# dafyomi

lvr: 51
dfh: b
sjt:
</p><p>
<font><b>2) EATING 'KODSHIM KALIM B'CHOL HA'RO'EH' DURING THE TIME OF SHILO</b></font>
<br>OPINIONS: The Mishnah states that when the Mishkan stood in Shilo, eating Kodshim Kalim even outside of Shilo was permitted as long as one could see Shilo from where he was eating the Kodshim. The Gemara lists a number of opinions for the source of this Halachah. However, the exact manner in which each opinion derives this Halachah is not clear. How does each opinion derive from the verse that one is permitted to eat Kodshim Kalim within view of Shilo?
</p><p>
(a) Rebbi Oshiya (118a) derives this from the verse, 'Guard yourself lest you offer your Olos in any place that you see' (Devarim 12:13). This verse teaches that one may not offer Korbanos in any place from which he can see the Mishkan, but he may <i>eat</i> Korbanos in such a place. The Gemara asks that perhaps the verse means that although one may not offer Korbanos in places from which one can see the Mishkan, one may perform the Shechitah in such a place. The Gemara answers that this is learned from a different verse: 'But only in the place which Hash-m shall choose... there you shall offer your burnt offerings, and there you shall do [all that I command you]' (Devarim 12:14). This verse compares offering with slaughtering; just as the offering of a Korban may not be done in a certain place, the slaughtering of a Korban may not be performed in that place.
</p><p>
(b) Rebbi Avdimi derives this from the verse, 'And the border spread eastward until Ta'anas Shilo' (Yehoshua 16:6, see <b>RASHI</b> DH v'Lo). The <b>MAHARSHA</b> explains that Rebbi Avdimi understands that the word 'Ta'anas' is extra, as Shilo is not called 'Ta'anas' in any other place. Rebbi Avdimi explains that the name 'Ta'anas Shilo' refers to the fact that it was a place where one could easily see Shilo, and it would remind people of the fact that they could no longer eat Korbanos in Shilo. This is why it was called 'Ta'anas,' meaning the place of 'groaning' because of the loss of Shilo (see Rashi DH Ta'anas).
</p><p>
(c) Rebbi Avahu derives this from the verse, 'Ben Poras Yosef, Ben Poras Alei Ayin' (Bereishis 49:22; see Rashi on the verse). The verse teaches that Yosef, who did not want to derive pleasure from something that was not his (i.e., the wife of Potifar), should merit to have Kodshim eaten as far as one can see Shilo. Rashi (DH Ben Poras) explains that Shilo was in the portion of Yosef, and through his merit the Jewish people were able to eat Kodshim Kalim during the time of the Mishkan in Shilo at any place from which they could see Shilo.
</p><p>
The Maharsha comments that Rebbi Avahu's teaching is based primarily on the second part of the verse, 'Benos Tzu'adah Alei Shur.' He explains that Rebbi Avahu reads the last words of the first verse, 'Alei Ayin,' together with the last part of this verse. He understands that because of his 'Alei Ayin,' Yosef's act of removing his eye from gazing at the wife of Potifar, he merited that 'Benos,' the other Shevatim, 'Tzu'adah' -- were 'able to walk' with their Kodshim Kalim, 'Alei Shur' -- as far as they could see the Mishkan ('Shur' refers to sight, as in Bamidbar 24:17). The Midrash (Bamidbar Rabah 14:7) explicitly states that this Halachah is derived from the words 'Alei Shur,' which the <b>CHIDUSHEI HA'RASHASH</b> on the Midrash translates as the Maharsha does (unlike the <b>YEDEI MOSHE</b> there, who understands that 'Shur' means wall, and means that Korbanos could be eaten outside of the wall of Shilo).
</p><p>
(d) Rebbi Yosi b'Rebbi Chanina says that this is derived from the verse, 'u'Retzon Shochni Seneh' -- 'and appeasement dwelling in the bush' (Devarim 33:16). The verse teaches that Yosef, who did not want to derive pleasure from something that was not his (i.e., the wife of Potifar), merits to eat among those who hated him. How does this teach that during the time of the Mishkan in Shilo, one was permitted to eat Kodshim Kalim as long as he could see Shilo?
</p><p>
Rashi (DH u'Retzon and DH Bein) explains the verse according to Rebbi Yosi as follows. Through his 'Ratzon,' Yosef's desire not to derive pleasure from something that was not his, Yosef merited to have the Kodshim eaten during Shilo (which was in his part of Eretz Yisrael) be eaten even among those who hated him (the areas of the other tribes). It seems that Rashi derives the notion of 'those who hated him' from the word 'Seneh,' which is similar to the word 'Sin'ah,' hatred (see Shabbos 89b). However, the role of the word 'Shochni' is unclear. The <b>YAD BINYAMIN</b> suggests that 'Shochni Seneh' means that the Korbanos could be eaten in the <i>dwellings</i> of those who hated him.
</p><p>
The Maharsha explains that each word refers to a different concept; the words 'Shochni' and 'Seneh' are to be read independent of each other. He explains that through Yosef's Ratzon (as stated above), he merited that the Korbanos of 'Shochni,' meaning the Mishkan which dwelled in his portion of Eretz Yisrael, were able to be eaten even in the territory of those who previously hated him ('Seneh').
</p><p>
The <b>EIZEHU MEKOMAN</b> has difficulty with the last three teachings. He asks that none of them seem to have any relevance to the topic of Bamos, and they easily could refer to other things. He suggests that the last three Amora'im agree that the main reference to this Halachah is the first teaching of Rebbi Oshiya. These Amora'im are merely revealing other places where a further proof to this concept could be understood from the words of the verses. (Y. Montrose)</p><p></p><p align='right'>


lvr: 51
dfh: a
sjt:
<font><b>1) THE 'KEDUSHAH' OF SHILO</b></font>
<br>QUESTION: The Gemara presents four different interpretations of the verse, 'El ha'Menuchah v'El ha'Nachalah' -- 'to the resting place and the inheritance' (Devarim 12:9). One opinion says that 'Menuchah' refers to the Mishkan in Shilo, while 'Nachalah' refers to the Beis ha'Mikdash in Yerushalayim. A second opinion says that 'Menuchah' refers to the Beis ha'Mikdash in Yerushalayim, while 'Nachalah' refers to Shilo. Another opinion says that both words refer to Yerushalayim, while a fourth opinion maintains that they both refer to Shilo.
</p><p>
The Gemara in a number of places (see Zevachim 60b, Megilah 10a) records a dispute about whether the Kedushah of Yerushalayim remains in place after the destruction of the Beis ha'Mikdash. This dispute has many practical ramifications (for example, whether or not one may offer Korbanos nowadays; see Insights to Zevachim 61a). Is the dispute about the Kedushah of Yerushalayim also relevant to the Kedushah of Shilo? Is there an opinion which maintains that the Kedushah of Shilo is permanent and still remains?
</p><p>
ANSWERS:
<br>(a) <b>RASHI</b> (DH Zo v'Zo Shilo) implies that the Kedushah of Shilo is also the subject of dispute. Rashi comments that although both words, 'Menuchah' and 'Nachalah,' refer to Shilo according to this opinion, Bamos still may be used afterwards, since this opinion maintains that Shilo's Kedushah was present only when the Mishkan was standing, but not afterwards. Rashi adds that even this opinion maintains that one is permitted to bring Korbanos after the destruction of the Beis ha'Mikdash, as the Gemara in Megilah states, 'I heard that they offer Korbanos in Beis Chonyo in our times.'
</p><p>
The <b>KEREN ORAH</b> is in doubt about Rashi's intention. The verse explicitly says, 'va'Yitosh Mishkan Shilo' -- 'and he forsake the Mishkan in Shilo' (Tehilim 78:60). What basis is there to assume that any of the Kedushah remains?
</p><p>
The <b>YAD BINYAMIN</b> explains that Rashi does not mean that Shilo could possibly have Kedushah after its destruction. Rather, Rashi means simply that according to Rebbi Yishmael, who learns that the verse of 'Menuchah' and 'Nachalah' teaches that Bamos are forbidden once the Mishkan in Shilo is built, one should not think that this means that Bamos are also forbidden <i>after</i> the Mishkan in Shilo is no longer standing. Rebbi Yishmael maintains (Megilah 10a) that even in Yerushalayim itself one is permitted to offer Korbanos after the Churban. Shilo certainly has no lasting Kedushah.
</p><p>
(b) The <b>KEREN ORAH</b> gives his own insights into how the different opinions in the Gemara here about the meaning of 'El ha'Menuchah v'El ha'Nachalah' have a bearing on whether the Kedushah of Yerushalayim was lasting after the destruction of the Beis ha'Mikdash. The Gemara in Megilah (10a) says that those who maintain that the Kedushah of Yerushalayim was not lasting derive their opinion from the verse of 'El ha'Menuchah v'El ha'Nachalah.' The Gemara explains that 'Menuchah' refers to Shilo and 'Nachalah' refers to the Beis ha'Mikdash in Yerushalayim. Just as one was permitted to offer Korbanos on a Bamah after Shilo, one is permitted to offer Korbanos on a Bamah after the destruction of the Beis ha'Mikdash.
</p><p>
The Keren Orah explains that the opinion that the Kedushah of Yerushalayim was lasting understands that the fact that the Torah calls Yerushalayim a 'Nachalah' implies that it is the 'inheritance' of the Jewish people with regard to Korbanos, and thus Korbanos may not be brought after the Churban in any other place. The argument seems to depend on the meaning of the reference to Yerushalayim as 'Nachalah.'
</p><p>
<b>TOSFOS</b> in Megilah (10a, DH u'Mai) writes that everyone agrees that a Bamah remains prohibited even after Yerushalayim loses its Kedushah. The only argument is whether or not Korbanos may be offered in the place of the Mizbe'ach after the Beis ha'Mikdash is destroyed. According to Tosfos, from where does the opinion that maintains that both 'Menuchah' and 'Nachalah' refer to Shilo learn that one is forbidden to offer Korbanos on a Bamah outside the area of the Mizbe'ach?
