נמי</span> בשר מידי איריא סיפא בשר רישא אימורין תא שמע <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>דתני לוי</span> שאירע בהן פסול ביציאתן מאי לאו לינה לא פסול טומאה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ופסול יציאה</span> בעי ר``א <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>יציאה מהו שתועיל</span> בפרים הנשרפים ושעירים הנשרפים <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מאי קמיבעיא ליה</span> א``ר ירמיה בר אבא אליבא דמ``ד עדיין לא הגיע זמנו לצאת מי אמרינן ה``מ בשר דאין סופו לצאת חובה אבל הני דסופן לצאת חובה לא או דלמא ה``נ לא הגיע זמנו לצאת ת``ש דתני לוי שאירע בו פסול ביציאתו מאי לאו פסול יציאה לא פסול טומאה ופסול לינה בעי רבי אלעזר פרים הנשרפים ושעירים הנשרפים <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>שיצא רובו</span> במיעוט אבר מהו הך מיעוטא דאבר בתר רובא שדינן ליה והא לא נפקא ליה או דלמא בתר רובא דבהמה שדינן פשיטא דלא שבקינן רובא דבהמה ואזלינן בתר רובא דאברים אלא שיצא חציו ברוב אבר האי מיעוטא דאב


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קה,א גמרא
pgu: קה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בתר רוב אבר שדינן ליה והא נפק ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>או דלמא בתר בהמה</span> שדינן ליה תיקו רבה בר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מתני לה</span> בגברי במתעסקין בו חמשה בני אדם ונפקו תלתא ופשו להו תרי מאי בתר רוב מתעסקין אזלינן או בתר בהמה אזלינן תיקו בעי רבי אלעזר פרים ושעירים הנשרפים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שיצאו וחזרו מהו</span> מי אמרינן כיון דנפקי להו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>איטמו להו</span> או דלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כיון דהדור הדור</span> אמר ר' אבא בר ממל ת``ש היו סובלין אותן במוטות הראשונים יצאו חוץ לחומת העזרה והאחרונים לא יצאו הראשונים שיצאו חוץ לחומת העזרה מטמאין בגדים והאחרונים אין מטמאין בגדים עד שיצאו ואי ס``ד כיון דנפקי להו איטמו הנך דאיכא גואי ליטמא אמר רבינא ותסברא הא בעינא<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl=''> ויקרא יד </span> ואחר יבא אל המחנה וליכא אלא רבי אלעזר היכי בעי לה כגון <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דנקיטי לה בבקולסי</span> ת``ר פרים ופרה ושעיר המשתלח המשלח השורפן והמוציאן מטמא בגדים והן עצמן אין מטמאין בגדים אבל מטמאין אוכלין ומשקין דברי ר``מ וחכ``א פרה ופרים מטמאין אוכלין ומשקין שעיר המשתלח אינו מטמא שהוא חי והחי אינו מטמא אוכלין ומשקין בשלמא לרבי מאיר כדתנא דבי ר' ישמעאל דתנא דבי רבי ישמעאל<span class='tlm-sfr' data-chp='0311' data-rgl=''> ויקרא יא </span> על כל זרע זרוע מה זרעים שאין סופן ליטמא טומאה חמורה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>וצריכין הכשר</span> אף כל שאין סופן ליטמא טומאה חמורה צריכין הכשר יצתה נבלת עוף טהור שסופה ליטמא טומאה חמורה ואין צריכה הכשר אלא לרבנן אי אית להו דתנא דבי רבי ישמעאל אפילו שעיר המשתלח אי לית ליה אפי' פרה ופרים מנלן כי אתא רב דימי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אמרי במערבא צריכין הכשר טומאה ממקום אחר</span> בעי רבי אלעזר פרים ושעירים הנשרפים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מהו שיטמא</span>ו אוכלין ומשקין בפנים כבחוץ מחוסר יציאה כמחוסר מעשה דמי או לא בתר דבעיא הדר פשטה מחוסר יציאה כמחוסר מעשה דמי בעא מיניה רבי אבא בר שמואל מרבי חייא בר אבא נבלת עוף טהור לר' מאיר מהו שיטמא בכזית דמחתא לארעא לא תיבעי לך דנקיט בפומיה לא תיבעי לך כי תיבעי לך דנקיט ליה בידיה מחוסר קריבה כמחוסר מעשה דמי או לא <בתר דבעיא הדר פשטה&gt


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קה,ב גמרא
pgu: קה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מחוסר קריבה לאו כמחוסר מעשה דמי איתיביה שלשה עשר דברים נאמרו בנבלת עוף טהור וזה אחד מהן צריכה מחשבה ואין צריכה הכשר ומטמא טומאת אוכלין בכביצה מאי לאו ר``מ היא לא רבנן היא והא קתני רישא צריכה מחשבה ואין צריכה הכשר ומאן שמעת ליה האי סברא ר``מ ומדרישא ר``מ סיפא נמי ר``מ מידי איריא הא כדאיתא והא כדאיתא והא מדקתני סיפא שחיטתה ומליקתה מטהרת טריפתה מטומאתה מאן שמעת ליה האי סברא ר``מ רישא וסיפא רבי מאיר ומציעתא רבנן אין רישא וסיפא רבי מאיר ומציעתא רבנן אמר ליה רב המנונא לרבי זירא לא תיתיב אכרעך עד דאמרת לי הא מילתא נבלת עוף טהור לר``מ מונין לה ראשון ושני או אין מונין ראשון ושני א``ל כל היכא דמטמא אדם במגע מונין בו ראשון ושני כל היכא דאין מטמא אדם במגע אין מונין בו ראשון ושני בעא מיניה רבי זירא מרבי אמי בר חייא ואמרי לה מר' אבין בר כהנא הא דתנן חיבורי אוכלין ע``י משקין חיבור לטומאה קלה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואין חיבור לטומאה חמורה</span> מונין בו ראשון ושני או אין מונין בו ראשון ושני א``ל כל היכא דמטמא אדם מונין בו ראשון ושני אין מטמא אדם אין מונין בו ראשון ושני:  יצאו אלו ואלו:  מה``מ דת``ר להלן הוא אומר חוץ לג' מחנות כאן למחנה אחת לומר לך כיון שיצא חוץ למחנה אחת מטמא בגדים והיא גופה מנלן דת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl=''> ויקרא ד </span> והוציא את כל הפר אל מחוץ למחנה חוץ לג' מחנות אתה אומר חוץ לג' מחנות או אינו אלא מחנה אחת כשהוא אומר בפר העדה<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl=''> ויקרא ד </span> מחוץ למחנה שאין צריך לומר שהרי כבר נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl=''> ויקרא ד </span> כאשר שרף את הפר הראשון ליתן לו מחנה שניה כשהוא אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מחוץ למחנה בדשן</span> שאצ``ל שהרי כבר נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl=''> ויקרא ד </span> על שפך הדשן ישרף ליתן לו מחנה שלישית ור``ש האי מחוץ למחנה מאי עביד ליה מיבעי ליה לכדתניא רבי אליעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>נאמר כאן</span> חוץ למחנה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ונאמר להלן</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl=''> במדבר יט </span> חוץ למחנה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מה להלן</span> חוץ לג' מחנות אף כאן חוץ לג' מחנות ומה להלן למזרחה של ירושלי


id: 5112
lvr: 51
prk: 12
nru: דף קו,א גמרא
pgu: קו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אף כאן למזרחה של ירושלים אלא לרבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>היכא שריף להו</span> כדתניא היכן נשרפין לצפון ירושלים חוץ לשלש מחנות רבי יוסי הגלילי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אבית הדשן</span> נשרפין אמר רבא מאן תנא דפליג עליה דר' יוסי הגלילי ר' אליעזר בן יעקב היא דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl=''> ויקרא ד </span> על שפך הדשן ישרף שיהא שם דשן <שיקדים לשם דשן> ר' אליעזר בן יעקב אומר שיהא מקומו משופך אמר ליה אביי דילמא במקומו משופך פליגי תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>השורף</span> מטמא בגדים ולא המצית את האור מטמא בגדים ולא המסדר את המערכה מטמא בגדים ואיזהו השורף המסייע בשעת שריפה יכול אף משנעשו אפר מטמא בגדים תלמוד לומר אותם אותם מטמאין בגדים ומשנעשין אפר אין מטמאין בגדים רבי שמעון אומר אותם מטמאין בגדים ניתך הבשר אין מטמאין בגדים מאי בינייהו אמר רבא איכא בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דשוייה חרוכא</span>:
<BR


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קו,א משנה
pgu: קו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  השוחט והמעלה בחוץ חייב על השחיטה וחייב על העלאה רבי יוסי הגלילי אומר שחט בפנים והעלה בחוץ שחט בחוץ והעלה בחוץ פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שלא העלה אלא דבר פסול</span> אמרו לו אף השוחט בפנים ומעלה בחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כיון שהוציאו פסלו</span> הטמא שאכל בין קדש טמא בין קדש טהור חייב רבי יוסי הגלילי אומר טמא שאכל טהור חייב וטמא שאכל טמא פטור שלא אכל אלא דבר טמא אמרו לו אף טמא שאכל את הטהור <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כיון שנגע בו טמאוהו</span> וטהור שאכל טמא פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שאינו חייב אלא על טומאת הגוף</span>


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קו,א גמרא
pgu: קו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בשלמא העלה כתיב עונש וכתיב אזהרה עונש דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> ואל פתח אהל מועד לא הביאו אזהרה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> השמר לך פן תעלה עולותיך וכי הא דא``ר אבין א``ר אלעזר כל מקום שנאמר השמר פן ואל אינו אלא לא תעשה אלא שחיטה בשלמא עונש דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> ואל פתח אהל מועד לא הביאו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אלא אזהרה מנלן</span> אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> ולא יזבחו עוד האי מיבעי ליה לכדר``א דאמר מנין לזובח בהמה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>למרקוליס</span> שהוא חייב דכתיב ולא יזבחו עוד את זבחיהם אם אינו ענין לכדרכה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> איכה יעבדו תנהו ענין לשלא כדרכה אמר רבה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>קרי ביה ולא יזבחו וקרי ביה ולא עוד</span> אכתי מיבעי ליה לכדתניא עד כאן הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מדבר בקדשים שהקדישן בשעת איסור הבמות</span> והקריבן בשעת איסור הבמו


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קו,ב גמרא
pgu: קו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שהרי עונשן אמור</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> ואל פתח אהל מועד אזהרה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> השמר לך פן תעלה עולותיך מכאן ואילך בזבחים שהקדישן בשעת היתר הבמות והקריבן בשעת איסור הבמות שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> למען אשר יביאו בני ישראל את זבחיהם אשר הם זובחים זבחים שהתרתי לך כבר על פני השדה לומר לך הזובח בשעת איסור הבמות מעלה עליו הכתוב כאילו הקריב על פני השדה<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> והביאום לה' זו מצות עשה לא תעשה מניין ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> ולא יזבחו עוד יכול יהא ענוש כרת ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> חוקת עולם תהיה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>זאת להם</span> לדורותם זאת להם <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ולא אחרת להם</span> אלא אמר <ר' אבין> [אביי] ק``ו ומה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מקום שלא ענש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הזהיר</span> מקום <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שענש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אינו דין שהזהיר</span> א``ל רבינא לרב אשי א``כ לא יאמר לאו בחלב ו<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>תיתי</span> ק``ו מנבילה מה נבילה שלא ענש הזהיר חלב שענש אינו דין שהזהיר אתא לקמיה דרבא א``ל מנבלה נמי לא אתיא דאיכא למיפרך מה לנבלה שכן מטמא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>משרצים</span> טמאין מה לשרצים טמאין שמטמאין <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>במשהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>משרצים טהורים</span> מה לשרצים טהורים שאיסורן במשהו מערלה וכלאי הכרם מה לערלה וכלאי הכרם שכן אסורין בהנאה משביעית מה לשביעית שכן תופסת דמיה מתרומה שכן לא הותר מכללה מכולהו נמי שכן לא הותרו מכללן אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אי קשיא</span> לי הא קשיא לי הא דתנן פסח ומילה מצות עשה תיתי בק``ו ממותיר מה מותיר שלא ענש הזהיר פסח ומילה שענש אינו דין שהזהיר אמר רב אשי אמריתה לשמעתא קמיה דרב כהנא ואמר לי ממותיר לא אתיא דאיכא למיפרך מה למותיר שכן אין לו תקנה תאמר פסח יש לו תקנה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>וכי מזהירין מן הדין</span> אפילו למ``ד עונשין מן הדין אין מזהירין מן הדין אלא כדרבי יוחנן דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אתיא הבאה הבאה</span> מה להלן לא ענש אא``כ הזהיר אף כאן לא ענש אא``כ הזהי