</p><p>
The Keren Orah answers there may be a logical argument, independent of the verse, which says that the Beis ha'Mikdash is the only place where Korbanos may be brought. Halachah states that no one may build another Beis ha'Mikdash and offer Korbanos there (see <b>RAMBAM</b>, Hilchos Beis ha'Bechirah 1:3). This law teaches that Korbanos may not be brought outside the Beis ha'Mikdash, even without the reference to Yerushalayim in the verse of 'Nachalah.' (Y. Montrose)
</p><p>
<br>

loi:
<p class='newsubafdaf'><span class='numt'>1)</span> MAY WE OFFER KORBANOS NOWADAYS? <span class='indexentry'>[Korbanos :nowadays]</span></p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(a)</span>	GEMARA</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	15b - Question:</span> What is the source that if a Zar did Avodah, it is Pasul?</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	16a:</span> We cannot learn from a Tzad ha'Shavah of a Ba'al Mum and a Tamei. Both of them are forbidden to serve on a Bamah, but a Zar is not!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	112b (Mishnah):</span> Semichah applies only on a Bamas Tzibur (and all the more so, in the Mikdash), but not on a Bamas Yachid.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	119b:</span> We learn from 'Lifnei Hash-m v'Somach.'</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span><span class='desl2'>	120a (Mishnah):</span> The following apply equally to a Bamas Tzibur and a Bamas Yachid: a time limit, Nosar and Tamei.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>6.</span><span class='desl2'>	Megilah 10a (Gemara - R. Yitzchak):</span> I heard that we may offer Korbanos in Beis Chonyo (a place of Avodah in Mitzrayim) nowadays.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>7.</span><span class='desl2'>	Question (Rav Mari - Mishnah):</span> Once the Mikdash was built in Yerushalayim, Bamos were prohibited and were never permitted again.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>8.</span><span class='desl2'>	Answer:</span> Tana'im argue about whether or not Kedushas Yerushalayim still applies;</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>9.</span><span class='desl2'>	Zevachim 107b (Mishnah - R. Eliezer):</span> I have a tradition that when building the Heichal and the walls of the Azaros, they set up curtains;</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>10.</span><span class='desl2'>	R. Yehoshua:</span> I have a tradition that we may bring Korbanos even though the Mikdash is not standing.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>11.</span>	This is because Shlomo's Kedushah was permanent.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>12.</span><span class='desl2'>	Suggestion:</span> R. Eliezer argues. He holds that Shlomo's Kedushah ceased! (Therefore, curtains were needed in order to offer Korbanos until the building was finished.)</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>13.</span><span class='desl2'>	Rejection (Ravina):</span> Perhaps all agree that Shlomo's Kedushah was permanent. Each Tana said what he heard!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>14.</span><span class='desl2'>	(R. Yochanan):</span> If one offers Korbanos outside the Mikdash nowadays he is liable, because the first Kedushah was permanent.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>15.</span><span class='desl2'>	(Reish Lakish):</span> He is exempt. The first Kedushah was temporary.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>16.</span><span class='desl2'>	Menachos 49a (Mishnah):</span> The outer Mizbe'ach must be inaugurated with a morning Tamid.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>17.</span><span class='desl2'>	Ta'anis 27a (Rav Yehudah, and a Beraisa):</span> Kohanim, Leviyim and Yisraelim, are Me'akev Korbanos.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(b)</span>	RISHONIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Rambam (Hilchos Beis ha'Bechirah 6:14,15):</span> Shlomo gave permanent Kedushah to the Azarah and Yerushalayim. Therefore, we may offer Korbanos even when the Bayis is not built, and we may eat Kodshei Kodoshim in the entire Azarah without a surrounding wall. We may eat Kodshim Kalim in Yerushalayim without a wall.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Rebuttal (Ra'avad):</span> There is no source for this. Many Gemaros says that without a Mikdash, we must leave Kodshim to rot. Bava Metzi'a 53b proved that if the Mechitzos fell, one may not eat Ma'aser Sheni.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl3'>	Kesef Mishneh:</span> The Halachah follows R. Yehoshua against R. Eliezer, and R. Yochanan against Reish Lakish. They hold that the Kedushah is permanent. Also, we follow R. Yochanan against Reish Lakish.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Rambam (Hilchos Klei ha'Mikdash 5:16):</span> A Kohen may not serve until he is inaugurated with Asiris ha'Eifah (Chavitei Kohen Gadol, i.e. the Minchah that a Kohen Gadol brings every day).</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	R. Baruch (cited in Kaftor v'Ferach 6):</span> Nowadays, we are Tamei Mes. One who enters the place of the Mikdash is Chayav Kares. However, R. Yechiel (some versions - R. Chaim) of Paris intended to come to Yerushalayim in 5017 (1257 CE) and offer Korbanos nowadays. Tum'ah is not a problem, for Korbanos Tzibur override Tum'as Mes. A Mikveh is Metaher from other Tum'os. The Kedushah of the wall around the city is permanent, to permit eating Ma'aser Sheni inside if the Mizbe'ach is built.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Tosfos (Zevachim 28b DH Mistabra):</span> There is no Heter for a Tamei to serve on a Bamah. This is why we could not learn from a Tzad ha'Shavah of a Ba'al Mum and a Tamei, for both of them are forbidden to serve on a Bamah.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Shitah Mekubetzes (Erchin 11a:6, citing Tosfos ha'Rosh):</span> Even though it says in Ta'anis that Kohanim, Leviyim and Yisraelim, are Me'akev Korbanos, presumably Yisre'elim are not Me'akev. It is only l'Chatchilah that they be present. B'Di'eved it is not Me'akev Kaparah.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(c)</span>	POSKIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	She'alas Ya'avetz (1:89):</span> How did R. Chaim of Paris intend to offer Korbanos Tzibur? The Tzibur must pay for them! It is difficult to say that he could have collected Shekalim from all tribes of Yisrael scattered in exile. Perhaps he relied on R. Yosi, who says that one may volunteer (more than the required Chetzi Shekel for Korbanos Tzibur), and we are not concerned lest he (retain ownership, and) not properly give it to the Tzibur. This is even though he argues only about things used for the Avodah (but not actual) Korbanos, like the Kohen whose mother made for him a white robe (Yoma 68b), and only for Avodah of individuals, but not for Avodas Tzibur. Also, how can one's Korban be offered, and he is not there?! (This is why there are Ma'amados, i.e. Sheluchim of the Tzibur to be present when their Korbanos are offered - Ta'anis 26a). R. Chaim did not have Ma'amados! We can say that he wanted to offer only Korban Pesach.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Mishpat Kohen (Inyanei Eretz Yisrael 91):</span> She'elas David said that there is a problem that we do not know exactly where the Mizbe'ach should be. Yaskil Avdi (YD 18) said that perhaps this is not a problem, for it is a Mitzvah for the Mizbe'ach to be in the proper place, but not Me'akev. I disagree. Since we cannot fulfill it due to our ignorance, it is Me'akev, just like a Minchah that is too big and cannot be mixed due to human weakness, so mixing it is Me'akev.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Har Tzvi (1:2, cited in Minchas Shlomo 2:140):</span> R. Akiva Eiger asked Rav Tzvi Kalishar that the Ra'avad, who says that nowadays there is no Kedushas Mikdash, is an impediment to offering Korbanos nowadays. Rav Tzvi answered that even according to the opinion that the Kedushah is not permanent, one may offer outside the Mikdash, e.g, in Beis Chonyo. R. Akiva Eiger did not respond. This is astounding. How can we offer, and say that according to the Rambam it is due to Kedushas ha'Mikdash, and according to the Ra'avad we offer on a Bamah?! The laws of offering in the Mikdash and on a Banah are totally different! We may not offer Korbanos Tzibur on a Bamah. Nowadays one may not offer even a Korban Yachid, for we are Temei'im, and Tum'ah is permitted only for Korbanos Tzibur. Do not say that Rav Tzvi meant that the Ra'avad holds that we could make a Bamas Tzibur for Korbanos Tzibur. A Bamas Tzibur requires an Ohel Mo'ed! We can say that R. Chaim of Paris wanted to offer because he holds like the Rambam, so he had no Safek. We received from our Gedolei ha'Doros that it is a Safek whether we rule like the Rambam or Ra'avad.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	Minchas Shlomo:</span> A Mishnah teaches that the outer Mizbe'ach must be inaugurated with a morning Tamid. The Rambam (Hilchos Temidim u'Musafim 1:12) rules like this. One can be Makdish an Olah on Tanai that if the Halachah follows the Rambam, it is a Tamid, which overrides Tum'ah. If the Halachah follows the Ra'avad, it is an Olas Yachid which may be offered on a Bamas Yachid. Even though Korbanos Tzibur must come from Shekalim of the Tzibur, one may give on behalf of them with this stipulation. Tosfos (Rosh Hashanah 30b) says that one can offer a lamb on condition that if witness of the new moon will come, it is a Korban Musaf for Rosh Chodesh, and if not, it is a Tamid. All the more so, here one may stipulate (based on whom the Halachah follows)! The argument about Breirah is not relevant, for all agree that one may make an Eruv on condition that a Chacham already came, because this does not depend on a future event. Even though a Korban Yachid requires Semichah (but Olas Tamid does not), and l'Chatchilah one may not offer without Semichah, a Korban Yachid on a Bamas Yachid does not require Semichah. In any case one could make it an Olah of a woman, who is exempt from Semichah. The Gaon of Karlin said similarly, that one can be Makdish a Korban Pesach on condition that if the place is Kodesh, like the Rambam, it is Korban Pesach. If not, Zerikah and Haktarah are like mere throwing of water and burning Chelev. However, he retracted, for if the Rambam is correct, there are several Sefekos, and if one errs he is Chayav Kares for entering the Mikdash.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span><span class='desl2'>	Minchas Shlomo:</span> The Ya'avetz says that R. Chaim wanted to offer only Korban Pesach, and R. Akiva Eiger and the Chasam Sofer agreed. We must say that he would stipulate that if it is not a Pesach, it is a Shelamim. Perhaps one may not do so l'Chatchilah, since blood of Pesach should be spilled (on the Yesod), and that of Shelamim should be thrown (on two opposite edges of the Mizbe'ach), even though b'Di'eved it is not Me'akev. However, perhaps we do not distinguish spilling and throwing on a Bamah, and it is l'Chatchilah to spill (blood of Shelamim) on a Bamah. However, how would they inaugurate the Mizbe'ach for Pesach? Also, what was the Ya'avetz' question from Ma'amados? Just like offering Pesach overrides Tum'ah, it permits also Ma'amados (to enter the Mikdash)! Rather, he holds that Ma'amados are Me'akev, nowadays we could not organize them. However, the Rosh says that they are not Me'akev, therefore, we could offer a Tamid on condition that if the Halachah follows the Ra'avad, it is an Olas Yachid. Actually, we cannot, for a Tamei may not offer on a Bamah, like Tosfos proved.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>6.</span><span class='desl2'>	Minchas Shlomo:</span> The Rambam rules that a Kohen may not serve until he is inaugurated with Asiris ha'Eifah. We cannot offer this nowadays, for it is a Korban Yachid and it does not override Tum'ah! Perhaps we can prove like the Mishneh l'Melech says, that it is not Me'akev, for Tosfos (117b DH v'Rabanan) says that R. Yehudah holds that Menachos were not offered even on a Bamas Tzibur. If so, how was a Kohen inaugurated? We must say that the Minchah is not Me'akev, and he may serve l'Chatchilah if it cannot be offered.</p>
<p class='seealso'>See also:</p>
<p class='seealsotext'>


lvr: 51
dfh: b
sjt:
</p><p>
<font><b>2) MUST THE KOHEN WEAR THE 'BIGDEI KEHUNAH' WHEN HE OFFERS A KORBAN ON A 'BAMAH'?</b></font>
<br>QUESTION: The Gemara teaches that certain laws which apply in the Mishkan and the Beis ha'Mikdash do not apply when one offers a Korban on a Bamas Yachid, a private Bamah. One of those laws is that a Kohen who offers a Korban on a Bamas Yachid does not need to wear the Bigdei Kehunah. The Gemara derives this exemption from the verse, 'l'Shares ba'Kodesh' -- 'to serve in the Kodesh' (Shemos 28:43).