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קז,א גמרא
pgu: קז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  רבא אמר כדרבי יונה דאמר רבי יונה אתיא שם שם מה להלן לא ענש אלא א``כ הזהיר אף כאן לא ענש אלא אם כן הזהיר אשכחן מוקטרי פנים שהעלן לחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מוקטרי חוץ</span> שהעלן לחוץ מנין אמר רב כהנא אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואליהם תאמר</span> על הסמוכין תאמר מתקיף לה רבא מי כתיב ועליהם ואליהם כתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא כדתנא דבי ר' ישמעאל ואליהם תאמר לערב פרשיות</span> ר' יוחנן אמר אתיא הבאה הבאה מה להלן מוקטרי חוץ אף כאן מוקטרי חוץ מתקיף לה רב ביבי הא דתנן שלשים ושש כריתות בתורה תלתין ושב הויין דאיכא המעלה והמעלה קשיא והדתנן הזורק מקצת דמים בחוץ חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מנלן</span> נפקא ליה מדתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> דם יחשב לרבות הזורק דברי רבי ישמעאל ר``ע אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>או זבח</span> לרבות את הזורק ורבי ישמעאל האי או זבח מאי עביד ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לחלק</span> ור' עקיבא לחלק <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מנא ליה</span> נפקא ליה<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> מ<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לא יביאנו</span> ורבי ישמעאל ההוא מיבעי ליה על השלם הוא חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ואינו חייב על החסר</span> ורבי עקיבא נפקא ליה<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> מלעשות <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אותו</span> ור' ישמעאל חד למוקטרי פנים שחסרו והעלו בחוץ וחד למוקטרי חוץ שחסרו והעלו בחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>והא תניא</span> רבי ישמעאל אומר יכול מוקטרי פנים שחסרו והעלו בחוץ חייב ת``ל לעשות אותו על השלם חייב ואינו חייב על החסר ורבי עקיבא מוקטרי פנים שחסרו והעלו בחוץ חייב ורבי עקיבא האי דם יחשב מאי עביד ליה לרבות שחיטת העוף ורבי ישמעאל נפקא ליה<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> מאו אשר ישחט ורבי עקיבא אמר לך ההוא מיבעי ליה על השוחט הוא חייב ולא על המולק ור' ישמעאל נפקא ליה מזה הדבר דתניא אשר ישחט <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אין לי אלא שוחט בהמה</span> שחט עוף מנ``ל ת``ל או אשר ישחט יכול אף המולק ודין הוא מה שחיטה דאין דרך הכשירה בפנים חייב מליקה שדרך הכשירה בפנים אינו דין שהוא חייב ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> זה הדבר ורבי עקיבא אמר לך ההוא מיבעי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>לגזירה שוה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>והא דתנן</span> הקומץ והמקבל דמים בחוץ פטור מנלן ומהיכא תיתי דחייב תיתי משחיטה מה לשחיטה שכן נפסלת שלא לאוכלין בפסח <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>תיתי מזריקה</span> מה לזריקה שכן זר חייב עליה מית


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קז,ב גמרא
pgu: קז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>תיתי מבינייא</span> א``כ לא יאמר בזריקה ותיתי מבינייא ותיתי משחיטה מה לשחיטה שכן נפסלת שלא לשם אוכלין בפסח תיתי מהעלאה מה להעלאה שכן ישנה במנחה ותיתי מבינייא להכי כתיב קרא למימר דלא אתא מבינייא אמר ר' אבהו שחט וזרק לדברי ר' ישמעאל חייב אחת לדברי ר``ע <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חייב שתים</span> אביי אמר אפי' [לדברי] ר``ע <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אינו חייב אלא אחת</span> דאמר קרא שם תעשה הכתוב עשאן לכולן עבודה אחת זרק והעלה לדברי ר' ישמעאל חייב שתים לדברי ר``ע אינו חייב אלא אחת אביי אמר אפי' [לדברי] ר``ע חייב שתים להכי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פלגינהו קרא</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שם תעלה ושם תעשה</span> שחט וזרק והעלה לדברי הכל חייב שתים ת``ר <במחנה יכול השוחט עולה בדרום יהא חייב ת``ל אל> [או אשר ישחט מחוץ למחנה יכול חוץ כו'] מחוץ למחנה יכול חוץ לשלש מחנות [ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> או עז במחנה] <מנין אף במחנה לוייה ת``ל במחנה> אי במחנה יכול השוחט עולה בדרום יהא חייב ת``ל או אל מחוץ למחנה מה חוץ למחנה מיוחד שאין ראוי לשחיטת קדשים ולשחיטת כל זבח יצא דרום שאע``פ שאין ראוי לשחיטת קדשי קדשים ראוי לשחיטת קדשים קלים אמר עולא השוחט על גגו של היכל חייב הואיל ואין ראוי לשחיטת כל זבח מתקיף לה רבא א``כ ניכתוב קרא <אל> מחוץ למחנה ולא בעי אל פתח אהל מועד אל פתח אהל מועד ל``ל לאו למעוטי גגו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ולרבא</span> א``כ נכתוב אל פתח אהל מועד במחנה <ואל> מחוץ למחנה ל``ל לאו לאתויי גגו אמר רב מרי לאיתויי כולה בפנים וצוארה בחוץ [צוארה] בחוץ פשיטא אמאי קפיד רחמנא אשחיטה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שחיטה בחוץ היא</span> אלא לאיתויי כולה בחוץ וצוארה בפנים איתמר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>המעלה בזמן הזה</span> ר' יוחנן אמר חייב ריש לקיש אמר פטור ר' יוחנן אמר חייב קדושה ראשונה קידשה לשעתה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>וקידשה לעתיד לבא</span> ריש לקיש אמר פטור קדושה ראשונה קידשה לשעתה ולא קידשה לעתיד לבא נימא דבפלוגתא דר``א ור' יהושע קמיפלגי דתנן א``ר אליעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כשהיו בונין בהיכל</span> היו עושים קלעים בהיכל קלעים בעזרות אלא שבהיכל בונין מבחוץ ובעזרה בונין מבפנים א``ר יהושע שמעתי שהיו מקריבין אע``פ שאין בית ואוכלים קדשי קדשים אע``פ שאין קלעים קדשים קלים ומעשר שני אע``פ שאין חומה מפני שקדושה ראשונה קידשה לשעתה וקידשה לעתיד לבא לאו מכלל דר``א סבר לא קידשה א``ל רבינא לרב אשי ממאי דלמא דכולי עלמא קדושה ראשונה קידשה לשעתה וקידשה לעתיד לבא ומר מאי דשמיע ליה קאמר ומר מאי דשמיע ליה קאמר וכי תימא קלעים לר' אליעזר למה לי לצניעותא בעלמא איתמר המעלה ואין בו כזית ו<span class='tlm-rsh' data-nro='26'>עצם</span> משלימו לכזית רבי יוחנן אמר חייב ריש לקיש אמר פטור ר' יוחנן אמר חייב חיבורי עולין כעולין דמי ריש לקיש אמר פטור חיבורי עולין לאו כעולין דמו בעי רבא המעל


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קח,א גמרא
pgu: קח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ראש בן יונה שאין בו כזית ומלח משלימו לכזית מהו א``ל רבא מפרזקיא לרב אשי לאו היינו פלוגתייהו דר' יוחנן ור``ל תיבעי לרבי יוחנן ותיבעי לר``ל תיבעי לר' יוחנן ע``כ לא קאמר ר' יוחנן התם אלא עצם דמינא דבשר הוא אבל מלח דלאו מינא דבר יונה הוא לא תיבעי לר``ל ע``כ לא קאמר ר``ל התם אלא דאי פריש מינה לאו מצוה לאסוקי אבל הכא דאי פריש מצוה לאסוקי לא או דלמא ל``ש תיקו:  ר' יוסי הגלילי אומר כו':  השיב רבי תחת רבי יוסי הגלילי מה לשוחט בפנים ומעלה בחוץ שהיתה לו שעת הכושר תאמר בשוחט חוץ ומעלה בחוץ שלא היתה לו שעת הכושר השיב ר``א בר' שמעון תחת ר``י הגלילי מה לשוחט בפנים ומעלה בחוץ שכן קודש מקבלו תאמר בשוחט בחוץ שאין קודש מקבלו מאי בינייהו אמר זעירי שחיטת לילה איכא בינייהו רבה אמר קבלה בכלי חול איכא בינייהו:  טמא שאכל בין קודש כו':  שפיר קאמרי ליה רבנן לרבי יוסי הגלילי אמר רבא כל היכא דנטמא טומאת הגוף ואחר כך נטמא בשר דכולי עלמא לא פליגי דחייב שכן טומאת הגוף בכרת כי פליגי בשנטמא בשר ואח``כ נטמא הגוף דרבנן סברי אמרינן מיגו ור' יוסי הגלילי סבר לא אמרינן מיגו ורבי יוסי נהי דמיגו לא אמרינן תיתי טומאת הגוף דחמירא ותחול על טומאת בשר אמר רב אשי ממאי דטומאת הגוף חמורה דלמא טומאת בשר חמורה שכן אין לה טהרה במקוה


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קח,א משנה
pgu: קח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  חומר בשחיטה מבעלייה ובעלייה מבשחיטה חומר בשחיטה שהשוחט להדיוט חייב והמעלה להדיוט פטור חומר בעלייה שנים שאחזו בסכין ושחטו פטורים אחזו באבר והעלו חייבין העלה חזר והעלה וחזר והעלה חייב על כל עלייה דברי ר``ש ר' יוסי אומר אינו חייב אלא אחת ואינו חייב עד שיעלה לראש המזבח ר``ש אומר אפילו העלה על הסלע או על האבן חייב


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קח,א גמרא
pgu: קח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי שנא המעלה להדיוט דפטור דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> לה' בשחיטה נמי הכתיב לה' שאני התם דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> איש איש גבי העלאה נמי כתיב איש איש מיבעי ליה לשנים שהעלו באבר חייבין אי הכי ה``נ מיבעי ליה לשנים שאחזו בסכין ושחטו שחייבין שאני התם דאמר קרא ההוא אחד ולא שנים אי הכי גבי העלאה נמי הא כתיב ההוא מיבעי לי


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קח,ב גמרא
pgu: קח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  למעוטי שוגג אנוס ומוטעה אי הכי הכא נמי מיבעי למעוטי אנוס שוגג ומוטעה תרי ההוא כתיבי ואלא לה' למה לי להוציא שעיר המשתלח:  חומר בהעלאה כו':  ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> איש איש מה ת``ל לרבות שנים שאחזו באבר והעלו שחייבין שיכול והלא דין הוא ומה השוחט להדיוט שחייב שנים שאחזו בסכין ושחטו פטורין המעלה להדיוט שפטור אינו דין ששנים שאחזו פטורין ת``ל איש איש דברי ר``ש רבי יוסי אומר ההוא אחד ולא שנים א``כ מה ת``ל איש איש דברה תורה כלשון בני אדם ור``ש האי ההוא מיבעי ליה למעוטי שוגג אנוס מוטעה ורבי יוסי מהוא ההוא ור``ש הוא ההוא לא דריש ורבי יוסי מדהאי איש איש דברה תורה כלשון בני אדם ההוא איש איש נמי דברה תורה כלשון בני אדם ואלא השוחט להדיוט מנא ליה דחייב נפקא ליה<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> מדם יחשב לאיש ההוא דם שפך ואפילו השוחט לאיש:  העלה וחזר והעלה כו':  אמר ר``ל מחלוקת בד' וה' אברים דמר סבר כי כתיב לעשות אותו על השלם הוא חייב ואינו חייב על החסר אכל בהמה כתיב ומר סבר אכל אבר ואבר כתיב אבל אבר אחד דברי הכל אינו חייב אלא אחת ור' יוחנן אמר מחלוקת באבר אחד דמר סבר מוקטרי פנים שחסרו והעלה בחוץ חייב ומר סבר פטור אבל בד' וה' איברין דברי הכל חייב על כל אבר ואבר ופליגא דעולא דאמר עולא הכל מודים במוקטרי פנים שחסרו והעלו בחוץ שחייב לא נחלקו אלא במוקטרי בחוץ שחסרו והעלו בחוץ דמר סבר פטור ומ``ס חייב איכא דאמרי אמר עולא הכל מודים במוקטרי חוץ שחסרו והעלו בחוץ שהוא פטור לא נחלקו אלא במוקטרי פנים שחסרו והעלו בחוץ דמ``ס פטור ומ``ס חייב ופליגי דאבוה דשמואל אלישנא קמא דעולא דאמר אבוה דשמואל כמאן מהדרינן פוקעין לגבי מזבח כמאן דלא כר' יוסי:  ואינו חייב עד שיעלה כו':  אמר רב הונא מאי טעמא דרבי יוסי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0108' data-rgl=''> בראשית ח </span> ויבן נח מזבח לה' א``ר יוחנן מ``ט דר``ש דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0713' data-rgl=''> שופטים יג </span> ויקח מנוח את גדי העזים ואת המנחה ויעל על הצור לה' ואידך נמי והכתיב ויבן מזבח לה' ההוא גובהה בעלמא ואידך נמי הא כתיב ויקח מנוח הוראת שעה היתה ואיבעית אימא ה``ט דר``ש כדתניא ר``ש אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> מזבח פתח אהל מועד ואין מזבח בבמה לפיכך העלה על הסלע או על האבן חייב יצא מיבעי ליה ה``ק לפיכך בשעת איסור הבמות העלה על הסלע או על האבן חייב בעי רבי יוסי בר' חנינא קרן וכבש ויסוד וריבוע מהו שיעכבו בבמה א``ל רבי ירמיה תניא קרן וכבש וריבוע ויסוד מעכבין בבמה גדולה ואין מעכבין בבמה קטנה


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קט,א משנה
pgu: קט
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  אחד קדשים כשרין ואחד קדשים פסולין שהיה פסולן בקודש והקריבן בחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חייב</span> המעלה כזית מן העולה ומן האימורין בחוץ חייב


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קט,א גמרא
pgu: קט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> אשר יעלה עולה או זבח אין לי אלא עולה מנין לרבות אימורי אשם ואימורי חטאת ואימורי קדשי קדשים ואימורי קדשים קלים ת``ל זבח מנין לרבות <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הקומץ והלבונה</span> והקטורת ומנחת כהנים ומנחת כהן משיח והמנסך שלשת לוגין יין ושלשת לוגין מים ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> ואל פתח אהל מועד לא יביאנו כל הבא לפתח אהל מועד <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חייב</span>ין עליו בחוץ ואין לי אלא קדשים כשרים מנין לרבות פסולין כגון הלן והיוצא והטמא ושנשחט חוץ לזמנו וחוץ למקומו ושקבלו פסולין וזרקו את דמו והניתנין למטה שנתנן למעלה והניתנין למעלה שנתנן למטה והניתנין בחוץ שנתנן בפנים והניתנין בפנים שנתנן בחוץ ופסח וחטאת שנתנן שלא לשמן מנין ת``ל לא יביאנו לעשות כל המתקבל בפתח אהל מועד חייבין עליו בחוץ:  המעלה כזית מן העולה כו':  עולה ואימוריה אין שלמים ואימוריהן לא תנינא להא דת``ר עולה ואימוריה מצטרפין לכזית להעלותן בחוץ ולחייב עליהן משום פיגול נותר וטמא בשלמא העלאת עולה דכליל אין שלמים לא אלא פיגול ונותר וטמא מ``ט והא תנן כל הפגולין מצטרפין וכל הנותרין מצטרפין קשיא פיגול אפיגול קשיא נותר אנותר פיגול אפיגול לא קשיא כאן בפיגול כאן במחשבת פיגול נותר אנותר לא קשיא כאן בנותר כאן בשניתותרו עד שלא נזרק הדם ומני רבי יהושע היא דתניא ר' יהושע אומר כל הזבחים שבתורה שנשתייר בהן כזית בש


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קט,ב גמרא
pgu: קט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  וכזית חלב זורק את הדם חצי זית בשר וחצי זית חלב אינו זורק את הדם ובעולה חצי זית בשר וחצי זית חלב זורק את הדם מפני שכולה כליל ומנחה אפילו כולה קיימת לא יזרוק מנחה מאי עבידתה אמר רב פפא מנחת נסכים הבאה עם הזבח


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קט,ב משנה
pgu: קט
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  הקומץ והלבונה והקטרת ומנחת כהנים ומנחת כהן משיח ומנחת נסכים שהקריב מאחת מהן כזית בחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חייב</span> ר``א פוטר עד שיקריב את כולן וכולן שהקריב בפנים ושייר מהן כזית והקריבו בחוץ חייב וכולן שחסרו כל שהו והקריבו בחוץ פטור המקריב קדשים ואימורים בחוץ חייב


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קט,ב גמרא
pgu: קט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר המקטיר כזית בחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חייב</span> חצי פרס בפנים פטור קס``ד מאי פטור פטור זר אמאי הקטרה היא א``ר זירא אמר רב חסדא אמר רב ירמיה בר אבא אמר רב מאי פטור פטור ציבור א``ר זירא אי קשיא לי הא קשיא לי הא דאמר רב עלה בהא אפילו ר' אליעזר מודה דהא ר' אליעזר לאו הקטרה היא קאמר אמר רבה בהקטרה דהיכל דכולי עלמא לא פליגי כי פליגי בהקטרה דפנים דמר סבר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=''> ויקרא טז </span> מלא חפניו דוקא ומ``ס מלא חפניו לאו דוקא א``ל אביי והא כי קא כתיבא חוקה בהקטרה דפנים הוא דכתיב אלא אמר אביי בהקטרה בפנים כ``ע לא פליגי כי פליגי בהקטרה דחוץ מ``ס ילפינן פנים מחוץ ומ``ס לא ילפינן אמר רבא השתא חוץ מחוץ לא ילפי רבנן פנים מחוץ מיבעי מה היא דתניא יכול המעלה פחות מכזית קומץ ופחות מכזית אימורין והמנסך פחות משלשת לוגין יין [פחות] מג' לוגין מים יהא חייב תלמוד לומר לעשות על השלם חייב ואינו חייב על החסר והא פחות משלשת לוגין דאית בהו כמה זיתים ולא ילפי רבנן חוץ מחוץ אלא אמר רבא כגון דקבעינהו שני חצאי פר


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קי,א גמרא
pgu: קי
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  במנא מר סבר קביעות מנא מילתא היא ומר סבר לאו מילתא היא אמר רבא השתא למאן דאמר קביעותא דמנא ולא כלום הוא קבע ששה לפר ומשך מהן ארבעה והקריבן בחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חייב</span> שראויין לאיל קבע ארבעה לאיל ומשך מהן שלשה והקריבן בחוץ חייב שראויין לכבש חסרו כל שהוא והקריבן בחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>פטור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>רב אשי אמר</span> ניסוך מהקטרה לא ילפי רבנן אף על גב דחוץ מחוץ לא ילפי הקטרה מהקטרה ילפי אף על גב דחוץ מפנים:  וכולן שחסרו:  איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חסרון דחוץ</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שמיה חסרון</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>או לא שמיה חסרון</span> מי אמרינן כיון דנפק איפסלו להו מה לי חסר מה לי יתר או דילמא יוצא דאיתיה בעיניה אין דליתיה בעיניה לא אמר אביי ת``ש ר' אליעזר פוטר עד שיקריב את כולן אמר ליה רבה בר רב חנן לאביי מדר' אליעזר פשיט מר אמר ליה בפירוש שמיע לי מיניה דרב עד כאן לא פליגי רבנן עליה דר' אליעזר אלא דאיתיה בעיניה אבל בחסרון מודו ליה לאו דחסר בחוץ לא דחסר בפנים ת``ש וכולן שחסרו והקריבן בחוץ פטור לאו דחסר בחוץ לא דחסר בפנים:  המקריב קדשים:  אמאי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>והאיכא חציצה</span> אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כשהפכן</span> ור' יוחנן אמר אפילו תימא שלא הפכן והא מני רבי שמעון היא דאמר אפילו העלו על הסלע חייב רב אמר מין במינו אינו חוצץ


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קי,א משנה
pgu: קי
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מנחה שלא נקמצה</span> והקריבה בחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>פטור</span> קמצה וחזר קומצה לתוכה והקריבו בחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חייב</span>


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קי,א גמרא
pgu: קי
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ואמאי ליבטלי שירים לקומץ אמר רבי זירא נאמרה הקטרה בקומץ ונאמרה הקטרה בשירים מה הקטרת קומץ אין קומץ מבטל חבירו אף הקטרת שירים אין שירים מבטלין קומץ


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קי,א משנה
pgu: קי
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הקומץ והלבונה</span> שהקריב את אחד מהן בחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חייב</span> ר' אליעזר פוטר עד שיקריב את השני <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אחד בפנים</span> ואחד בחוץ חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שני בזיכי לבונה</span> שהקריב את אחד מהם בחוץ חייב ר' אליעזר פוטר עד שיקריב את השני אחד בפנים ואחד בחוץ חייב


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קי,א גמרא
pgu: קי
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בעי ר' יצחק נפחא קומץ <span class='tlm-rsh' data-nro='22'><span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מהו</span> שיתיר כנגדו בשירים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'><span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מישרא שרי</span></span> או קלושי מיקלש אליבא דמאן אי אליבא דרבי מאיר דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מפגלין בחצי מתיר</span> מישרא שרי אי אליבא דרבנן דאמרי אין מפגלין בחצי מתיר לא מישרא שרי ולא מקלש קליש אלא אליבא דרבי אליעזר ר``א כרבנן סבירא ליה דאמר אין מפגלין בחצי מתיר <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>אלא אליבא דרבנן דהכא</span> מאי מישרא שרי או קליש מקלש תיקו


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קי,ב משנה
pgu: קי
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חייב</span> ר``א אומר אף המנסך <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מי החג</span> בחג בחוץ חייב רבי נחמיה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שירי הדם</span> שהקריבו בחוץ חייב


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קי,ב גמרא
pgu: קי
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רבא ומודה רבי אלעזר בדמים דתניא רבי אלעזר ורבי שמעון אומרים ממקום שפסק הוא מתחיל:  רבי אלעזר אומר אף המנסך <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מי החג</span> [בחג] בחוץ:  א``ר יוחנן משום רבי מנחם <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>יודפאה</span> רבי אלעזר בשטת רבי עקיבא רבו אמרה דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ניסוך המים דאורייתא</span> דתניא רבי עקיבא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0429' data-rgl=''> במדבר כט </span> ונסכיה בשני ניסוכים הכתוב מדבר אחד ניסוך המים ואחד ניסוך היין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אמר ליה ריש לקיש</span> לר' יוחנן אי מה להלן שלשת לוגין אף כאן שלשת לוגין והא ר``א מי החג קאמר אי מה להלן בשאר ימות השנה אף כאן בשאר ימות השנה [ור``א] <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בחג קאמר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אישתמיטתיה</span> הא דאמר רבי אסי דאמר רבי אסי אמר רבי יוחנן משום רבי נחוניא איש בקעת בית חורתן עשר נטיעות ערבה וניסוך המים הלכה למשה מסיני תנו רבנן המנסך שלשת לוגין מים בחג בחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חייב</span> ר``א <בר``ש> אומר אם מלאן לשם חג חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מאי בינייהו</span> אמר רב נחמן בר יצחק ביש שיעור במים קמיפלגי רב פפא אמ


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קיא,א גמרא
pgu: קיא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בקרבו נסכים במדבר פליגי רבינא אמר בלמדין ניסוך המים מניסוך היין פליגי ת``ר המנסך שלשה לוגין יין בחוץ חייב ר' אלעזר בר``ש אומר והוא שקדשן בכלי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מאי בינייהו</span> אמר רב אדא בר רב יצחק בירוצי מידות איכא בינייהו רבא בריה דרבה אמר קרבו נסכים בבמה איכא בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ובפלוגתא דהני תנאי</span> דתניא במת יחיד אינה צריכה נסכים דברי רבי וחכ``א טעונה נסכים והני תנאי כהני תנאי דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl=''> במדבר טו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כי תבאו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>להטעינה נסכים בבמה גדולה</span> הכתוב מדבר אתה אומר בבמה גדולה או אינו אפי' בבמה קטנה כשהוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl=''> במדבר טו </span> אל ארץ מושבותיכם וגו' אשר אני נותן לכם הרי בבמה הנוהגת לכולכם הכתוב מדבר דברי רבי ישמעאל ר``ע אומר כי תבאו להטעינה נסכים בבמה קטנה הכתוב מדבר אתה אומר לבמה קטנה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>או אינו אלא לבמה גדולה</span> כשהוא אומר אל ארץ מושבותיכם הרי בבמה הנוהגת <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בכל מושבות</span> הכתוב מדבר כשתמצא לומר לדברי רבי ישמעאל לא קרבו נסכים במדבר ולדברי ר``ע קרבו נסכים במדבר:  רבי נחמיה אומר שירי הדם שהקריבן בחוץ חייב:  א``ר יוחנן [תנא] רבי נחמיה כדברי האומר שיריים מעכבין מיתיבי רבי נחמיה אומר שירי הדם שהקריבן בחוץ חייב אמר לו ר``ע והלא שירי הדם שירי מצוה הם אמר לו איברין ופדרין יוכיחו שהן שירי מצוה והמקריבן בחוץ חייב אמר לו לא אם אמרת באיברים ופדרים שהן תחלת עבודה תאמר בשירי הדם שאינן תחלת עבודה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ואם איתא</span> לימא ליה הני נמי מעכבי תיובתא והשתא דאמר רב אדא בר אהבה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מחלוקת</span> בשיריים הפנימיים אבל בשיריים החיצונים דברי הכל לא מעכבי כי קאמר רבי נחמיה בשיריים הפנימים כי תניא ההיא בשיריים החיצונים <ורבי עקיבא לא ידע מאי קאמר רבי נחמיה הוא סבר רבי נחמיה שיריים חיצונים אמר וקא מהדר ליה שיריים החיצונים ורבי נחמיה> [<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אי הכי</span> נימא ליה כי אמרי אנא בפנימיים אלא] לדבריו דר' עקיבא קאמר