</p><p>
This teaching, however, seems unnecessary. The reason why a Kohen may not perform the Avodah in the Beis ha'Mikdash without the Bigdei Kehunah is that a Kohen without the Bigdei Kehunah is considered like a Zar (non-Kohen). The Gemara earlier (17b) teaches that 'when they wear their Begadim, they have their status of Kehunah, but when they do not wear their Begadim, they do not have their status of Kehunah.' The Gemara earlier teaches that a Zar may offer a Korban on a Bamah. Accordingly, there is no need for another source to teach that a Kohen may offer a Korban on a Bamah without the Bigdei Kehunah! (<b>TAHARAS HA'KODESH</b>)
</p><p>
ANSWERS:
<br>(a) The <b>TAHARAS HA'KODESH</b> answers that the Gemara does not derive from the verse that the Bigdei Kehunah are not necessary. Rather, the Gemara derives from the verse that there is not even a Mitzvah to wear the Bigdei Kehunah.
</p><p>
However, this answer needs further explanation. Why would one have thought that there is a Mitzvah to wear the Bigdei Kehunah when anyone, even a non-Kohen, may offer the Korban on a Bamas Yachid?
</p><p>
The <b>EIZEHU MEKOMAN</b> suggests an answer based on the opinion of the <b>MAHARAM MI'ROTENBURG</b> (<b>SHA'AREI TESHUVOS</b> 2:218). The Maharam mi'Rotenburg maintains that although a Zar may offer Korbanos on a Bamah, a Levi may <i>not</i> offer Korbanos on a Bamah. This is because a Levi is forbidden from doing the Avodah of Kohanim. The <b>KANFEI YONAH</b> explains that the Maharam does not refer to the Shechitah of a Korban at a Bamah, since the Shechitah is an Avodah which may be done by both a Kohen and a Zar, even in the Beis ha'Mikdash. Rather, a Levi may not perform the parts of the Avodah which are called 'Avodas Kohanim,' which may be done in the Beis ha'Mikdash only by a Kohen, even though they may be done at a Bamah even by a Zar.
</p><p>
Since the Avodah at a Bamah retains the title of 'Avodas Kohanim,' there is reason to assume that a Kohen is required to wear the Bigdei Kehunah when he offers a Korban on a Bamah. The verse teaches that although the Avodah of the Korban at a Bamah is still considered 'Avodas Kohanim,' the Kohen does not wear the Bigdei Kehunah when he offers a Korban on a Bamah.
</p><p>
(b) The <b>TORAS HA'KODESH</b> (I:53:5) answers that one might have thought that since the Avodah of a Bamah is similar to that of the Beis ha'Mikdash, even though the Avodah may be done by a Zar, the Avodah itself requires the Bigdei Kehunah, and thus anyone who performs the Avodah -- even a Zar -- must wear the Bigdei Kehunah. Therefore, the verse of 'l'Shares ba'Kodesh' is needed to teach that the Bigdei Kehunah are not worn at a Bamah. (Y. Montrose)</p><p></p><p align='right'>


lvr: 51
dfh: a
sjt:
<font><b>1) THE QUESTION OF REBBI ZEIRA</b></font>
<br>OPINIONS: Rebbi Zeira asks what the law is in the case of an Olah that was supposed to be offered on a Bamas Yachid (at a time when it is permitted to bring Korbanos on private Bamos), but was brought inside the partitions of a Bamah Gedolah and then brought back outside the partitions. Does the fact that it went within the partitions require that it be treated with the laws of a Korban of a Bamah Gedolah (see Mishnah 112b-113a), or since it exited the partitions afterwards, it is treated like a Korban of a Bamas Yachid?
</p><p>
Rebbi Zeira's question seems unclear. What stage in the process of the Avodah of this Korban does Rebbi Zeira's question address? Was the Korban slaughtered before it was brought into the partitions of the Bamah Gedolah, or was it alive at that time?
</p><p>
(a) <b>TOSFOS</b> (DH Ba'i Rav Ada) understands that the question involves an animal that remained alive during its transfer from the Bamas Yachid to the Bamah Gedolah and back. The question is whether all of the laws of a Bamah Gedolah apply to this animal.
</p><p>
(b) <b>RASHI</b> (DH she'Hichnisah Lifnim) explains that the question involves an animal that was already slaughtered at the site of a Bamas Yachid. After it was slaughtered, it was brought inside the partitions of a Bamah Gedolah, and then taken out again.
</p><p>
The <b>CHOK NASAN</b> has difficulty with the view of Rashi. How can Rebbi Zeira consider the possibility that this animal has all of the laws of a Korban offered on a Bamah Gedolah as a result of having entered the partitions of the Bamah Gedolah? If it belongs to the Bamah Gedolah, then it becomes Pasul with Yotzei immediately upon its exit from the partitions of the Bamah Gedolah! According to Tosfos, this is not a difficulty, because the Korban has not yet been slaughtered and there is no Pesul of Yotzei for a live animal. How does Rashi understand Rebbi Zeira's question?
</p><p>
1. The Chok Nasan suggests that there is no Pesul of exiting the partitions of a Bamah Gedolah when the Korban has the Kedushah of a Bamas Yachid and was slaughtered at a Bamas Yachid. The Pesul of Yotzei applies only when the Korban was intended solely for a Bamah Gedolah.
</p><p>
The <b>YAD BINYAMIN</b> challenges this explanation. Rashi in Me'ilah (3b, DH Kaltuhah) explains the statement of Rebbi Eliezer (cited by the Gemara here, 119b) that the walls of a Bamah Gedolah 'secure <i>for everything</i>' an animal that was supposed to be offered on a Bamas Yachid. Rashi in Me'ilah mentions many of the laws that this includes, such as the potential for the animal to become Pasul with Yotzei if it leaves the confines of the Bamah Gedolah. This is the clearly the opposite of what the Chok Nasan writes in his first explanation of Rashi.
</p><p>
2. The Chok Nasan suggests a second explanation for Rashi, with which the Yad Binyamin agrees. When Rebbi Zeira asks about an 'Olas Bamas Yachid,' his question is not about a Korban Olah, but rather about a Korban Shelamim. A Korban Shelamim does not become Pasul as a result of leaving the walls of a Bamah Gedolah, since it may be eaten in all of the cities of Yisrael.
</p><p>
According to this explanation, how does Rashi explain Rebbi Zeira's usage of the word 'Olah'? It appears that Rashi's text of the Gemara did not include this word. This is also apparent from the fact that Rashi (DH Mahu) explains that the Rebbi Zeira is asking about whether the animal requires Terumas Chazeh v'Shok, which is relevant only for a Korban Shelamim, and not for an Olah. Indeed, the <b>SHINUY NUSCHA'OS</b> quotes the <b>OLAS SHLOMO</b> who says that Rashi's text reads, 'Korban Bamas Yachid' and not 'Olas Bamas Yachid.' (Y. Montrose)
</p><p>


<font><b>2) THE QUESTION OF REBBI YANAI</b></font>
<br>QUESTION: Rebbi Yanai asks what the law is in the case of the limbs of an Olah designated for a Bamas Yachid which were placed on the Mizbe'ach of a Bamah Gedolah. Does the law of 'Im Alu Lo Yerdu' apply to these limbs, such that once they have been placed on the Mizbe'ach they may not be removed?
</p><p>
Rebbi Yanai's question is difficult to understand. The Gemara earlier (119b) quotes Rebbi Eliezer who states that the walls of a Bamah Gedolah 'secure <i>for everything</i>' an animal that was supposed to be offered on a Bamas Yachid. The words 'for everything' apparently refer to all of the laws relevant to this Korban which would apply if it was brought on a Bamah Gedolah. One of these laws is that its limbs are placed on the Mizbe'ach. Why, then, does Rebbi Yanai ask about whether or not its limbs should be removed from the Mizbe'ach? The law is that its limbs must be placed on the Mizbe'ach <i>l'Chatchilah</i>!
</p><p>
It is unreasonable to suggest that Rebbi Yanai disagrees with Rebbi Eliezer, because <b>RASHI</b> (DH d'Ba'i) mentions that in Me'ilah (3b), Rebbi Yanai's question is asked in the name of Rebbi Eliezer! The statement of Rebbi Eliezer here (119b), however, is clearly not in agreement with the question. What is the logic behind Rebbi Yanai's question?
</p><p>
ANSWERS:
<br>(a) The <b>YAD BINYAMIN</b> explains that according to <b>TOSFOS</b> (DH Ba'i Rav Ada), this case differs from the case of Rebbi Eliezer's statement in the following way. Rebbi Eliezer is discussing a case in which the animal was alive the entire time. If it was brought into the confines of the Bamah Gedolah and then slaughtered there, Rebbi Eliezer's ruling that it is treated with all of the laws of a Korban of a Bamah Gedolah applies. Rebbi Yanai, in contrast, refers to a case in which the animal was slaughtered <i>before</i> it entered the confines of the Bamah Gedolah. In such a case, does the Korban also attain the status of a Korban of a Bamah Gedolah, even though it was slaughtered at a Bamas Yachid?
</p><p>
This explanation is valid only according to Tosfos. According to Rashi (DH she'Hichnisah), Rebbi Eliezer is discussing a case in which the animal was slaughtered at a Bamas Yachid before it was brought to the Bamah Gedolah. According to Rashi, what is Rebbi Yanai's doubt about whether the limbs of this animal may be placed on the Mizbe'ach?