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קיא,א משנה
pgu: קיא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  המולק את העוף בפנים והעלה בחוץ חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מלק בחוץ</span> והעלה בחוץ פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>השוחט את העוף בפנים</span> והעלה בחוץ פטו


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קיא,ב משנה
pgu: קיא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שחט בחוץ והעלה בחוץ חייב</span></span> נמצא דרך הכשירו בפנים פטורו בחוץ דרך הכשירו מבחוץ פטורו בפנים ר``ש אומר כל שחייבין עליו בחוץ חייבין על כיוצא בו בפנים שהעלה בחוץ חוץ מן השוחט בפנים ומעלה בחוץ


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קיא,ב גמרא
pgu: קיא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  האי הכשירו חיובו הוא תני חיובו:  ר``ש אומר [וכו']:  אהיכא קאי אילימא ארישא קאי המולק עוף בפנים והעלה בחוץ חייב מלק בחוץ והעלה בחוץ פטור וא``ל ר``ש כי היכי דפנים מיחייב <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בחוץ נמי מיחייב</span> האי כל שחייבין עליו בחוץ כל שחייבין עליו בפנים מיבעי ליה אלא כי היכי דבחוץ לא מיחייב בפנים נמי לא ליחייב האי כל שאין חייבין עליו בחוץ מיבעי ליה אלא אסיפא קאי השוחט עוף בפנים והעלה בחוץ פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שחט בחוץ והעלה בחוץ חייב</span></span> ואמר ליה ר``ש כי היכי דבפנים לא מיחייב בחוץ נמי לא מיחייב האי כל שאין חייבין מיבעי ליה אלא כי היכי דבחוץ מיחייב בפנים נמי מיחייב הא קתני חוץ מן השוחט בפנים והמעלה בחוץ אמר זעירי שחיטת בהמה בלילה איכא בינייהו והכי קאמר [וכן] השוחט בהמה בפנים בלילה והעלה בחוץ פטור שחט בחוץ בלילה והעלה בחוץ חייב ר``ש אומר כל שחייבין עליו בחוץ חייבין על כיוצא בו בפנים והעלה בחוץ חוץ מן השוחט עוף בפנים והעלה בחוץ רבא אמר קבלה בכלי חול איכא בינייהו וה``ק [וכן] המקבל בכלי חול בפנים והעלה בחוץ פטור המקבל בכלי חול בחוץ והעלה בחוץ חייב ר``ש אומר כל שחייבין עליו בחוץ חייבין על כיוצא בו בפנים והעלו בחוץ חוץ מן השוחט עוף בפנים והעלו בחוץ השתא דתני אבוה דשמואל בר רב יצחק המולק עוף בפנים והעלו בחוץ חייב מלק בחוץ והעלה בחוץ פטור ור``ש מיחייב ר``ש התם קאי ותני כל שחייבין עליו בפנים והעלה בחוץ חייבין עליו בחוץ


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קיא,ב משנה
pgu: קיא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  חטאת שקבל דמה בכוס אחד נתן בחוץ וחזר ונתן בפנים בפנים וחזר ונתן בחוץ חייב שכולו ראוי בפנים קבל דמה בשתי כוסות נתן שניהם בפנים פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שניהם בחוץ חייב</span> אחד בפנים ואחד בחוץ פטור אחד בחוץ ואחד בפנים חייב על החיצון <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>והפנימי מכפר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>למה הדבר דומה</span> למפריש חטאתו ואבדה והפריש אחרת תחתיה ואח``כ נמצאת הראשונה והרי שתיהן עומדות שחט שתיהן בפנים פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שתיהן בחוץ חייב</span> אחת בפנים ואחת בחוץ פטור אחת בחוץ ואחת בפנים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חייב על החיצונה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>והפנימית מכפרת</span> כשם שדמה פוטר את בשרה כך היא פוטרת את בשר חבירתה


id: 5113
lvr: 51
prk: 13
nru: דף קיב,א גמרא
pgu: קיב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בשלמא בחוץ וחזר ונתן בפנים שכולו ראוי להיות בפנים אבל בפנים והעלן בחוץ שיריים נינהו הא מני רבי נחמיה היא דאמר שירי הדם שהקריבן בחוץ חייב אי רבי נחמיה אימא סיפא קבל דמה בשני כוסות נתן שניהם בפנים פטור שניהם בחוץ חייב אחד בפנים ואחד בחוץ פטור והאמר רבי נחמיה שירי הדם שהקריבן בחוץ חייב סיפא אתאן לתנא קמא דרבי אלעזר ברבי שמעון דאמר כוס עושה דחוי לחבירו:  למה הדבר דומה למפריש חטאתו ואבדה והפריש אחרת תחתיה ואחר כך נמצאת הראשונה:  למה הדבר דומה למה לי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הא מני רבי היא דאמר</span> אבודה בשעת הפרשה מתה והכי קאמר טעמא דאבדה הא הפריש שתי חטאות לאחריות חדא מינייהו מעיקרא עולה היא וכדרב הונא אמר רב דאמר רב הונא אמר רב אשם שניתק לרעייה ושחטו סתם כשר לעולה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מי דמי</span> התם אשם זכר ועולה זכר אבל חטאת נקבה היא א``ר חייא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מיוסתיניא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בשעיר נשיא</span>:
<BR


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קיב,א משנה
pgu: קיב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  פרת חטאת ששרפה חוץ מ<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>גתה</span> וכן שעיר המשתלח שהקריב בחוץ פטור שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> ואל פתח אהל מועד לא הביאו כל שאין ראוי לבא אל פתח אהל מועד אין חייבין עליו הרובע והנרבע והמוקצה והנעבד והמחיר [והאתנן] והכלאים והטריפה ויוצא דופן שהקריבן בחוץ פטור שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> לפני משכן ה' כל שאין ראוי לבא לפני משכן ה' אין חייבין עליו בעלי מומין בין בעלי מומין קבועין בי


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קיב,ב משנה
pgu: קיב
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  בעלי מומין עוברין שהקריבן בחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='7'><span class='tlm-rsh' data-nro='17'><span class='tlm-rsh' data-nro='51'>פטור</span></span></span> ר``ש אומר בעלי מומין קבועין פטור בעלי מומין עוברין חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בלא תעשה</span> תורים שלא הגיע זמנן ובני יונה שעבר זמנן שהקריבן בחוץ פטור ר``ש אומר בני יונה שעבר זמנן פטור ותורים שלא הגיע זמנן בלא תעשה אותו ואת בנו ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מחוסר זמן</span> פטור ר``ש אומר הרי זה בלא תעשה שר``ש אומר כל שהוא ראוי לבא לאחר זמן ה``ז בלא תעשה ואין בו כרת וחכ``א כל שאין בו כרת אין בו לא תעשה מחוסר זמן בין בגופו בין בבעליו איזהו מחוסר זמן בבעליו הזב והזבה והיולדת והמצורע <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שהקריבו</span> חטאתם <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואשמם</span> בחוץ פטורין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>עולותיהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ושלמיהן</span> בחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חייבין</span> המעלה מבשר חטאת מבשר אשם מבשר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'><span class='tlm-rsh' data-nro='29'>קדשי קדשים</span></span> מבשר קדשים קלים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ומותר העומר</span> ושתי הלחם ולחם הפנים ושירי מנחות ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>היוצק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>והפותת</span> והבולל והמולח והמניף <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>והמגיש</span> והמסדר את השולחן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>המטיב את הנרות</span> והקומץ והמקבל דמים בחוץ פטור ואין חייבין עליו לא משום זרות <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ולא משום טומאה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ולא משום מחוסר בגדים</span> ולא משום [שלא] רחוץ ידים ורגלים עד שלא הוקם המשכן היו הבמות מותרות <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ועבודה בבכורות</span> ומשהוקם המשכן <span class='tlm-rsh' data-nro='23'><span class='tlm-rsh' data-nro='32'>נאסרו הבמות</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ועבודה בכהנים</span> קדשי קדשים נאכלין <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לפנים מן הקלעים</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='26'>קדשים קלים בכל מחנה ישראל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>באו לגלגל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'><span class='tlm-rsh' data-nro='37'>הותרו הבמות</span></span> קדשי קדשים נאכלין לפנים מן הקלעים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='30'>קדשים קלים בכל מקום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>באו לשילה</span> נאסרו הבמות ולא היה שם <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>תקרה</span> אלא בית אבנים בלבד מלמטן והיריעות מלמעלן והיא היתה מנוחה קדשי קדשים נאכלין לפנים מן הקלעים וקדשים קלים <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>ומעשר שני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>בכל הרואה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>באו לנוב וגבעון</span> הותרו הבמות קדשי קדשים נאכלין לפנים מן הקלעים <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>קדשים קלים בכל ערי ישראל</span> באו לירושלים נאסרו הבמות ולא היה להן היתר <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>והיא היתה נחלה</span> קדשי קדשים נאכלין לפנים מן הקלעים קדשים קלים ומעשר שני <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>לפנים מן החומה</span> כל הקדשים ש<span class='tlm-rsh' data-nro='46'>הקדישן בשעת איסור הבמות</span> והקריבן בשעת איסור הבמות מבחוץ הרי אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='42'>בעשה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='43'>ולא תעשה</span> וחייבין עליו כרת הקדישן בשעת היתר הבמות והקריבן בשעת איסור הבמות בחוץ הרי אלו בעשה ולא תעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='45'>ואין חייבין עליהן כרת</span> הקדישן בשעת איסור הבמות והקריבן בשעת היתר הבמות הרי אלו בעשה ואין בהן לא תעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='47'>ואלו קדשים קרבין במשכן</span> קדשים שהוקדשו למשכן <span class='tlm-rsh' data-nro='48'>קרבנות ציבור</span> קרבין במשכן וקרבנות היחיד בבמה קרבנות היחיד שהוקדשו למשכן יקריבו במשכן ואם הקריבן בבמה פטור ומה בין במת יחיד ל<span class='tlm-rsh' data-nro='53'>במת ציבור</span> סמיכה ושחיטת צפו


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קיג,א משנה
pgu: קיג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  ומתן סביב ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תנופה והגשה</span> ר``י אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אין מנחה בבמה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וכיהון</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בגדי שרת</span> וכלי שרת ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ריח ניחוח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ומחיצה לדמים</span> וריחוץ ידים ורגלים אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הזמן</span> הנותר והטמא שוין בזה ובזה