</p><p>
(b) The <b>KEREN ORAH</b> and <b>CHOK NASAN</b> explain that according to Rashi, Rebbi Yanai's question refers to a case in which not only the Shechitah was done at a Bamas Yachid, but the Zerikah was done there as well. Since the Avodah of the Korban was basically finished at a Bamas Yachid, its limbs certainly are not supposed to be placed on a Bamah Gedolah. This is unlike Rebbi Eliezer's case, in which only the Shechitah was done before the Korban arrived at the Bamah Gedolah, and thus the Korban may be considered a Korban of a Bamah Gedolah after the Avodos have taken place there. The only question is whether the limbs have the status of 'Im Alu Lo Yerdu.' Are the limbs no longer associated with the Bamah Gedolah at all, or since it is a Korban that could have been brought on a Bamas Yachid or on a Bamah Gedolah, the partitions of the Bamah Gedolah 'secure' the Korban in a minimal way, giving it the status of 'Im Alu Lo Yerdu'? That is the question of Rebbi Yanai. (Y. Montrose)</p><p></p><p align='right'>

loi:
<p class='newsubafdaf'><span class='numt'>1)</span> HOW SQUARE MUST TEFILIN BE? <span class='indexentry'>[Tefilin :squareness]</span></p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(a)</span>	GEMARA</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	(Beraisa):</span> The Mizbe'ach must be square. This is Me'akev.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Chulin 17b (Rav Huna bar Rav Ketina):</span> Three things have the same intolerance for nicks: the Isur to break a bone of the Korban Pesach, a nick in the ear of a firstborn animal or (the Ervah of) a female animal is a Mum (blemish).</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	(Rav Chisda):</span> To this list we may add a nick on a knife for Shechitah.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span>	The Shi'ur for all of these equals the size of a nick to disqualify the Mizbe'ach, i.e. b'Chagiras Tziporen (a fingernail will get caught if one runs his nail along the Mizbe'ach).</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span><span class='desl2'>	Question (Beraisa - R. Shimon):</span> A nick the size of a Tefach disqualifies the Mizbe'ach;</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>6.</span>	R. Eliezer ben Yakov says, it must be the size of an olive.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>7.</span><span class='desl2'>	Answer:</span> A Tefach or olive sized nick disqualifies in the plaster. For stones of the Mizbe'ach, b'Chagiras Tziporen disqualifies.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>8.</span><span class='desl2'>	Menachos 35a (Beraisa):</span> A tradition from Sinai requires Tefilin to be square.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>9.</span><span class='desl2'>	(Rav Papa):</span> The stitching must be square, and also the diagonals.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>10.</span><span class='desl2'>	Support (Mishnah):</span> One does not fulfill the Mitzvah with round Tefilin.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>11.</span><span class='desl2'>	Bechoros 17b:</span> The Torah gave precise measures for the Mizbe'ach and Kelim (Aron, Menorah and Shulchan). This shows that people can be exact!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>12.</span><span class='desl2'>	Rejection:</span> The Torah commanded to make the Kelim. It accepts whatever people are able to make - 'ha'Kol bi'Chsav mi'Yad Hash-m Alai Hiskil.'</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>13.</span><span class='desl2'>	Sukah 8a:</span> The diagonal of a square is seven fifths the length of a side.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(b)</span>	RISHONIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Rif (Hilchos Tefilin (after Menachos) 7b):</span> Tefilin must be square. Rava taught that this refers to the stitching and the diagonal.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Mordechai (Hilchos Tefilin p. 11b, brought in Beis Yosef OC 32 DH v'Yihyu):</span> Hilchos Gedolos and the Rif say that the length of the Shel Yad is half the middle finger, and the width is a finger width. They are called Ribu'a (square) because they have rectangular corners. This is wrong. They must be totally square. Since we do not find explicitly, and it is a tradition from Sinai, one may not be lenient without a proof.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl3'>	Note:</span> This is not in our text of the Rif's Hilchos Tefilin.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Rambam (Hilchos Tefilin 3:1):</span> Tefilin and the stitching must be square</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Rambam (2):</span> One takes a square piece of wood (to make the boxes). The height, length and width should be the same. We are not concerned if the height does not equal the width, but the length and width must be the same.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	Rosh (Hilchos Tefilin 7):</span> The Ma'avarta is Me'akev. It is a slot passing through the leather attached to the Batim. The strap passes through it. Some say that it is is a small strap that passes above the hand Tefilin. The Rosh says that this is the custom. Even if it is not, this does not disqualify the box because it does not see the air. This is a problem only if an extra Bayis was attached.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Divrei Chamudos (12):</span> The Beis Yosef says that nowadays the custom is not to pass a strap; he gave a reason. I say that when they make the box for the Shel Yad, there are folds, and it is not beautiful. Therefore, the custom is to pass a strap to cover the folds. In the Beis Yosef's region in Eretz Yisrael, there were no folds, so they did not pass the strap.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Minchas Yitzchak (6:1):</span> The Rosh connotes that he was unsure. Since it is a Safek, surely one should also fulfill the first Perush (since it is Me'akev). Granted, if the first Perush is correct, there is no problem having an extra small strap. However, if the second Perush is correct, the addition to the box causes that it is not square, for it sticks out! Tosfos (Chulin 83b DH Ka) says that earth attached to the Mizbe'ach ruins the squareness! A hair's breadth separated the ramps from the Mizbe'ach, lest they spoil the squareness! Rather, we must say that it is not Pasul if it is not square in the middle (i.e. it must be square only at the top - PF). Divrei Chamudos was not concerned that the folds ruin the squareness. The custom to seal the folds with glue is for beauty. Also Semag says that it must be square only at the top.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span><span class='desl2'>	Rosh (Hilchos Tefilin 9):</span> The four boxes of the Tefilin Shel Rosh, and the box of the Shel Yad, must be square. Rashi holds that the stitching must be square in order that the box and its base will be square. We make cuts in the Ma'avarta (where the starp goes through) on both sides so it will be evident that it is not part of the Titura (base), and that the base is square.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>6.</span><span class='desl2'>	Tosfos (Sukah 8a DH Kol):</span> The calculation is not exact. If we make a square whose side is the diagonal of a square of side 5, it fills exactly half of a square of side 10 (see the picture in Tosfos), so its area is 50, not 49!</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(c)</span>	POSKIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch (OC 32:39):</span> It is a tradition from Sinai that Tefilin must be square in the stiching and diagonal, i.e. the length equals the width, so that the diagonal is like Chachamim said, seven fifths of the side.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Beis Yosef (DH v'Yihyu):</span> Rashi says that the diagonal of Tefilin must be like Chachamim said, i.e. seven fifths of the side. If the length exceeds the width it is Pasul, even if the corners are rectangular. Tosfos says that some make only the base square. Perhaps the boxes of the Shel Rosh must be square when all four are stuck together. The same applies to the Shel Yad. Sefer ha'Terumos and Semag say that there is no proof that the Shel Rosh must be square when its four boxes are joined. However, this is clear from Shimusha Rabah (an early collection of Hilchos Tefilin). We are not concerned for the height, but the stiching and leather of the base must be square. Hagahos Maimoniyos (3:3) says so.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Gra (91):</span> We cannot say that Rav Papa teaches only about the stitching, for if so there is no support from the Mishnah!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Pri Megadim (Eshel Avraham 53):</span> Even though one cannot make Tefilin perfectly square, he must be as precise as possible.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (173):</span> If the only Tefilin he has are not square, he should put them on without a Berachah, and when he gets other Tefilin, he puts them on.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>v.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (177):</span> If the holes for the stitches are big, the thread is drawn to the side and the stitching is not square. One must be careful about this!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vi.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (178):</span> The boxes must be square throughout the height (from the base to the top). The Bayis itself must be square. It does not suffice to put something square on top of it.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vii.</span><span class='desl2'>	Aruch ha'Shulchan (68):</span> Even though the calculation of the diagonal is not exact, the Torah commanded to measure according to it.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>viii.</span><span class='desl2'>	Halichos Shlomo (4:25(36)):</span> Tefilin need not be perfectly square according to measuring tools. It suffices if they look square to the eye. Acharonim say that the Halachah was said that the diagonal is two fifths bigger than the side, even though this is not exact. Tosfos showed that it is one part in 50 more than this. If so, also the diagonal of Tefilin may one part in 50 bigger.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ix.</span><span class='desl3'>	Note:</span> Tosfos showed that the *square* of the diagonal is one part in 50 bigger (than a square of seven). The Gemara said that the *length* of the diagonal is seven. The exact value (the square root of 50, i.e. 7.07...) is about one part in 100 bigger! Perhaps Halichos Shlomo means that the *square* of the diagonal may be one part in 50 bigger.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>x.</span><span class='desl2'>	Igros Moshe (YD 2:146):</span> The questioner said that the Griz checked the squareness through a microscope. This is astounding! Surely we are not concerned for what a microscope can see regarding Tefilin (or Dam Nidah, or nicks in a Shechitah knife). Previous generations did not have microscopes. Surely they did not sin, even b'Ohnes! We require the diagonal to be seven fifths the side. This is not exact! Rather, Tefilin are Kosher even l'Chatchilah if the diagonal is this big. Rashi (Bechoros 17b DH She'ani) explains that Klei ha'Mishkan were not made in the exact dimensions; the Torah accepts this l'Chatchilah. The same applies to squareness of Tefilin. Whatever looks square is Kosher.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch (ibid):</span> If they were square and became not square, some say that one must square them.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (180,181):</span> The Beis Yosef writes 'some say' when only one Posek brings a law, even though no one disagrees. One need not check every day that they are still square, for we rely on Chazakah, unless one sees that they are not square. If the base warped and does not look square, even if it is square, one should fix it.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Bi'ur Halachah (DH Niskalkel):</span> Surely, non-squareness disqualifies even if it is not along the entire height of the box, and even if it is above the minimal Shi'ur for the height of Tefilin. Tosfos (Sukah 49a DH she'Kol) says that a nick in the Mizbe'ach disqualifies because it is not square. Even a small nick disqualifies, even above the required height of the Mizbe'ach. Since it was made taller, all of it must be square. A nick disqualifies anywhere, not only at the edge. The same applies to Tefilin. If clearly one side is too far in, it must be fixed. Surely, a nick b'Chagiras Tziporen, and perhaps even a bit bigger, does not disqualify Tefilin. Even if one must be careful about this initially, if they were square, a tiny nick does not disqualify. Stones of the Mizbe'ach must be 'Shlemos', so a nick b'Chagiras Tziporen disqualifies. The plaster need not be Shalem, so a nick disqualifies only if it is a Tefach or k'Zayis. This shows that even when something must be square, a small nick does not mean that it is not called square. The Gemara did not distinguish a nick in the corner from anywhere else. Rav Chisda did not list (among things that must be as smooth as the Mizbe'ach) a nick to disqualify Tefilin! The Taz (645:4) uses this to prove that such a nick does not disqualify a Lulav. The Shi'ur for Tefilin requires investigation. Perhaps more than b'Chagiras Tziporen disqualifies.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch ha'Rav (32:59):</span> Tefilin must be square, i.e. the length must equal the width. This is at the base, the stitching, and the box itself (along the entire height). However, the height need not equal the length and width. If they were square, and the squareness was ruined, they are Pesulim.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl2'>	Minchas Yitzchak (ibid.):</span> He requires that the length and width are the same, but we are not concerned for a Pegam (indentation or protrusion) in the middle.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'></span></p>