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קיג,א גמרא
pgu: קיג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי חוץ מגתה אמר ר``ל חוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ממקום הבדוק לה</span> אמר לו רבי יוחנן והלא כל א``י <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בדוקה היא</span> אלא א``ר יוחנן כגון ששחטה לפנים מן חומת ירושלים ולוקמה כגון ששחטה חוץ לחומה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שלא כנגד הפתח</span> דאמר רב אדא בר אהבה שחטה שלא כנגד הפתח פסולה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl=''> במדבר יט </span> ושחט והזה מה הזאתה כנגד הפתח אף שחיטתה כנגד הפתח וכי תימא דלא מקיש והא אתמר <שחטה שלא כנגד הפתח רבי יוחנן אמר פסולה ושחט והזה ר``ל אמר כשרה<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl=''> במדבר יט </span> אל מחוץ למחנה ושחט ואיתמר נמי> שרפה שלא כנגד הפתח רבי יוחנן אמר פסולה ור' אושעיא אמר כשרה ר' יוחנן אמר פסולה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ושרף והזה</span> ורבי אושעיא אמר כשרה<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl=''> במדבר יט </span> על פרשה ישרף <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מקום שפורשת למיתה</span> שם תהא שריפתה אמרי לא מיבעיא קאמר לא מיבעיא חוץ לחומה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דרחוקי רחקה</span> אלא אפי' <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לפנים מן החומה</span> דקרובי קרבה ואימא תתכשר קמ``ל אמר מר אמר לו רבי יוחנן והלא כל א``י בדוקה היא במאי קמיפלגי מר סבר ירד מבול לא``י ומר סבר לא ירד אר``נ בר יצחק ושניהם מקרא אחד דרשו<span class='tlm-sfr' data-chp='1222' data-rgl=''> יחזקאל כב </span> בן אדם אמר לה את ארץ לא מטוהרה היא לא גושמה ביום זעם רבי יוחנן סבר אתמוהי מתמה קרא א``י מי לא מטוהרה את כלום ירדו עליך גשמים ביום זעם ור``ל סבר כפשטיה ארץ לא מטוהרה את מי לא ירדו עליך גשמים ביום זעם איתיביה ר``ל לר' יוחנן חצירות היו בירושלים בנויות על הסלע ותחתיהן חלול מפני קבר התהום ומביאין נשים מעוברות ויולדות <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ומגדלות שם בניהם</span> לפרה ומביאין שוורים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ועל גביהן דלתות</span> ותינוקות יושבין עליהן <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>וכוסות של אבן</span> בידן ומלאו וישבו במקומן אמר רב הונא בריה דרב יהושע <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מעלה עשו בפרה</span> איתיבי' רבי יוחנן לריש לקיש פעם אחד מצאו עצמות בלשכת דיר העצים ובקשו לגזור טומאה על ירושלים עמד רבי יהושע על רגליו ואמר לא בושה וכלימה היא לנו שנגזור טומאה על עיר אבותינו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>איה מתי מבול</span> איה מתי נבוכדנצר מדקאמר הכי לאו למימרא דלא הוו ולטעמיך הרוגי נבוכדנצר הכי נמי דלא הוו אלא הוו ופנינהו הכא נמי הוו ופנינהו ואי אפנ


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קיג,ב גמרא
pgu: קיג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  הא איפני <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>נהי דאיפני מירושלים</span> מכולה א``י לא איפני איכא דאמרי איתיביה ר``ל לרבי יוחנן איה מתי מבול איה מתי נבוכדנאצר מאי לאו מדהני הוו הני נמי הוו מידי אירי' הא כדאיתיה והא כדאיתיה איתיביה<span class='tlm-sfr' data-chp='0107' data-rgl=''> בראשית ז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מכל אשר בחרבה</span> מתו בשלמא לדידי דאמינא ירד מבול לא``י משום הכי מתו אלא לדידך אמאי מתו משום הבלא כדרב חסדא דאמר רב חסדא ברותחין קלקלו וברותחין נידונו דכתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0108' data-rgl=''> בראשית ח </span> וישוכו המים וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='3307' data-rgl=''> אסתר ז </span> וחמת המלך שככה איכא דאמרי איתיביה רבי יוחנן לר``ל מכל אשר בחרבה מתו בשלמא לדידי דאמינא לא ירד מבול לא``י משום הכי הוי חרבה אלא לדידך מאי חרבה חרבה שהיתה מעיקרא ואמאי קרי ליה חרבה כדרב חסדא דאמר רב חסדא בדור המבול לא נגזרה גזרה על דגים שבים שנאמר מכל אשר בחרבה מתו ולא דגים שבים בשלמא למ``ד לא ירד מבול לא``י היינו דקם רימא התם אלא למ``ד ירד רימא היכא קם א``ר ינאי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>גוריות</span> הכניסו בתיבה והאמר רבה בר בר חנה לדידי חזי לי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אורזילא</span> דרימא בת יומא והוי כהר תבור והר תבור כמה הויא ארבעין פרסי משכא דצואריה תלתא פרסי מרבעתא דרישא פרסא ופלגא רמא כבא וסכר ירדנא א``ר יוחנן ראשו הכניסו לתיבה והאמר מר מרבעתא דרישא פרסא ופלגא אלא ראש <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חוטמו</span> הכניסו לתיבה והא א``ר יוחנן לא ירד מבול לא``י לדברי ר``ל קאמר והא קסגיא תיבה אמר ר``ל קרניו קשרו בתיבה והאמר רב חסדא אנשי דור המבול ברותחין קלקלו וברותחין נידונו ולטעמיך תיבה היכי סגיא ועוד <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>עוג מלך הבשן</span> היכא קאי אלא נס נעשה להם שנצטננו בצידי התיבה ולר``ש [בן לקיש] נהי נמי דירד מבול לא``י ו<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הא לא פש</span> דאמר ר``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>למה נקרא שמה מצולה</span> שכל מתי מבול נצתללו שם ורבי יוחנן אמר למה נקרא שמה שנער שכל מתי מבול ננערו שם אי אפשר דלא אידבקו א``ר אבהו למה נקרא שמה שנער <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שמנערת עשיריה</span> והא קחזינן דהוו תלתא דרי לא משכי א``ר אמי כל האוכל מעפרה של בבל כאילו אוכל בשר אבותיו תנ``ה כל האוכל מעפרה של בבל כאילו אוכל בשר אבותיו וי``א <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כאילו אוכל שקצים ורמשים</span>:  שעיר המשתלח:  ורמינהי<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> או קרבן שומע אני אפילו קדשי בדק הבית שנקראו קרבן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0431' data-rgl=''> במדבר לא </span> ונקרב את קרבן ה' ת``ל ואל פתח אהל מועד לא הביאו מי שראוי לבא באהל מועד יצאו קדשי בדק הבית שאינן ראוין אוציא את אלו שאינן ראוין ולא אוציא את שעיר המשתלח שהוא ראוי לבא אל פתח אהל מועד ת``ל לה' להוציא שעיר המשתלח שאינו מיוחד לה' לא קשיא כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>קודם הגרלה</span> כאן ל<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אחר הגרלה</span> אחר הגרלה נמי האיכא וידוי אלא אמר רב מני לא קשיא כאן קודם וידוי כאן לאחר וידוי:  הרובע והנרבע:  והא נמי תיפוק לי מפתח אהל מוע


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קיד,א גמרא
pgu: קיד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בשלמא רובע ונרבע משכחת ליה דאקדשינהו מעיקרא והדר רבעו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אלא מוקצה ונעבד</span> אין אדם אוסר דבר שאינו שלו בקדשים קלים ואליבא דר' יוסי הגלילי דאמר קדשים קלים ממון בעלים הוא דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0305' data-rgl=''> ויקרא ה </span> ומעלה מעל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בה'</span> לרבות קדשים קלים שהן ממונו דברי רבי יוסי הגלילי הלכך רובע ונרבע <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דבר ערוה</span> מוקצה ונעבד <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} בקדשים קלים אתנן ומחיר כלאים יוצא דופן בולדות קדשים קסבר ולדי קדשים בהוייתן הן קדושים:  בעלי מומין וכו' אותו ואת בנו וכו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וצריכי</span> דאי תנא בעלי מומין <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>משום דמאיסי</span> אבל תורין דלא מאיסי אימא <לא> ד<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מודו ליה</span> לר``ש ואי תנא תורין משום דלא חזי ואידחו אבל בעלי מומין <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דאיחזו ואידחו</span> אימא <לא> דמודה להו ר``ש לרבנן ואי תנא הני תרתי משום דפסולא דגופייהו אבל אותו ואת בנו דפסולא מעלמא קאתי לה אימא מודו ליה רבנן לר``ש צריכא:  שהיה רבי שמעון אומר:  מאי טעמא דר``ש אמר רבי אילעא אמר ריש לקיש דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> לא תעשון ככל אשר אנחנו עושים פה היום אמר להו משה לישראל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כי עייליתו לארץ</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ישרות תקריבו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>חובות לא תקריבו</span> וגלגל לגבי שילה מחוסר זמן הוא וקאמר להו משה לא תעשון אמר רבי ירמיה לרבי זירא אי הכ


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קיד,ב גמרא
pgu: קיד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מילקי נמי לילקי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אלמה אמר רבי זירא</span> הכתוב נתקו לעשה הני מילי לרבנן לרבי שמעון הכי נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>רב נחמן בר יצחק אמר</span> פנים דגלגל לגבי שילה כחוץ דמי רבה אמר טעמיה דרבי שמעון כדתניא רבי שמעון אומר מנין לזובח פסח בבמת יחיד <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בשעת איסור הבמות</span> שהוא בלא תעשה ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0516' data-rgl=''> דברים טז </span> לא תוכל לזבוח את הפסח יכול אף בשעת היתר הבמות כן ת``ל באחד שעריך לא אמרתי לך אלא בשעה שכל ישראל נכנסין בשער אחד אימת אי נימא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אחר חצות</span> כרת נמי מחייב אלא לאו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>קודם חצות</span> לעולם לאחר חצות ובשעת היתר הבמות קאי והא בשעת איסור הבמות קאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>איסור במה לו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>היתר במה לחבירו</span>:  מחוסר זמן כו':  והני בני אשמות נינהו אמר זעירי תני מצורע בהדייהו:  עולותיהן ושלמיהן:  והני בני שלמים נינהו אמר רב ששת תני נזיר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דזעירי קבעוה תנאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דרב ששת לא קבעוה תנאי</span> א``ר חלקיה <דבי> רב טובי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לא שנו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אלא לשמו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אבל שלא לשמו</span> חייב הואיל וראוי לשלא לשמו בפנים אי הכי לשמו נמי ניחייב הואיל וראוי לשלא לשמו בפנים בעי עקירה מתקיף לה רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>וכי יש לך דבר שאינו כשר לשמו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>וכשר שלא לשמו</span> ולא והר


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קטו,א גמרא
pgu: קטו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>פסח בשאר ימות השנה</span> דאינו כשר לשמו וכשר שלא לשמו פסח בשאר ימות השנה שלמים נינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לימא מסייע ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>יכול שאני מוציא</span> אף עולת מחוסר זמן בבעלים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ואשם נזיר ואשם מצורע</span> ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> שור מ``מ כשב מ``מ עז מ``מ ואילו חטאת שיירא במאי עסקינן אילימא בזמנו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מאי איריא</span> אשם אפילו חטאת נמי אלא שלא לזמנו ובמאי אילימא לשמו אשם אמאי חייב אלא לאו שלא לשמו לעולם בזמנו ושלא לשמו ורבי אליעזר היא דאמר מקשינן אשם לחטאת ותנא טפל וה``ה עיקר ת``ש יכול שאני מרבה עולת מחוסר זמן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בגופה</span> וחטאת בין בגופה בין בבעלים ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=''> ויקרא טז </span> ואל פתח אהל מועד כל שאינו ראוי לבא בפתח אהל מועד אין חייבין עליהן ואילו אשם שיירא במאי עסקינן אילימא לשמו אשם נמי ליפטריה אלא לאו שלא לשמו לעולם שלא לשמו ור``א היא דמקיש אשם לחטאת תנא עיקר וכ``ש לטפל ת``ש דכי אתא רב דימי אמר תנא דבי ר' ליואי יכול שאני מוציא אף עולת מחוסר זמן בבעלים אשם נזיר ואשם מצורע <מנין ונסיב להו תלמודא לחיובא ולא ידענא מאי היא> מאי תלמודא אמר רבינא שור מכל מקום כשב מכל מקום עז מכל מקום הא מאי רומיא כדאמרת אמר ר``נ משום [דרמי] דתנא דבי ר' ליואי אדתני לוי אשם נזיר ואשם מצורע ששחטן שלא לשמן כשירין ולא עלו לבעלים לשום חובה שחטן מחוסר זמן בבעלים או שהיו בני שתי שנים ושחטן פסולין ומשני רב דימי לא קשיא כאן לשמו כאן שלא לשמו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>רב אשי רמי מתני'</span> אברייתא ומשני כאן לשמו וכאן שלא לשמו לימא תיהוי תיובתיה דרב הונא אמר לך רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>הכא במאי עסקינן</span> כגון שהפריש שתי אשמות לאחריות דחד מינייהו מעיקרא עולה הי


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קטו,ב גמרא
pgu: קטו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כדרב הונא אמר רב דאמר רב הונא אמר רב אשם שניתק לרעיה ושחטו סתם כשר ל<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>עולה</span>:  המעלה מבשר חטאת [וכו']:  ת``ר מנין למעלה מבשר חטאת ומבשר אשם ומבשר קדשי קדשים ומבשר קדשים קלים וממותר העומר ושתי הלחם ולחם הפנים ושירי מנחות שפטור ת``ל עולה מה עולה שהיא ראויה להעלאה אף כל שראויה להעלאה מנין שאף היוצק והבולל והפותת והמולח והמניף והמגיש והמסדר השלחן והמטיב את הנרות והקומץ והמקבל בחוץ שפטור ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=''> ויקרא טז </span> אשר יעלה עולה או זבח מה העלאה שהיא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>גמר עבודה</span> אף כל שהוא גמר עבודה:  עד שלא הוקם המשכן [וכו']:  יתיב רב הונא בר רב קטינא קמיה דרב חסדא וקא קרי<span class='tlm-sfr' data-chp='0224' data-rgl=''> שמות כד </span> וישלח את נערי בני ישראל א``ל הכי אמר ר' אסי <קרבו> ופסקו סבר לאותוביה ממתניתין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שמעיה</span> דקאמר משמיה דרב אדא בר אהבה עולה שהקריבו ישראל במדבר אינה טעונה הפשט וניתוח אותביה ברייתא דשויא בכולהו דתני' עד שלא הוקם המשכן הבמות מותרות ועבודה בבכורות והכל כשירין להקריב בהמה חיה ועוף זכרים ונקבות תמימין ובעלי מומין טהורין אבל לא טמאין <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>והכל קרבו עולות</span> ועולה שהקריבו ישראל במדבר טעונה הפשט וניתוח ונכרים בזמן הזה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>רשאין לעשות כן</span> תנאי היא דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0219' data-rgl=''> שמות יט </span> וגם הכהנים הנגשים אל ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>יתקדשו</span> ר' יהושע בן קרחה אומר זו פרישות בכורות רבי אומר זו פרישות נדב ואביהוא בשלמא למ``ד זו פרישות נדב ואביהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>היינו דכתיב</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> הוא אשר דבר ה' לאמר בקרובי אקדש אלא למ``ד זו פרישות בכורות היכא רמיזא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl=''> שמות כט </span> ונועדתי שמה לבני ישראל <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ונקדש בכבודי</span> אל תקרי בכבודי אלא במכובדיי דבר זה אמר הקב``ה למשה ולא ידעו עד שמתו בני אהרן כיון שמתו בני אהרן אמר לו אהרן אחי לא מתו בניך אלא להקדיש שמו של הקב``ה כיון שידע אהרן שבניו ידועי מקום הן שתק וקבל שכר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> וידום אהרן וכן בדוד הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2637' data-rgl=''> תהילים לז </span> דום לה' והתחולל לו אע``פ שמפיל לך חללים חללים את שתוק וכן בשלמה הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='3103' data-rgl=''> קוהלת ג </span> עת לחשות ועת לדבר פעמים ששותק ומקבל שכר על השתיקה פעמים מדבר ומקבל שכר על הדבור והיינו דא``ר חייא בר אבא א``ר יוחנן מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2668' data-rgl=''> תהילים סח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>נורא אלהים ממקדשך</span> אל תיקרי ממקדשך אלא ממקודשיך בשעה שעושה הקב``ה דין בקדושיו מתיירא ומתעלה ומתהלל אלא קשיא עולה תרי תנאי היא דתניא ר' ישמעאל אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כללות נאמרו בסיני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ופרטות באהל מועד</span> ר``ע אומר כללות ופרטות נאמרו בסיני ונשנו באהל מועד ו<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>נשתלשו בערבות מואב</span> אמר מר הכל כשירין להקריב מנא הני מילי אמר רב הונא דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0108' data-rgl=''> בראשית ח </span> ויבן נח מזבח לה' ויקח מכל הבהמה הטהורה ומכל עוף הטהור בהמה כמשמעו חיה בכלל בהמ


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קטז,א גמרא
pgu: קטז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  זכרים ונקבות תמימין ובעלי מומין <דאמר מר תמות וזכרות בבהמה ואין תמות וזכרות בעופות ואיתקש בהמה לעוף תמימין ובעלי מומין> לאפוקי מחוסר אבר דלא א``ר אלעזר מנין למחוסר אבר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שנאסר לבני נח</span> ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0106' data-rgl=''> בראשית ו </span> ומכל החי מכל בשר אמרה תורה הבא בהמה שחיין ראשי איברין שלה ודילמא למעוטי טריפה ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מלחיות זרע נפקא</span> הניחא למ``ד טריפה אינה יולדת אלא למ``ד טריפה יולדת מאי איכא למימר האמר קרא אתך <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בדומין לך</span> ודילמא נח גופיה טריפה הוה תמים כתיב ביה ודילמא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>תמים בדרכיו</span> צדיק כתיב ביה ודילמא תמים בדרכיו צדיק במעשיו אי סלקא דעתך דנח גופיה טריפה הוה מי קאמר ליה לנח דכוותך עייל שלמים לא תעייל ומאחר דנפקא לן מאתך לחיות זרע למה לי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מהו דתימא אתך</span> לצותא בעלמא אפי' זקן אפילו סריס קמשמע לן:  טהורין אבל לא טמאין:  ו<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מי הוו</span> טמאין וטהורין בההיא שעתא א``ר שמואל בר נחמני א``ר יונתן מאותן שלא נעבדה בהן עבירה מנא הוו ידעי כדרב חסדא דאמר רב חסדא העבירן לפני התיבה כל שהתיבה קולטתן בידוע שהוא טהור אין התיבה קולטתן בידוע שהן טמאין רבי אבהו אמר אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0106' data-rgl=''> בראשית ו </span> והבאים זכר ונקבה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הבאין מאיליהן</span> אמר מר והכל קרבו עולות עולות אין שלמים לא והא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0224' data-rgl=''> שמות כד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ויזבחו זבחים שלמים</span> לה' פרים אלא אימא הכל קרבו עולות [ושלמים והתניא אבל שלמים לא כ``א עולות] עולות אין שלמים לא כמ``ד לא קרבו שלמים בני נח דאיתמר ר``א ור' יוסי בר חנינא חד אמר קרבו [שלמים בני נח] וחד אמר לא קרבו מ``ט דמ``ד קרבו שלמים בני נח דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0104' data-rgl=''> בראשית ד </span> והבל הביא גם הוא מבכורות צאנו ומחלביהן איזהו דבר שחלבו קרב לגבי מזבח ואין כולו קרב לגבי מזבח הוי אומר זה שלמים מ``ט דמ``ד לא קרבו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3004' data-rgl=''> שיר השירים ד </span> עורי צפון ובואי תימן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>תתנער</span> אומה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שמעשיה בצפון</span> ותבוא אומה שמעשיה בצפון ובדרום ומר נמי הכתיב ומחלביהן משמניהן [דידהו] ומר נמי הכתיב עורי צפון [ההוא] <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בקיבוץ גליות</span> הוא דכתיב והא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0210' data-rgl=''> שמות י </span> ויאמר משה גם אתה תתן בידינו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>זבחים ועולות</span> ועשינו לה' אלהינו זבחים לאכילה ועולות להקרבה והא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0218' data-rgl=''> שמות יח </span> ויקח יתרו [חותן משה] עולה וזבחים ההוא לאחר מתן תורה הוא דכתיב הניחא למ``ד [יתרו] אחר מתן תורה היה אלא למ``ד [יתרו] קודם מתן תורה היה מאי איכא למימר דאיתמר בני ר' חייא ור' יהושע בן לוי חד אמר יתרו קודם מתן תורה היה וחד אמר יתרו אחר מתן תורה היה למ``ד יתרו קודם מתן תורה היה קסבר שלמים הקריבו בני נח <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כתנאי</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0218' data-rgl=''> שמות יח </span> וישמע יתרו כהן מדין מה שמועה שמע ובא ונתגייר ר' יהושע אומר מלחמת עמלק שמע שהרי כתיב בצדו<span class='tlm-sfr' data-chp='0217' data-rgl=''> שמות יז </span> ויחלש יהושע את עמלק ואת עמו לפי חרב ר``א המודעי אומר מתן תורה שמע [ובא] שכשניתנה תורה לישראל היה קולו הולך מסוף העולם ועד סופו וכל [מלכי] <עובדי כוכבים> {גוים} אחזתן רעדה בהיכליהן ואמרו שירה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2629' data-rgl=''> תהילים כט </span> ובהיכלו כולו אומר כבוד נתקבצו כולם אצל בלעם הרשע ואמרו לו מה קול ההמון אשר שמענו שמא מבול בא לעולם <אמר להם><span class='tlm-sfr' data-chp='2629' data-rgl=''> תהילים כט </span> ה' למבול ישב [אמר להם] וישב ה' מלך לעולם כבר נשבע הקב``ה שאינו מביא מבול לעולם אמרו לו מבול של מים אינו מביא אבל מבול של אש מביא שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1066' data-rgl=''> ישעיהו סו </span> כי <הנה> באש ה' נשפט אמר להן כבר נשבע שאינו משחית כל בשר ומה קול ההמון הזה ששמענו אמר להם חמדה טובה יש לו בבית גנזיו שהיתה גנוזה אצלו תתקע``ד דורות קודם שנברא העולם וביקש ליתנה לבניו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2629' data-rgl=''> תהילים כט </span> ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>עוז</span> לעמו יתן [מיד] פתחו כולם ואמרו<span class='tlm-sfr' data-chp='2629' data-rgl=''> תהילים כט </span> ה' יברך את עמו בשלום ר``א [בן יעקב] אומר קריעת ים סוף שמע ובא שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0605' data-rgl=''> יהושוע ה </span> ויהי כשמוע כל מלכי האמורי ואף רחב הזונה אמרה לשלוחי יהושע<span class='tlm-sfr' data-chp='0602' data-rgl=''> יהושוע ב </span> כי שמענו את אשר הוביש ה' את מי ים סוף מאי שנא התם <דאמר> [דכתיב] <ליה><span class='tlm-sfr' data-chp='0605' data-rgl=''> יהושוע ה </span> ולא היה בם עוד רוח ומ``ש הכא <דקאמר> [דכתיב]<span class='tlm-sfr' data-chp='0602' data-rgl=''> יהושוע ב </span> ולא קמה עוד רוח באי


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קטז,ב גמרא
pgu: קטז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  דאפילו אקשויי נמי לא אקשו ומנא ידעה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דאמר מר</span> אין לך כל שר ונגיד שלא בא על רחב הזונה אמרו בת י' שנים היתה כשיצאו ישראל ממצרים וזנתה [כל] מ' שנה שהיו ישראל במדבר אחר נ' שנה נתגיירה אמרה יהא מחול לי בשכר חבל חלון ופשתים:  אמר מר <ועובדי כוכבים> {וגוים} בזמן הזה רשאין לעשות כן מנא ה``מ דת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> דבר אל בני ישראל בני ישראל מצווין על שחוטי חוץ ואין <העובדי כוכבים> {הגוים} מצווין על שחוטי חוץ לפיכך כל אחד ואחד בונה לו במה לעצמו ומקריב עליה כל מה שירצה א``ר יעקב בר אחא אמר רב אסי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אסור לסייען</span> ולעשות שליחותן אמר רבה ולאורינהו [להו] שרי כי הא דאיפרא הורמיז אימיה דשבור מלכא שדרה קורבנא לרבא שלחה ליה אסקוה ניהליה לשם שמים אמר להו לרב ספרא ולרב אחא בר הונא זילו ודברו תרי עולמי גולאי וחזו היכא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דמסקא ימא שירטון</span> ושקלו ציבי חדתי ואפיקו נורא ממרא חדתא ואסקוה ניהליה לשם שמים א``ל אביי כמאן כר``א בן שמוע דתניא ר' אלעזר בן שמוע אומר מה מזבח שלא ישתמש בו הדיוט אף עצים שלא ישתמש בהן הדיוט והא מודה ר``א בן שמוע בבמה דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כתוב אחד אומר</span><span class='tlm-sfr' data-chp='25a21' data-rgl=''> דברי הימים א כא </span> ויתן דוד לארנן במקום שקלי זהב <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>משקל שש מאות</span> וגו' וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b24' data-rgl=''> שמואל ב כד </span> ויקן דוד את הגרן ואת הבקר בכסף שקלים חמשים הא כיצד גובה מכל שבט ושבט חמשים שהן שש מאות רבי אומר משום אבא יוסי בן דוסתאי בקר [ועצים] ומקום מזבח בנ' וכל הבית כולו בשש מאות ר``א בן שמוע אומר בקר ועצים ומקום מזבח בנ' וכל הבית כולו בשש מאות דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b24' data-rgl=''> שמואל ב כד </span> ויאמר ארונה אל דוד יקח ויעל אדוני המלך [הטוב בעיניו] ראה הבקר לעולה והמוריגים [וכלי הבקר] לעצים ורבא אמר לך התם נמי בחדתי מאי מוריגים אמר עולא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מטה של טורבל</span> מאי מטה של טורבל אמר אביי עיזא דקרקסא דדיישן דישאי אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מאי קרא</span><span class='tlm-sfr' data-chp='1041' data-rgl=''> ישעיהו מא </span> הנה שמתיך למורג חרוץ חדש בעל פיפיות מקרי ליה רבא לבריה ורמי ליה קראי אהדדי כתיב ויתן דוד לארנן וגו' וכתיב ויקן דוד וגו' הא כיצד גובה מכל שבט ושבט חמשים שהן שש מאות ואכתי קשיין אהדדי התם כסף הכא זהב אלא ה``ק גובה כסף במשקל שש מאות זהב:  קדשים קלים נאכלים [בכל מחנה ישראל]:  אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בכל מקומות ישראל</span> אבל מחנה לא הוי איתיביה ר``נ לרב הונא ומחנות במדבר לא הואי והא תניא כשם שמחנה במדבר כך מחנה בירושלים מירושלים להר הבית מחנה ישראל מהר הבית ל<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שער נקנור</span> מחנה לויה מכאן ואילך מחנה שכינה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>והן הן קלעים שבמדבר</span> אלא אימא בכל מקום מחנה ישראל פשיטא מהו דתימא איפסלו ביוצא קמ``ל ואימא ה``נ אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0402' data-rgl=''> במדבר ב </span> ונסע אהל מועד אע``פ שנסע אהל מועד הוא תניא רשב``י אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>עוד אחרת היתה</span> וחיל עזרת נשים היא ולא היו עונשין עליה ובשילה לא היו אלא שני מחנות בלבד הי מינייהו לא הוה אמר רבה מסתברא דמחנה לויה הואי דאי סלקא דעתך מחנה לויה לא הוא


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קיז,א גמרא
pgu: קיז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  נמצאו זבין וטמאי מתים משתלחין חוץ למחנה אחת והתורה אמרה<span class='tlm-sfr' data-chp='0405' data-rgl=''> במדבר ה </span> ולא יטמאו את מחניהם תן מחנה לזה ומחנה לזה א``ל רבא אלא מאי מחנה ישראל לא הואי נמצאו זבין ומצורעין משתלחין למקום אחד והתורה אמרה<span class='tlm-sfr' data-chp='0313' data-rgl=''> ויקרא יג </span> בדד ישב שלא ישב טמא אחר עמו אלא לעולם כולהו תלתא הוו ומאי לא היו אלא שתי מחנות לקליטה מכלל דבמדבר הואי קלטה מחנה לויה אין והא תניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0221' data-rgl=''> שמות כא </span> ושמתי לך מקום בחייך מקום מקומך<span class='tlm-sfr' data-chp='0221' data-rgl=''> שמות כא </span> אשר ינוס שמה מלמד שמגלין במדבר להיכן גולין למחנה לויה מכאן אמרו בן לוי שהרג גולה מפלך לפלך ואם גלה לפלכו פלכו קולטו מאי קרא אמר רב אחא בריה דרב איקא<span class='tlm-sfr' data-chp='0435' data-rgl=''> במדבר לה </span> כי בעיר מקלטו ישב עיר שקלטתו כבר:  באו לגלגל:  ת``ר כל נידר ונידב היה קרב בבמה שאין נידר ונידב אין קרב בבמה מנחה ונזירות קריבין בבמה דברי ר``מ וחכ``א לא קרבו יחיד אלא עולות ושלמים בלבד ר' יהודה אומר כל שהצבור והיחיד מקריבין באהל מועד שבמדבר מקריבין באהל מועד שבגלגל מה בין אהל מועד שבמדבר לבין אהל מועד שבגלגל אהל מועד שבמדבר לא היו במות מותרות אהל מועד שבגלגל היו הבמות מותרות ובמתו שבראש גגו לא היה מקריב עליה אלא עולה ושלמים וחכ``א כל שהצבור מקריבין באהל מועד שבמדבר מקריבין באהל מועד שבגלגל וכאן וכאן לא קרבו יחיד אלא עולה ושלמים בלבד ר' שמעון אומר אף צבור לא הקריבו אלא פסחי


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קיז,ב גמרא
pgu: קיז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  וחובות שקבוע להן זמן מאי טעמא דר``מ דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> לא תעשון ככל אשר אנחנו עושים פה היום אמר להן משה לישראל כי עייליתו לארץ ישרות תקריבו חובות לא תקריבו מנחות ונזירות ישרות נינהו ורבנן אין מנחה בבמה נזירות חובות נינהו אמר שמואל מחלוקת בחטאת ואשם אבל בעולות ושלמים דברי הכל ישרות נינהו וקרבי מותיב רבה חזה ושוק ותרומת לחמי תודה נוהגין בבמה גדולה ואין נוהגין בבמה קטנה ואילו הזרוע בשלה שיירה אי אמרת בשלמא בעולה ושלמים פליגי הא מני רבנן היא אלא אי אמרת בחטאת ואשם פליגי הא מני אלא אי איתמר הכי איתמר אמר שמואל מחלוקת בעולה ושלמים אבל בחטאת ואשם דברי הכל חובות נינהו ולא קרבי אמר מר וחכמים אומרים כל שהצבור מקריבין באהל וכו' מאי טעמייהו דרבנן אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0717' data-rgl=''> שופטים יז </span> איש הישר בעיניו יעשה איש ישרות הוא דליקרוב חובות לא ליקרוב וצבור אפי' חובות ליקרו


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קיח,א גמרא
pgu: קיח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ורבי יהודה</span> אמר לך כי כתיב הישר <בעיניו> הוא דכתיב אבל בבמה גדולה אפילו חובות נמי ליקרוב אלא הא כתיב איש לאו למימרא דאיש ישרות הוא דליקרוב הא חובות לא ליקרוב כי כתיב איש <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>להכשיר את הזר</span> זר<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> מוזרק הכהן את הדם על מזבח ה' נפקא מהו דתימא ליבעי קדוש בכורות כמעיקרא קא משמע לן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חכמים היינו תנא קמא</span> אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קרבו נסכים במדבר איכא בינייהו</span>:  אמר מר רבי שמעון אומר וכו':  מ``ט דרבי שמעון דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0605' data-rgl=''> יהושוע ה </span> ויעשו בני ישראל את הפסח בגלגל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>פשיטא</span> אלא הא קמ``ל דחובות כעין פסח הוא דקרב הא לאו כעין פסח לא קרב ואידך מיבעי ליה לכדרבי יוחנן דא``ר יוחנן משום רבי בנאה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ערל</span> מקבל הזאה תני תנא קמיה דרב אדא בר אהבה אין בין במה גדולה לבמה קטנה אלא פסח וחובות הקבוע להן זמן <א``ל יחיד חובות שקבוע להן זמן מנא ליה א``ל אסמייה> א``ל תתרגם מתניתך בעולת חובה דאיכא עולת נדבה דאי חטאת יחיד הוא חובות דקביע ליה זמן מי איכא ולוקמה במנחת חובה דהא איכא חביתין קא סבר אין מנחה בבמה:  באו לשילה וכו':  מנא הני מילי א``ר חייא בר אבא אמר רבי יוחנן כתוב אחד אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a01' data-rgl=''> שמואל א א </span> ותביאהו בית ה' שילה וכתוב אחד אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2678' data-rgl=''> תהילים עח </span> ויטש <את> משכן שילה אהל שכן באדם וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2678' data-rgl=''> תהילים עח </span> וימאס באהל יוסף ובשבט אפרים לא בחר הא כיצד לא היתה שם תקרה אלא אבנים מלמטן ויריעות מלמעלן והיא היתה מנוחה:  קדשי קדשים:  מנא הני מילי א``ר אושעיא דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>השמר לך</span> פן תעלה עולותיך בכל מקום אשר <אתה> תראה בכל מקום אשר תראה אי אתה מעלה אבל אתה אוכל בכל מקום שאתה רואה אימא בכל מקום שאתה רואה אי אתה מעלה אבל אתה זובח בכל מקום שתראה א``ר ינאי אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> שם תעלה ושם תעשה רבי אבדימי בר חסא אמר אמר קר


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קיח,ב גמרא
pgu: קיח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ולו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תאנת</span> שילה</span> מקום שכל הרואה אותו מתאנח עליו על אכילת קדשים שלו רבי אבהו אמר אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0149' data-rgl=''> בראשית מט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בן פרת יוסף</span> בן פרת עלי עין עין שלא רצתה לזון וליהנות מדבר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שאינו שלו</span> תזכה ותאכל כמלא עיניה רבי יוסי ברבי חנינא אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0533' data-rgl=''> דברים לג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ורצון</span> שוכני סנה עין שלא רצתה ליהנות מדבר שאינו שלו תזכה ותאכל בין השנואין תנא רואה שאמרו רואה כולו ולא המפסיק בינו לבינו אמר ליה רבי שמעון בן אליקום לר' אלעזר אסברא לך כגון <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בי כנישתא דמעון</span> אמר רב פפא רואה שאמרו לא רואה כולו אלא רואה מקצתו בעי רב פפא עומד ורואה יושב ואינו רואה מאי בעי ר' ירמיה עומד על גבי הנחל ורואה <יושב> בתוך הנחל ואינו רואה מאי תיקו כי אתא רב דימי אמר רבי בשלשה מקומות שרתה שכינה על ישראל בשילה ונוב וגבעון ובית עולמים ובכולן לא שרתה אלא בחלק בנימין שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0533' data-rgl=''> דברים לג </span> חופף עליו כל היום כל חפיפות לא יהו אלא בחלקו של בנימין כי אזיל אביי אמרה קמיה דרב יוסף אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חד ברא הוה ליה לכייליל ולא מיתקן</span> והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2678' data-rgl=''> תהילים עח </span> ויטש <את> משכן שילה וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2678' data-rgl=''> תהילים עח </span> וימאס באהל יוסף ובשבט אפרים לא בחר אמר רב אדא מאי קא קשיא ליה דלמא שכינה בחלק בנימין וסנהדרי גדולה בחלק יוסף מדמצינו בבית עולמים דשכינה בחלקו של בנימין וסנהדרין בחלק יהודה אמר ליה הכי השתא התם מיקרבן נחלות גבי הדדי הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מי מקרבן</span> הכא נמי מקרבן כדאמר רבי חמא בר' חנינא רצועה היתה יוצאת מחלקו של יהודה ונכנסת לחלקו של בנימין ובה היה מזבח בנוי והיה בנימין הצדיק מצטער עליה לבלעה ה``נ רצועה היתה יוצאת מחלקו של יוסף לחלקו של בנימין והיינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0616' data-rgl=''> יהושוע טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>תאנת שילה</span> כתנאי חופף עליו זה מקדש ראשון כל היום זה מקדש שני ובין כתיפיו שכן אלו ימות המשיח רבי אומר חופף עליו זה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>העולם הזה</span> כל היום אלו ימות המשיח ובין כתיפיו שכן זה העולם הבא ת``ר ימי אהל מועד שבמדבר ארבעים שנה חסר אחת ימי אהל מועד שבגלגל ארבע עשרה ז' שכבשו וז' שחלקו ימי אהל מועד שבנוב וגבעון חמשים ושבע <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>נשתיירו לשילה</span> ג' מאות ושבעים חסר אחת ימי אהל מועד שבמדבר ארבעים חסר אחת מנלן דאמר מר שנה ראשונה עשה משה את המשכן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שניה הוקם המשכן</span> ושלח משה מרגלים שבגלגל ארבע עשרה שבע שכבשו ושבע שחלקו מנלן דקאמר כלב<span class='tlm-sfr' data-chp='0614' data-rgl=''> יהושוע יד </span> בן ארבעים שנה אנכי בשלוח משה עבד ה' אותי מקדש ברנע לרגל את הארץ ואשיב אותו דבר כאשר עם לבבי וכתיב ועתה הנה אנכי היום בן חמש ושמונים שנה כי עבריה לירדן בר כמה הוי בר שבעין ותמני וקאמר בן חמש ושמונים שנה הרי שבע שכבשו ושבע שחלקו מנלן איבעית אימא מדשבע שכבשו שבע נמי שחלקו ואיבעית אימא מדלא משכחת לה<span class='tlm-sfr' data-chp='1240' data-rgl=''> יחזקאל מ </span> בארבע עשרה שנה אחר אשר הוכתה העיר:  אהל מועד שבנוב וגבעון חמשים ושבע מנ``ל דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a04' data-rgl=''> שמואל א ד </span> ויהי כהזכירו את ארון האלהים ותנא כשמת עלי הכהן חרבה שילה ובאו לנוב כשמת שמואל הרמתי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>חרבה נוב</span> ובאו לגבעון וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a07' data-rgl=''> שמואל א ז </span> ויהי מיום שבת הארון <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בקרית יערים</span> וירבו הימים ויהיו עשרים שנה וינהו כל בית ישראל אחרי ה' הני עשרים שנה עשר שנה שמלך שמואל בעצמו ושנה שמלך שמואל ושאול ושתים שמלך שאול ושבע דדו


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קיט,א גמרא
pgu: קיט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a02' data-rgl=''> מלכים א ב </span> והימים אשר מלך דוד על ישראל מ' שנה בחברון מלך ז' שנים [וגו'] ובשלמה כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='25b03' data-rgl=''> דברי הימים ב ג </span> ויחל לבנותו בשנת ארבע למלכותו נשתיירו לשילה שלש מאות ושבעים חסר אחת:  באו ל<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>נוב וגבעון</span> [וכו']:  מנא ה``מ דת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כי לא באתם</span> עד עתה אל המנוחה ואל הנחלה אל המנוחה זו שילה נחלה זו ירושלי' למה חלקן כדי ליתן היתר בין זה לזה א``ל ריש לקיש לר' יוחנן מעשר שני נמי ליתני א``ל מעשר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שם שם</span> מארון קא ילפי כיון דארון לא הוה מעשר נמי לא הואי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אי הכי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פסח וקדשים נמי</span> דשם שם מארון ילפי דכיון דארון לא הוה אינהו נמי לא הוו א``ל [דאמר לך] הא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מני</span> ר``ש היא דאמר אף צבור לא הקריבו אלא פסח וחובות הקבוע להן זמן אבל חובות שאין קבוע להם זמן הכא והכא לא קרב מעשר בהמה חובות שאין קבוע להן זמן הוא ואיתקש מעשר דגן למעשר בהמה מכלל דלרבי יהודה קרב אין דהאמר רב אדא בר מתנה מעשר שני ומעשר בהמה נאכלין בנוב וגבעון לדברי רבי יהודה והא בעי בירה ולאו תני רב יוסף שלש בירות הן שילה ונוב וגבעון ובית עולמים הוא תני לה והוא אמר לה לאכילת מעשר שני ואליב' דרבי יהודה:  באו לירושלים [וכו']:  ת``ר כי לא באתם עד עתה אל המנוחה ואל הנחלה מנוחה זו שילה נחלה זו ירושלים ואומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1112' data-rgl=''> ירמיהו יב </span> היתה לי נחלתי כאריה ביער ואומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1112' data-rgl=''> ירמיהו יב </span> העיט צבוע נחלתי לי העיט סביב עליה דברי רבי יהודה ר``ש אומר מנוחה זו ירושלים נחלה זו שילה ואומר<span class='tlm-sfr' data-chp='26D2' data-rgl=''> תהילים קלב </span> זאת מנוחתי עדי עד פה אשב כי אויתיה ואומר<span class='tlm-sfr' data-chp='26D2' data-rgl=''> תהילים קלב </span> כי בחר ה' בציון אוה למושב לו בשלמא למ``ד מנוחה זו שילה היינו דכתיב אל המנוחה ואל הנחלה אלא למ``ד מנוחה זו ירושלים נחלה זו שילה אל הנחלה ואל המנוחה מיבעי ליה הכי קאמר לא מיבעיא מנוחה דלא מטיתו אלא אפילו לנחלה נמי לא מטיתו תנא דבי רבי ישמעאל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>זו וזו שילה</span> רבי שמעון בן יוחי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>זו וזו ירושלים</span> בשלמא למאן דאמר מנוחה ז


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קיט,ב גמרא
pgu: קיט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  שילה נחלה זו ירושלים אי נמי איפכא היינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> אל ה<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מנוח</span>ה ואל הנחלה אלא למאן דאמר זו וזו שילה או זו וזו ירושלים מנוחה נחלה מיבעי ליה קשיא בשלמא למ``ד זו וזו שילה מנוחה דנחו מכיבוש נחלה <זו> [ונחלה] דפלגו התם נחלות דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0618' data-rgl=''> יהושוע יח </span> ויחלק להם יהושע ויפל להם גורל בשילה על פי ה' אלא למ``ד זו וזו ירושלים בשלמא נחלה נחלת עולמים אלא מנוחה מאי מנוחה מנוחת ארון דכתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ויהי כנוח הארון</span> בשלמא למ``ד זו וזו ירושלים אבל שילה הוה שריא במות היינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0713' data-rgl=''> שופטים יג </span> ויקח מנוח את גדי העזים ואת המנחה ויעל על הצור לה' אלא למ``ד זו וזו שילה ובמות הוה אסירן מאי ויקח מנוח הוראת שעה היתה תנא דבי רבי ישמעאל כרבי שמעון בן יוחי דאמר זו וזו ירושלים וסימניך משכי גברא לגברי:  כל הקדשים [וכו']:  אמר רב כהנא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='15'><span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לא שנו</span></span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא בשחיטה</span> אבל בהעלאה כרת נמי מיחייב מאי טעמא דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואליהם תאמר</span> על הסמוכין תאמר מתקיף לה רבה מי כתיב ועליהם תאמר אליהם כתיב <ואליהם קרינן> ועוד תניא ארבעה כללות היה רבי שמעון אומר בקדשים הקדישן בשעת איסור הבמות <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ושחט והעלה</span> בשעת איסור הבמות בחוץ הרי הן בעשה ולא תעשה ויש בהן כרת הקדישן בשעת היתר הבמות ושחט והעלה בשעת איסור הבמות הרי הן בעשה ולא תעשה ואין בהן כרת הקדישן בשעת איסור הבמות ושחט והעלה בחוץ בשעת היתר הבמות הרי הן בעשה ואין בהן בלא תעשה הקדישן בשעת היתר הבמות ושחט והעלה בשעת היתר הבמות פטור מכלום תיובתא דרב כהנא תיובתא:  ואלו קדשים [וכו']:  סמיכה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl=''> ויקרא א </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לפני ה' וסמך</span> שחיטת צפון דכתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>צפונה לפני ה'</span> מתנות סביב דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> וזרק <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>על המזבח סביב</span> <סביב> תנופה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> והניף הכהן לפני ה' הגשה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0302' data-rgl=''> ויקרא ב </span> והגישה אל המזבח:  רבי יהודה אומר אין מנחה בבמה:  אמר רב ששת לדברי האומר יש מנחה בבמה יש עופות בבמה לדברי האומר אין מנחה בבמה אין עופות בבמה<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> זבחים ולא מנחות זבחים ולא עופות וכהן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> וזרק הכהן בגדי שרת<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl=''> שמות כח </span> לשרת בקדש וכלי שרת<span class='tlm-sfr' data-chp='0404' data-rgl=''> במדבר ד </span> אשר ישרתו בם בקודש:  ל<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ריח ניחוח</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl=''> ויקרא א </span> לריח ניחוח לה':  מחיצה בדמים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0227' data-rgl=''> שמות כז </span> והיתה הרשת <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>עד חצי המזבח</span>:  ריחוץ ידים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0240' data-rgl=''> שמות מ </span> ובקרבתם אל המזבח ירחצו אמר רמי בר חמא לא שנו אלא בקדשי במה קטנה והקריבום בבמה קטנה אבל בקדשי במה קטנה דקרבינהו בבמה גדולה יש חיצוי מותיב רבה חזה ושוק תרומת לחמי תודה נוהגין בקדשי במה גדולה ואין נוהגין בקדשי במה קטנה אימא נוהגין בבמה גדולה ואין נוהגין בבמה קטנה איכא דאמרי אמר רמי בר חמא לא שנו אלא בקדשי במה גדולה והקריבן בבמה גדולה אבל בקדשי במה קטנה אף על גב דקרבינהו בבמה גדולה אין חיצוי לימא מסייע ליה חזה ושוק ותרומת לחמי תודה נוהגין בקדשי במה גדולה ואין נוהגין בקדשי במה קטנה אימא נוהגין בבמה גדולה ואין נוהגין בבמה קטנה ופליגא דרבי אלעזר דאמר רבי אלעזר עולת במת יחיד שהכניסה בפנים קלטוה מחיצות לכל דבר בעי רבי זירא עולת במת יחי


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קכ,א גמרא
pgu: קכ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שהכניסה</span> לפנים והוציאה לחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מהו</span> מי אמרי' כיון דעיילא קלטה לה מחיצתא או דלמא כיון דהדר הדר לאו היינו פלוגתא דרבה ורב יוסף דתנן קדשי קדשים ששחטן בדרום <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מועלין בהן</span> <ואם עלו לא ירדו> ואיבעיא להו ירדו מהו שיעלו רבה אמר לא יעלו ורב יוסף אמר יעלו תיבעי לרבה תיבעי לרב יוסף תיבעי לרבה עד כאן לא קאמר רבה אלא במזבח דחזי ליה מקדש דלא חזי לא מקדש אבל מחיצה אע``ג דלא חזי ליה קלטה או דלמא אפי' לרב יוסף עד כאן לא קאמר רב יוסף התם אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דחד מקום הוא</span> אבל הכא דתרי מקומות נינהו לא או דלמא לא שנא תיקו מילתא דפשיטא ליה לרבה בחד גיסא ולרב יוסף בחד גיסא מיבעי ליה לרבי ינאי דבעי רבי ינאי אברי עולת במת יחיד שעלו למזבח וירדו מהו היכא דלא משלה בהן האור לא תיבעי לך כי תיבעי לך היכא דמשלה בהן האור מאי תיקו איתמר שחיטת לילה בבמת יחיד רב ושמואל חד אמר כשרה וחד אמר פסולה וקא מיפלגי בדרבי אלעזר דרבי אלעזר רמי קראי אהדדי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a14' data-rgl=''> שמואל א יד </span> ויאמר בגדתם גלו אלי היום אבן גדולה וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a14' data-rgl=''> שמואל א יד </span> ויאמר שאול פוצו בעם ואמרתם להם הגישו אלי איש שורו ואיש שיהו ושחטתם בזה ואכלתם ולא תחטאו לה' לאכול על ה<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דם</span> ויגישו כל העם איש שורו בידו הלילה וישחטו שם מר משני כאן בחולין כאן בקדשים ומר משני כאן בקדשי במה גדולה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כאן בקדשי במה קטנה</span> איתמר עולת במת יחיד רב אמר אין טעונה הפשט וניתוח ורבי יוחנן אמר טעונה הפשט וניתוח וקא מיפלגי בדר``י הגלילי דתניא ר``י הגלילי אומר עולה שהקריבו ישראל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>במדבר</span> אין טעונה הפשט וניתוח שאין הפשט וניתוח אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מאהל מועד ואילך</span> מר סבר מאהל מועד ואילך לא שנא במה גדולה ולא שנא במה קטנה ומר סבר בבמה גדולה אין בבמה קטנה לא תניא כותיה דרבי יוחנן דברים שבין במה גדולה לבמה קטנה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>קרן וכבש ויסוד וריבוע</span> בבמה גדולה ואין קרן ויסוד וכבש וריבוע בבמה קטנה כיור וכנו בבמה גדולה ואין כיור וכנו בבמה קטנה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>חזה ושוק</span> בבמה גדולה ואין חזה ושוק בבמה קטנה דברים ששוותה במה גדולה לבמה קטנה שחיטה בבמה גדולה וקטנה הפשט וניתוח בגדולה וקטנה דם מתיר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ומפגל</span> בגדולה וקטנה מומין <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>וזמן</span> בגדולה וקטנה:  אבל נותר והזמן והטמא שוין בזה ובזה:  ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מנין לעשות זמן</span> בבמה קטנה כבמה גדולה <אמרה תורה לן ישרף ופיגול ישרף מה פיגול פסול בבמה אף לן פסול בבמה או כלך לדרך זו> דהא אמרה תורה לן ישרף ויוצא ישרף <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מה יוצא כשר בבמה</span> אף לן כשר בבמה ולאו ק``ו הוא מעופו


id: 5114
lvr: 51
prk: 14
nru: דף קכ,ב גמרא
pgu: קכ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מה עופות שאין המום פוסל בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>זמן פוסל בהן</span> קדשי במה קטנה שהמום פוסל בהן אינו דין שזמן פוסל בהן מה לעופות שכן אין הזר כשר בהן תאמר בבמה קטנה שהזר כשר בה לא יהא זמן פסול בה ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl=''> ויקרא ז </span> וזאת <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תורת זבח השלמים</span> לעשות זמן במה קטנה כזמן במה גדולה:
<BR