<p class='normal'></p><p align='right'>


lvr: 51
dfh: a
loi:
<p class='newsubafbbb'><span class='numt'>1)</span> SHEMITAH PRODUCE AFTER BI'UR <span class='indexentry'>[Peros Shemitah: Bi'ur]</span></p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(a)</span>	GEMARA</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Question (Ravina):</span> If we can learn a Lav from a Kal va'Chomer, the Torah did not need to write a Lav forbidding Chelev. We could have learned from a Kal va'Chomer from Neveilah!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span>	A Lav forbids Neveilah, even though there is no Kares. All the more so a Lav forbids Chelev, which has (an Onesh of) Kares!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Answer (Rava):</span> That Kal va'Chomer can be refuted. Neveilah is Metamei, but Chelev is not.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	Question:</span> We could have learned from Shemitah produce!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span><span class='desl2'>	Answer:</span> We cannot learn from Shemitah, for it forbids anything exchanged for it.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>6.</span><span class='desl2'>	Pesachim 52b (Rav Chama bar Ukva):</span> 'Veli'Vhemtecha vela'Chayah Asher b'Artzecha' - as long as Shemitah produce is available for Chayos to eat in the field, you may (eat and) feed your animals in the house. When it ceases for Chayos in the field, you must be Meva'er (eradicate) it from your house.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>7.</span><span class='desl2'>	Bava Kama 101a (Beraisa):</span> If a garment was dyed with peels of Shemitah, it must be burned.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>8.</span>	Regarding Shemitah it says 'it will be', to teach that the appearance counts.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>9.</span><span class='desl2'>	Shevi'is 7:7 (Mishnah):</span> Any amount of Shemitah forbids Mino (the same species), and it forbids Eino Mino if it is Nosen Ta'am (gives taste).</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>10.</span><span class='desl2'>	9:8 (Mishnah - R. Yehudah):</span> If one had much Shemitah produce and the time of Bi'ur came, he distributes three meals to everyone. The poor may eat after Bi'ur, but rich people may not;</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>11.</span>	R. Yosi says, rich and poor may eat after Bi'ur.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>12.</span><span class='desl2'>	Tosefta (Shevi'is 8:2):</span> If one had much Shemitah produce and the time of Bi'ur came, he distributes three meals to his neighbors, relatives and acquaintances. He takes it and leaves it on (the opening of his) his house, and says 'our brothers, Bnei Yisrael! Whoever needs, come and take.' He takes the Peros back into his house until they are finished.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(b)</span>	RISHONIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Rambam (Hilchos Shemitah 7:3):</span> If one had much Shemitah produce, he distributes three meals to everyone. Both rich and poor may not eat after Bi'ur. If one did not find people to eat at the time of Bi'ur, he burns the Peros in fire, casts them to the Dead Sea, or destroys them in any way.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Rebuttal (Ra'avad):</span> He did not say what is Bi'ur that forbids to everyone. Perhaps he holds that giving three meals to everyone is the final Bi'ur. This is wrong. Rather, when Peros are finished in the city and its outskirts, everyone takes out of his house and brings to the Otzar (storehouse of) Beis Din, and they distribute three meals to everyone, enough for Shabbos, and similarly every day, until the Peros are finished. If there is no Otzar or Beis Din that distributes, one takes his Peros to the market and makes them Hefker. Even he may (re)acquire them. One who acquires them eats them until they are finished from the entire land, i.e. from all of Yehudah (or Galil), for one who lives in Yehudah (or Galil). Then, there is total Bi'ur, i.e. burning or destruction. After total Bi'ur, they do not forbid any amount, for they cannot be permitted. From the first Bi'ur (until total Bi'ur), they forbid any amount, since there is a Heter to eat three meals. One must remove them from his house.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Ri Korkus (partially brought in Kesef Mishneh):</span> It seems that in the Rambam's text of the Mishnah, R. Yosi says that rich and poor may *not* eat after Bi'ur. However, in our text of the Mishnah and Tosefta, R. Yosi permits rich and poor to eat after Bi'ur. R. Shimshon and Tosfos (Pesachim 52b) have this text. They explain that the Isur to eat after Bi'ur is when one keeps the Peros like his own. After he made them Hefker and removed them from his Reshus, so people and animals may eat them, if he acquires them and brings them into his house, he may eat them until they finish. The Tosefta says so. Semag learned from it that one may not keep Shemitah produce after Bi'ur. Rather, he makes it all Hefker. Afterwards, he may eat it like Hefker. It seems that in his text, R. Yosi permits rich and poor to eat after Bi'ur. It is known that the Halachah follows R. Yosi against R. Yehudah. It seems that this is the text of the Yerushalmi. It says that R. Yehudah learns from 'Evyonei Amecha (the poor of your nation) will eat', and R. Yosi expounds this like 'Evyonei Amecha v'Amecha' (the poor, and your nation), since it did not say 'Evyoncha (your poor).' Also in Toras Kohanim, R. Yosi permits all to eat. The Yerushalmi says that R. Yitzchak had Shemitah produce when Bi'ur came, and R. Yoshiyah told him to make it Hefker in front of three friends, i.e. who will not take it when you make it Hefker. R. Ami counseled people without friends to take it to the market and make it Hefker when no one is in the market, and then to take it back. This is a great Takanah for residents of Eretz Yisrael nowadays, for even though one may buy Peros from Nochrim, since Nochrim do not acquire Eretz Yisrael to uproot the Kedushah, the Peros have Kedushas Shemitah. R. Ami's counsel fulfills the Mitzvah without loss. Even though the Rambam requires burning them, and Rashi (Pesachim 52b) says that one must make them Hefker where animals will trample them, one may rely on the Chachamim I mentioned, especially in pressed circumstances. All the Torah's ways are peace. Also, nowadays Shemitah is mid'Rabanan.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Ramban (Vayikra 25:7):</span> Rashi brings from Toras Kohanim that when the food is finished in the field for Chayos, you must Kaleh (finish) it for your animals in the house. He did not explain what is 'finishing.' It is to remove the Peros from the house and make them Hefker to rich and poor. This is Bi'ur of Shemitah produce that Chachamim discussed everywhere. There is no Isur to benefit from or eat it after Bi'ur; one need not destroy it. Chachamim listed which Isurei Hana'ah are burned, and which are burned (Temurah 33b); they did not list Shemitah produce. R. Yehudah and R. Yosi discuss Aniyim, i.e. people who gathered Hefker Shemitah Peros from others' fields, and Ashirim, who gathered Hefker Peros from their own fields. R. Yehudah forbids Ashirim due to suspicion (lest they did not make them Hefker). The Halachah follows R. Yosi, who permits. A Tosefta (8:1-4) says that initially, Beis Din would go to the entrance of cities. They would take Peros from people, and give them three meals, and put the rest in an Otzar. They would give to people on Erev Shabbos what they needed for their households.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl3'>	Or Some'ach:</span> Bava Kama 101a connotes that Shemitah must be burned.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Chazon Ish (Shevi'is 11:6):</span> Perhaps the Ramban can say that this is after Bi'ur, for one who kept ownership of it in his house. However, if there is always a solution through Bi'ur, we cannot resolve the Ramban. Also, why must it be burned? It should suffice to bury it! (There is a Mitzvah to burn some Isurei Hana'ah. Others *may* simply be buried, for we merely must avoid benefit from it - PF.) Perhaps we discuss peels of Shemitah Sefichin (things that grew by themselves), which are forbidden (mid'Rabanan). However, we expounded 'it will be', to teach that the appearance counts regarding Shemitah! Perhaps Chachamim enacted like Torah law. Alternatively, it is like R. Akiva, who forbids Sefichim mid'Oraisa. However, what is the source to require burning them?</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl3'>	Kesef Mishneh:</span> The Ra'avad says that there are two Bi'urim, to explain why the Tosefta permits eating after Bi'ur. 'One eats Ad she'Yichleh' connotes until the Peros are consumed, since he acquired them after fulfilling the Mitzvah of Bi'ur, like R. Shimshon, Tosfos and the Ramban. The Ra'avad says that after the second Bi'ur, Shemitah Peros forbid a mixture if they give taste. Perhaps this Isur is mid'Rabanan. Perhaps the entire Bi'ur is a stringency mid'Rabanan, and the Beraisos that learn from verses are Asmachtos.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl3'>	Or Some'ach:</span> Divrei Emes proved from Zevachim 106 that the Isur of Shemitah produce is mid'Oraisa.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>v.</span><span class='desl3'>	Radvaz:</span> The Tana'im argue only about food distributed to people. All agree that what was not distributed is forbidden to rich and poor, since it is not available to Chayos in the field. The Rambam's words 'one may not eat after Bi'ur' refer to what he said above (Halachah 2; if Zman Bi'ur came, he must clear the Peros from the house), if he did not do Bi'ur. The Ra'avad understood that 'one may not eat after Bi'ur' refers to the last law (he distributes three meals to everyone). This is why he disagreed. He did not see Perush ha'Mishnayos, for it was not yet translated from Arabic.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Rashi (Yoma 83a DH Tevel):</span> An Aseh forbids Shemitah produce after Bi'ur.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	Tosfos (Pesachim 52b DH Misba'erim):</span> Rashi (DH Ha) says that Bi'ur is leaving the Peros Hefker where animals will trample them. This is wrong. All permit them to Aniyim after Bi'ur! Everywhere, Chazal connote that Shemitah produce is forbidden after Bi'ur. The Ri says that this is if he kept possession of it in his house. If he made it Hefker and removed it from his house for any person or Chayah to eat, he may gather it and eat after Bi'ur.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Sefas Emes (Zevachim 106b DH bi'Gemara):</span> It is not clear what is the Lav of Shemitah. Rashi (Yoma 83a) says that it is an Isur Aseh, and the Ramban says that it is mid'Rabanan.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span><span class='desl2'>	R. Shimon Siriliyo (Yerushalmi 9:6 DH Hineni, DH Aval, DH l'Inyan Bi'ur):</span> In our Mishnah, all Tana'im permit Shemitah after Bi'ur. Mishnah 7:7 says that any amount of Shemitah forbids Mino, and it forbids b'Eino Mino if it is Nosen Ta'am! The only Isur we find for Shemitah is after Bi'ur. One must leave the food for animals to trample, like Rashi says. It is Asur b'Hana'ah. This is even after Bi'ur was done. The Tana'im argue about who eats sixth-year produce that Beis Din stored up. Bi'ur forbids only what a person gathered. What was left in the field is permitted even after Bi'ur.</p>
<p class='normal'></p><p align='right'>


lvr: 51
dfh: a
loi:
<p class='newsubafbbb'><span class='numt'>1)</span> MAY WE OFFER KORBANOS AFTER THE CHUBRAN? <span class='indexentry'>[Korbanos :nowadays]</span></p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(a)</span>	GEMARA</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	(Mishnah - R. Eliezer):</span> I have a tradition that when building the Heichal and the walls of the Azaros, they set up curtains;</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	R. Yehoshua:</span> I have a tradition that we may bring Korbanos even though the Mikdash is not standing.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span>	This is because Shlomo's Kedushah was permanent.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	Suggestion:</span> R. Eliezer argues. He holds that Shlomo's Kedushah ceased! (Therefore, curtains were needed in order to offer Korbanos until the building was finished.)</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span><span class='desl2'>	Rejection (Ravina):</span> Perhaps all agree that Shlomo's Kedushah was permanent. Each Tana said what he heard!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>6.</span><span class='desl2'>	(R. Yochanan):</span> If one offers Korbanos outside the Mikdash nowadays he is liable, because the first Kedushah was permanent.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>7.</span><span class='desl2'>	(Reish Lakish):</span> He is exempt. The first Kedushah was temporary.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>8.</span><span class='desl2'>	Sanhedrin 11a:</span> R. Shimon ben Gamliel once sent 'we inform you that the pigeons are too young, the sheep are too thin, and the season of Aviv (spring) has not yet come. It is proper in my eyes to add 30 days to the year.'</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>9.</span><span class='desl2'>	(Beraisa):</span> Once, Raban Gamliel sent 'the pigeons are too young, the sheep are too thin, the season of Aviv has not yet come. It is proper in my eyes *and the eyes of my colleagues* to add 30 days to the year.'</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>10.</span>	See the difference between the early powerful Chachamim (Raban Gamliel) and the later humble Chachamim (R. Shimon ben Gamliel! Even though R. Gamliel was a powerful Nasi, he mentioned that his colleagues agreed. R. Shimon ben Gamliel did not mention his colleagues.)</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>11.</span><span class='desl2'>	Rejection:</span> Perhaps Raban Gamliel mentioned his colleagues after he was deposed from being Nasi. (He and R. Elazar ben Azaryah used to alternate being the Nasi.)</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>12.</span><span class='desl2'>	Pesachim 74a (Mishnah - R. Tzadok):</span> R. Gamliel once told his slave Tavi to roast Pesach on a griddle.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>13.</span><span class='desl2'>	Shabbos 15a (Beraisa):</span> The following were Nesi'im during the last 100 years before the Churban: Hillel, Shimon, Gamliel (ha'Zaken), and Shimon.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(b)</span>	RISHONIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Rambam (Hilchos Beis ha'Bechirah 6:14,15):</span> Shlomo gave permanent Kedushah to the Azarah and Yerushalayim. Therefore, we may offer Korbanos even when the Bayis is not built.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Rebuttal (Ra'avad):</span> There is no source for this.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl3'>	Kesef Mishneh:</span> The Halachah follows R. Yehoshua against R. Eliezer, and R. Yochanan against Reish Lakish. They hold that the Kedushah is permanent. Also, we follow R. Yochanan against Reish Lakish.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	R. Baruch (cited in Kaftor v'Ferach 6):</span> Nowadays, we are Tamei Mes. One who enters the place of the Mikdash is Chayav Kares. However, R. Yechiel (some versions - R. Chaim) of Paris intended to come to Yerushalayim in 5017 (1257 CE) and offer Korbanos nowadays. Tum'ah is not a problem, for Korbanos Tzibur override Tum'as Mes. A Mikveh is Metaher from other Tum'os. The Kedushah of the wall around the city is permanent, to permit eating Ma'aser Sheni inside if the Mizbe'ach is built.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Tosfos (Beitzah 23a):</span> The Gemara says that R. Elazar ben Azaryah used to tithe 13,000 animals every year. This is difficult, for he was after the Churban! R. Elazar ben Azaryah was 18 when he became Nasi after R. Gamliel, who became Nasi only after the Churban, for R. Yochanan ben Zakai (was Nasi and) made enactments after the Churban. before R. Elazar ben Azaryah. Ma'aser Behemah was Batel after the Churban (Bechoros 53a). We can say that it was not Batel immediately after the Churban. Alternatively, R. Elazar ben Azaryah's overseer would tithe for him when the Mikdash stood. Alternatively, he gave a tithe of his animals to the king.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Tashbatz (136):</span> The kingdom killed the elder R. Shimon ben Gamliel. His son R. Gamliel (of Yavneh) was young, so R. Yochanan ben Zakai became Nasi.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(c)</span>	POSKIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	She'alas Ya'avetz (1:89):</span> 'The sheep and turtledoves' connotes that they were for Korbanos. R. Gamliel was deposed after the Churban! And surely his son R. Shimon ben Gamliel was after the Churban! With difficulty, we could say that they used the same wording (regarding sheep and turtledoves, but not regarding their colleagues) as their predecessors from before the Churban. I prefer to say that they hold like R. Eliezer (perhaps this should say 'R. Yehoshua' - PF), who says that we may bring Korbanos without a Mikdash, like the Rambam rules. R. Gamliel and his son were shortly after the Churban, and close to the kingdom (Edom). Perhaps the Mizbe'ach was still intact, and they offered Korbanos Tzibur (like they did when building the Beis ha'Mikdash in the days of Ezra), or at least they brought Pesachim. Alternatively, they were always hoping that it will be rebuilt speedily, and they were concerned that there be what is needed for Korbanos Tzibur.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl3'>	Note:</span> The Tzibur never brings birds!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Ya'avetz (ibid.):</span> I say that if a Kohen has a lineage document validated by Beis Din, this is enough. We are not concerned lest a Beis Din erred. The general Sefer Yuchsin (of lineage of families) was lost, but a Beis Av or family could have a lineage document that we have not yet seen. Also, R. Gamliel (of Yavneh, who was) the master of Tavi, offered Korban Pesach. He was old enough at the time for R. Tzadok to learn Halachos from him. Surely R. Yochanan ben Zakai would not become Nasi over R. Gamliel, who inherited the Nesi'us! Rather, R. Gamliel was too young at the time of the Churban to be Nasi. They offered Korbanos Tzibur after the Churban. Perhaps R. Yochanan ben Zakai was not truly Nasi, for this is only for descendants of David. We do not find that he was from Yehudah. He was called Nasi due to his Chachmah and greatness. It is clear from Shabbos 15a that R. Gamliel of Yavneh was not Nasi before the Churban.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl3'>	Note:</span> One could say that Shabbos 15a omitted R. Gamliel because most of his reign of Nesi'us was after the Churban. It also omits R. Yochanan ben Zakai; perhaps it only lists Hillel's descendants. Rashi (Rosh Hashanah 31b) holds that R. Yochanan ben Zakai was Nasi. The Gemara says that he was the leader of Yisrael for 40 years. The Rishonim did not say that he was Av Beis Din. There was an Av Beis Din for the five generations from Yosi ben Yo'ezer until Hillel (Chagigah 16b). It seems that this ceased; when Nasan ha'Bavli came to Eretz Yisrael in the days of R. Shimon the son of R. Gamliel of Yavneh, he was appointed Nasi (Horayos 13b)!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Shach (YD 246:11):</span> All agree that after R. Gamliel died, people became weaker, so we may ask while sitting. R. Gamliel told R. Tzadok to stand and ask before the Churban.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	Rebuttal (Birkei Yosef 11):</span> People became weaker after the *elder* R. Gamliel died. Megilah 21a does not say 'elder', but it is in the Tosefta, and the Rambam explains like this. R. Gamliel of Yavneh (the Nasi at the time of R. Tzadok) was Nasi *after* the Churban. R. Yochanan ben Zakai was Nasi at the time of the Churban, before R. Gamliel was Nasi!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span><span class='desl2'>	Ha'aros on Birkei Yosef (16):</span> After the kingdom killed R. Shimon ben Gamliel, the father if R. Gamliel of Yavneh, R. Yochanan ben Zakai was Nasi. Tashbatz explains that R. Yochanan ben Zakai became Nasi because R. Gamliel was young. In Pesach Einyaim, the Birkei Yosef proved that R. Gamliel was about 20 years old at the time of the Churban. He was not made Nasi due to fear of the king, who killed his father, but not because R. Gamliel was too young.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>6.</span><span class='desl2'>	Chasam Sofer (2 YD 236):</span> Someone wanted to offer Korbanos in Yerushalayim. They say that Even Shesiyah is in the middle of the dome. R. Akiva Eiger questioned this, for we are Tamei, and we lack Kohanim of definite lineage and stones of the Efod (a garment of the Kohen Gadol like an apron. Kaftor v'Ferach said that Tum'ah is permitted to the Tzibur; he did not answer about Kehunah. No one asked about Bigdei Kehunah, for a Kohen Gadol is not Me'akev; we can offer without him.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl3'>	Note:</span> This implies that we know how to make Bigdei Kohen Hedyot. The Rambam (Hilchos Klei ha'Mikdash 8:11) rules that the Avnet of a Kohen Hedyot is of Sha'atnez (like that of a Kohen Gadol), which includes Techeiles. Perush ha'Mishnayos (Menachos 4:1) says that we do not how to dye Techeiles!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>7.</span><span class='desl2'>	Chasam Sofer:</span> R. Chaim held that we can rely on the Chazakah that someone is a Kohen. Nechemyah had Kohanim of definite lineage, so he demoted Kohanim without proof of lineage (Kidushin 69b). We should not be Mevatel Avodah for this reason. Mahari Veil (153) says that we do not give Chalah to a Kohen (even below the age at which he could be Tamei due to emissions) because we are unsure of his lineage. Maharshal says that this is why we do not give Cherem to Kohanim nowadays. The Ya'avetz (1:135) was stringent about Pidyon Bechor. However, Avodah of a Chalal is Kosher b'Di'eved, so we need not be stringent about it. We may rely his mother's Chezkas Kashrus.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl3'>	Note:</span> Why should Chalah be more stringent than Avodah? It is like Terumah, and we rule like R. Yehoshua (Terumos 8:1), who says that a Chalal who ate Terumah is exempt. The Kesef Mishneh (Hilchos Bi'as Makdish 6:10) learns from here that a Chalal's Avodah is Kosher b'Di'eved even if at the time he knew that he is a Chalal.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>8.</span><span class='desl2'>	Chasam Sofer:</span> According to the opinion that the first Kedushah was not permanent, how could they build Bayis Sheni without the Aron and Keruvim? How could Yisrael build Bayis Rishon and Sheni unlike the Mishkan? Yechezkeil foretold more changes in Bayis Shelishi. Even though 'ha'Kol bi'Chsav mi'Yad Hash-m Hiskil' (Hash-m commanded through Nevi'im), Nevi'im may change Torah law only temporarily, for a need! I say that we learn from 'k'Chol Asher Ani Mar'eh Oscha Es Tavnis ha'Mishkan... v'Chen Ta'asu.' Rashi explains that this is a command for all generations, based on Shevu'os 16b. The Ramban questioned this. I say that 'v'Chen Ta'asu' refers to the beginning of the verse. Hash-m will command how future Mikdashos will be different. The Aron was for Hash-m to speak to Moshe - 'v'No'adti Lecha Shamah', therefore, it was needed only for the Mishkan.</p>
<p class='seealso'>See also:</p>
<p class='seealsotext'>


lvr: 51
dfh: a
loi:
<p class='newsubafbbb'><span class='numt'>1)</span> JOINING DIFFERENT FOODS AND LIQUIDS FOR A SHI'UR <span class='indexentry'>[Berachah Acharonah :Shi'ur :joining]</span></p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(a)</span>	GEMARA</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span>	One is liable for Ha'alas Chutz (offering outside the Mikdash) a Kometz... or (Nisuch of) three Lugim of wine or water.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	(Beraisa):</span> Limbs and Eimurim of an Olah join to a k'Zayis to be liable for Ha'alas Chutz, and for Pigul, Nosar and Tamei.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Me'ilah 15b (Mishnah):</span> Five things offered in (or with) an Olah join -- the meat, Chelev, flour, wine and oil.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	Berachos 37a (Rav and Shmuel):</span> One blesses Borei Minei Mezonos on anything *containing* the five grains.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span><span class='desl2'>	(Rav and Shmuel):</span> One blesses Borei Minei Mezonos on anything *from* the five grains.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>6.</span>	It was not enough to teach the latter law, for one might have thought that this is only when it is totally made of grain, but not a mixture.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>7.</span><span class='desl2'>	Chulin 120a (Mishnah):</span> Rotev joins for Tum'as Ochlim.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>8.</span><span class='desl2'>	(Rava):</span> Rotev is fat.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>9.</span><span class='desl2'>	Objection (Abaye):</span> Fat itself has Tum'as Ochlim! Rather, it is congealed juice of the meat.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>10.</span><span class='desl2'>	Question:</span> Even if it did not congeal, it joins for the Shi'ur of Tum'ah!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	(Reish Lakish):</span> Brine on vegetables joins to the Shi'ur of a large date (to be liable for eating on Yom Kipur).</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>11.</span><span class='desl2'>	Answer:</span> Liability for eating on Yom Kipur depends on what soothes someone fasting. For Tum'ah, it joins only if it is congealed.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>12.</span><span class='desl2'>	Menachos 54a (Mishnah):</span> If k'Beitzah of food, or a k'Zayis of Tum'as Mes was left in the sun and it shriveled to less than a Shi'ur, it loses its Tum'ah. If a k'Zayis of Chelev shriveled to less than a Shi'ur, one is not liable for it for eating Pigul, Nosar or Chelev;</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>13.</span>	If it was left in the rain and returned to its original size, it is again Tamei, or one is liable for eating it.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(b)</span>	RISHONIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Rif (Berachos 26a):</span> Anything that contains the five grains, we bless Borei Minei Mezonos beforehand, afterwards Al ha'Michyah. This is whether it has much grain or only a little.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Rambam (Hilchos Berachos 3:11):</span> Anything on which we bless ha'Motzi beforehand, afterwards we bless Birkas ha'Mazon. Anything on which we bless Borei Minei Mezonos beforehand, afterwards we bless Al ha'Michyah, except for rice.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Rosh (Berachos 6:7):</span> The Halachah follows the first teaching of Rav and Shmuel. Anything that it is primarily from the five grains, even if most is from other species we bless Borei Minei Mezonos beforehand, and afterwards Al ha'Michyah. This excludes if it has flour merely to make it stick together.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	Tosfos (109a DH Olah):</span> How can Chelev join with wine? The Shi'ur for Chelev is a Zikah, and the Shi'ur for wine is three Lugim! The Mishnah in Me'ilah means that they join for the Shi'ur to be liable for eating (but not for offering outside the Mikdash). The Shi'ur for consumption of liquids is a Revi'is only when one drinks them. If one soaked his bread in wine, the Shi'ur is a k'Zayis.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(c)</span>	POSKIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch (OC 210:1):</span> One who eats less than a k'Zayis or drinks less than a Revi'is of wine or other drinks blesses beforehand, but not afterwards. Some are unsure whether we say a Berachah Acharonah on wine for a k'Zayis. Therefore, it is good to be careful to drink only less than a k'Zayis or (at least) a Revi'is.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Magen Avraham (1):</span> A drink does not join with a food for a Berachah Acharonah. Brine on vegetables joins; anything for the sake of (solid) food is like food. The same applies to bread soaked in wine, like Tosfos says. It is not clear whether meat gravy is called a food.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Rebuttal (Igros Moshe OC 1:75):</span> Tosfos does not mean that the liquid is considered a food. In Chulin we say that it is a food only if it congealed! Rather, it has the Shi'ur of a k'Zayis, like a food, even though it is a liquid. Since it has the same Shi'ur as a food, it joins with food. Rashi in Chulin holds that liquids for the sake of food do not join with the food.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (1):</span> Brine on vegetables; or wine absorbed in bread, joins for a Berachah Acharonah. However, if one ate bread with gravy without dipping it, it does not join. However, if the liquid had the same Berachah as the food, perhaps it joins. This requires investigation.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl2'>	Kaf ha'Chayim (6):</span> The Magen Avraham says that a liquid for the sake of a food joins with the food. The Chayei Adam disagrees.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch (208:9):</span> If one mixed flour of millet or other legumes with flour of the five grains and cooked them in a pot, he blesses Borei Minei Mezonos and Al ha'Michyah. If he made bread from it, he blesses ha'Motzi and Birkas ha'Mazon. This is only if he eats a k'Zayis of the grain flour in Kdei Achilas Pras.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (43):</span> Pras is half a loaf used for an Eruv. Some say that it is three k'Beitzim, and some say that it is four. A k'Zayis is half a k'Beitzah. Therefore, one blesses Birkas ha'Mazon only if at least one eighth was from the five grains.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Kaf ha'Chayim (53):</span> In Siman 612:4, the Shulchan Aruch says 'some say that Pras is four k'Beitzim... and some say that it is three.' In such cases, he always favors the latter opinion. Also in Siman 386:3 he brought only the latter opinion. Some say that since there is k'Zayis of grain in Kdei Achilas Pras, even if he did not eat a k'Zayis of grain, he blesses afterwards Birkas ha'Mazon. It is a Safek, so he blesses only Al ha'Michyah.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Gra (DH Kedei):</span> There must be k'Zayis in Kdei Achilas Pras of the mixture, and he must eat k'Zayis in Kdei Achilas Pras of grain (in order to bless Birkas ha'Mazon afterwards).</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl2'>	Gra (DH bi'Tchilah):</span> To bless ha'Motzi beforehand, we do not require k'Zayis in Kdei Achilas Pras. It suffices if it has from the five grains, as long as they are not (merely) to make it stick together. We learn from what Rav and Shmuel said about Borei Minei Mezonos.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch (ibid.):</span> If he does not eat a k'Zayis of grain in Kdei Achilas Pras, he blesses ha'Motzi beforehand because there is the taste of grain. Afterwards he blesses Al ha'Michyah. If he cooked them in a pot, he blesses Borei Minei Mezonos and afterwards Borei Nefashos.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl3'>	Source:</span> Beis Yosef (DH v'Chasuv, citing R. Yonah).</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Magen Avraham (15):</span> The Avudraham says in the name of R. Yonah that a Mishnah in Chalah teaches that if a dough from wheat and rice has the taste of grain, one must separate Chalah and (if it was baked for Matzas Mitzvah,) one is Yotzei with it on Pesach. The Beis Yosef (453) says in the name of the Ra'avad and Rashba that it must have k'Zayis of grain in Kdei Achilas Pras. The Magid Mishneh and Ramban say that it need not have k'Zayis of grain in Kdei Achilas Pras. This is only for rice, but not for other species. The Rambam and Rosh agree. The Rambam (3:11) says that for anything that we bless ha'Motzi before eating it, we bless Birkas ha'Mazon afterwards. For anything that we bless Borei Minei Mezonos before eating it, we bless Al ha'Michyah afterwards, except for rice. The Yerushalmi says so. Why does the Shulchan Aruch say to bless (on the mixture) ha'Motzi beforehand, and Al ha'Michyah afterwards? We never find this in the Gemara! We must say that since for all Isurim, one is liable only if he ate k'Zayis in Kdei Achilas Pras, the same applies to Birkas ha'Mazon. However, if so why does he bless Al ha'Michyah? We can say that regarding Al ha'Michyah, one blesses for anything with the five grains, even if it is less than k'Zayis in Kdei Achilas Pras. However, if it was cooked, why does he bless Borei Nefashos?</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Gra (DH uliv'Sof):</span> The correct text of the Shulchan Aruch should say 'afterwards he blesses Borei Nefashos', like a cooked food without k'Zayis in Kdei Achilas Pras. Every Berachah Acharonah requires k'Zayis in Kdei Achilas Pras.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (44,45):</span> He blesses ha'Motzi beforehand even without k'Zayis in Kdei Achilas Pras because there is no Shi'ur for a Berachah Rishonah, and the grain is not Batel because one tastes it. If he does not taste it, it is Batel and he blesses sheha'Kol beforehand.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>v.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (47):</span> The Acharonim found the Shulchan Aruch very difficult. The Gra changed the text. One who fears Shamayim should eat such bread only inside a meal (of proper bread). However, we do not protest against one who follows the Shulchan Aruch. The same applies if the bread had k'Zayis of grain in Kdei Achilas Pras, but he ate less than a k'Zayis of grain in Kdei Achilas Pras. He says afterwards Al ha'Michyah according to the Shulchan Aruch, or Borei Nefashos according to the Gra.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vi.</span><span class='desl2'>	Kaf ha'Chayim (54):</span> When he did not eat a k'Zayis of grain, we descend one level. Therefore, after bread he says Al ha'Michyah, and after cake he says Borei Nefashos.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vii.</span><span class='desl2'>	Kaf ha'Chayim (55):</span> When there is not k'Zayis of grain in Kdei Achilas Pras, he washes beforehand without a Berachah, for some say that one must wash even for less than a k'Zayis of bread.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>viii.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (48):</span> One can say Al ha'Michyah only if he ate k'Zayis of grain in Kdei Achilas Pras. This is not only when grain flour was mixed with other flour, and the grain is not so noticeable. It is also if he mixed grain flour with honey, spices or other ingredients, and there is not a k'Zayis of grain in Kdei Achilas Pras. This applies to potato Knishes or Burekas. However, the custom is to bless Al ha'Michyah on a k'Zayis of sweet cake, even if there is not a k'Zayis of grain. Perhaps because the spices are to improve the food, they join with the food to a Shi'ur, like the Magen Avraham said (210:1). L'Chatchilah one should ensure that there is a k'Zayis of flour.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ix.</span><span class='desl2'>	Igros Moshe (OC 71):</span> How can other ingredients join with the grain?! There is no support from the Magen Avraham, who learns from brine that joins with vegetables. There, it merely loses the status of a liquid, since it comes to fix food. We cannot prove that it is considered the same food (that it joins with), if we would need that particular food, like we do in order to bless Al ha'Michyah. The Magen Avraham discussed Borei Nefashos. However, we Menachos 54 proved this: If food or a k'Zayis or Tum'ah or Isur shriveled to less than a Shi'ur and due to rain it returned to its original size, it is again considered a Shi'ur. The water joins for a Shi'ur for Tum'ah or Chiyuv, even though we need flesh of a Mes or Isur. If it was initially less than a k'Zayis and it swelled to a k'Zayis, it is Tamei mid'Rabanan. If less than a k'Zayis of bread swelled to a k'Zayis, R. Akiva Eiger (Siman 210) brings from Gan ha'Melech that this is a Safek. Why is it a Safek? Just like water joins for Tum'ah mid'Rabanan, it joins with to obligate Birkas ha'Mazon mid'Rabanan (even though the Chiyuv even on a k'Zayis of pure bread is only mid'Rabanan if he was not satiated).</p>
<p class='normal'></p><p align='right'>


lvr: 51
dfh: a
loi:
<p class='newsubafdaf'><span class='numt'>1)</span> MUST ONE HOLD THE LULAV ITSELF? <span class='indexentry'>[Lulav: Chatzitzah]</span></p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(a)</span>	GEMARA</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	(Mishnah):</span> If one offered Kodshim with the Eimurim attached, he is liable.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Question:</span> Why is he liable? The meat is a Chatzitzah (between the Eimurim and the wood on which he burns them!)</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Answer (Rav):</span> Min b'Mino (the same species, i.e. also the Eimurim are meat) is not a Chatzitzah.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	Sukah 37b - Rabah (to people who prepared the Reish Galusa's Lulav bundle):</span> Do not totally cover it. Leave a place uncovered for him to hold it, lest it be a Chatzitzah.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span><span class='desl2'>	(Rava):</span> Anything to beautify is not a Chatzitzah.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>6.</span><span class='desl2'>	(Rabah):</span> One may not hold the Lulav through a cloth. We require 'Lekichah Tamah' (taking without interruption).</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>7.</span><span class='desl2'>	(Rava):</span> Taking through (holding) something else is called taking.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>8.</span><span class='desl2'>	Support #1 (Rava, for himself - Mishnah):</span> If the Ezov (hyssop) was too short (to dip in the water with ashes of the Parah Adumah), one holds it through a string or stick and immerses it, and holds it and sprinkles.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl3'>	Question:</span> It says 'he will take... and immerse'!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl3'>	Answer:</span> This shows that taking through something else is called taking.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>9.</span><span class='desl2'>	Rebuttal:</span> Perhaps there is different. Since he attached (the strong or stick), it is like the Ezov itself.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>10.</span><span class='desl2'>	Support #2 (Rava, for himself - Mishnah):</span> If the ashes fell from a tube to the water, they were not Mekadesh it.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl3'>	Inference:</span> If he cast them into the water, he was Mekadesh the water.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl3'>	Question:</span> It says 'he will take (ashes)... and put (on the water)'!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl3'>	Answer:</span> Taking through something else is called taking.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>11.</span><span class='desl2'>	(Rabah):</span> One may not insert the Lulav into the bundle (myrtle and willow branches tied together), lest he uproot leaves, and they will be a Chatzitzah.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>12.</span><span class='desl2'>	(Rava):</span> Min b'Mino is not a Chatzitzah.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>13.</span><span class='desl2'>	42a (Rava):</span> If one picked up (the Minim) through something else, he was not Yotzei.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>14.</span><span class='desl2'>	Question:</span> Rava himself taught that taking through something else is called taking!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>15.</span><span class='desl2'>	Answer:</span> He said so about taking it honorably, but not disgracefully.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>16.</span><span class='desl2'>	Pesachim 57a (Beraisa):</span> The Azarah cried out to expel Yisachar of Kefar Barkai, who honored himself and disgraced Kodshim.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>17.</span>	He would wrap his hands in silk during the Avodah.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(b)</span>	RISHONIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Rif and Rosh (Sukah 18a and 3:24):</span> The Halachah follows Rava in all these Halachos.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Ran (DH Lo):</span> Since a cloth wrapped around his hand is not to beautify the Lulav, why isn't it a Chatzitzah? We have no verse to disqualify Chatzitzah for Lulav. The concern is for Lekichah Tamah. Whatever is to beautify it, is Batel to the Lulav. What is Tafel (secondary) to his hand is Batel to his hand. It is as if he touches the Lulav itself. Whatever is not to beautify it and is not Tafel to his hand, e.g. he wrapped a cloth around the Lulav, or took it in a Kli, which is not honorable, it is not Lekichah Tamah and it is a Chatzitzah. Really, Chatzitzah is not the Pesul; it is Pasul only where a verse teaches this, e.g. for Tevilah (immersion) or Tefilin.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Rambam (Hilchos Lulav 7:12):</span> If one tied the Lulav with the myrtle and willow, and separated between the Lulav and the myrtle with a cloth, this is a Chatzitzah.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl3'>	Magid Mishneh:</span> The Rambam holds that Rava permits whatever beautifies the Lulav, whether or not it is tied to it, or Mino even if it does not beautify it. One is Yotzei l'Chatchilah. If it is b'Eino Mino and does not beautify, surely it is a Chatzitzah. We say (42a) that taking honorably through something else is called taking, but not if it is disgraceful. There is another Perush; what I wrote is primary.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Tosfos (Pesachim 57a DH d'Karich):</span> Rashi explains that if one's hands are wrapped in silk during Avodah, it is a Chatzitzah, and it is Pasul. 'V'Lakach ha'Kohen' obligates taking (the Kli or Kodshim) by himself (in his hands). For Lulav, taking through something else is called taking! R. Tam says that there, he wrapped a Lulav in a cloth. This helps him to hold it. It is like holding it through tongs. This is not a Chatzitzah. The Sugya supports this. Rabah forbade inserting the Lulav into the bundle, lest he uproot leaves, and they will be a Chatzitzah. Rava said that Min b'Mino is not a Chatzitzah. If it were b'Eino Mino, it would be a Chatzitzah. This is like here, where he wrapped his hands. Chatzitzah applies in such cases.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Rashi (42a DH Derech):</span> It is honorable when he wraps his hands in a cloth. Taking the Minim in a bowl is disgraceful.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl2'>	Tosfos (37a DH d'Ba'ina):</span> Chatzitzah applies when he wrapped the Lulav, but not when he wrapped his hands. Rashi says that for Yisachar, it was a Chatzitzah. This is because he intended for his honor, lest his hands get dirty. Alternatively, the problem was only disgrace to Kodshim. However, this is wrong. Rava supports himself from a Mishnah about holding Ezov through a string. Rather, Chatzitzah applies to something needed to tie the Minim together. Rather, the cloth was a holder for the Lulav. Chatzitzah does not apply, for the entire Lulav is outside of his hand. This is like the Ezov. Rabah holds that this is not Lekichah Tamah. Rava holds that this is called Lekichah. On 42a, we discuss one who put his hand under the Kli, or held it by a handle. He did not hold the Kli by the walls.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>v.</span><span class='desl2'>	Beis Yosef (OC 651 DH v'Da):</span> If he held the Kli by the walls, the Gemara would have disqualified this due to Chatzitzah. Holding it from underneath, or by a handle, is not a Chatzitzah, but it is not Lekichah Tamah. Even Rava disqualifies, for it is disgraceful. In any case, one is not Yotzei when it is in a Kli.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vi.</span><span class='desl2'>	Rebuttal (Taz 6):</span> Tosfos said that Rava did not discuss when he held the walls, for this would be Pasul due to Chatzitzah. If so, the Gemara is difficult. Why did it assume that he held it from below, in order to ask that he should be Yotzei, for taking through something else is called taking? (It should have assumed that Rava discussed holding from the side, which is a Chatzitzah, and therefore he was not Yotzei! Also,) it should have answered that Rava discusses all cases; he was not Yotzei due to Chatzitzah or Lekichah Tamah. Rava did not mention either of these! What forced the Gemara to say that he discusses only Lekichah that is not Tamah? Also, why is it a Chatzitzah from the side more than from below or the handle?</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vii.</span><span class='desl2'>	Taz (6):</span> Tosfos suggested that Chatzitzah does not apply to something wrapped around his hand. Tosfos rejected this. Rather, he made a handle for the Lulav. Chatzitzah does not apply, for the Lulav is out of his hand. He holds the handle. I.e. the handle helps to hold the Lulav. It is hard to hold the Lulav with the myrtle and willow, like the Tur (651) says that the custom is to take 68 willows. One wraps a cloth around the Lulav, and he holds the end of the cloth. It is like holding the Lulav through tongs. Tosfos asked why this is unlike taking it in a Kli, which is not Lekichah Tamah. Tosfos' first (which he rejected) could say that here it is Kosher when a cloth was wrapped around his hands. Tosfos answered that there, if he held the walls of the Kli at the top, and the Lulav was in the interior, since this helps him to hold it, it would be permitted, just like holding through a handle. Rather, there he holds it from underneath, and the Kli does not help him. Alternatively, he holds the handle of the Kli. The Kli is like a handle for the Lulav; holding the handle of the handle is unlike tongs. It is not Lekichah. A Kli is no different than a cloth. If it is like a handle, it is permitted, even in a Kli. If it is not like a handle, it is forbidden, even in a cloth. This is why the Tur brings that taking through something else is called taking. Even if he made a handle and put the Lulav in and took it, this is fine, even if the entire Lulav it out of his hand, as long as it is honorable. I.e. one might have thought that when it is totally out of his hand, it is not called Lekichah. Even so, it is permitted if it is honorable, i.e. it helps to hold it, and it is like a handle. The only Heter is like a handle. If he wrapped his hands in a cloth, surely it is a Chatzitzah. Yisachar was punished for this.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(c)</span>	POSKIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch (OC 651:7):</span> If one made a handle and put the Lulav inside, this is fine. Taking through something else is called taking, as long as it is honorable. If it is not honorable, e.g. he put the Lulav in a Kli and took it, he was not Yotzei.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Beis Yosef (DH u'Lekichah):</span> The Tur says that if one made a holder for the Lulav and took it, this is fine, even if the entire Lulav is out of his hand. This is like (Rava, according to) Tosfos. However, why did he say 'even'? Tosfos connotes that when the entire Lulav is out of his hand, is not a Chatzitzah, but when it is partially in his hand, he was not Yotzei, due to Chatzitzah! I answer that the Tur says so only according to Rabah, but Rava holds that whatever is to beautify it is not a Chatzitzah. A Stam holder is to beautify it. However, Tosfos in Yoma and Pesachim said that if his hand was wrapped in a cloth, this is not called Lekichah! I.e. when the entire Lulav is out of his hand, this is worse. Therefore, the Tur says 'even so it is called Lekichah.' When the Lulav is in his hand, but a cloth is wrapped around his hand or the Lulav, this is not called taking through something else. We learn from a Kal va'Chomer from when the entire Lulav is out of his hand. Even so, if it is not to beautify it, it disqualifies. The Tur said above that even though one need not tie it, even another Min is not a problem. It is not a Chatzitzah, even though the knot interrupts between his hand and the Lulav, since it is to beautify it.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Taz (6):</span> When he wrapped a cloth around it not like a handle, Tosfos and the Tur hold that he was not Yotzei. The Tur discusses when the entire Lulav is out of his hand to teach that even this is Lekichah. Regarding Chatzitzah, totally out of his hand is better than partially in his hand. Tosfos said that it is not a Chatzitzah because it is out of his hand. The only concern is Lekichah, and since it is like a handle, it is permitted.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Bach (6):</span> Tosfos concludes 'or he holds the Kli by the handle.' I.e. this is permitted, just like holding the walls.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl2'>	Magen Avraham (15):</span> The Beis Yosef's Perush is primary. Tosfos says 'if he holds the walls of the Kli, it is a Chatzitzah', i.e. he inserted the Lulav in a hollow reed and holds it. According to the Bach, Tosfos should have said 'he is Ochez (holds) the walls of the Kli.' Really, Tosfos said Achz*o* (he holds it, in (or with)) the walls of the Kli.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>v.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (30):</span> Eliyahu Rabah says that a handle is to beautify it, so he is Yotzei even if he holds also the Lulav, unless it was not done nicely. Also the Prishah (5) says that it depends on how he made it.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vi.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (31):</span> A Kli is it is not honorable even if it is of silver. One should be stringent whether he holds it from the walls, from below, or from the handle.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch (ibid.):</span> If he wrapped a cloth around it, or wrapped a cloth around his hand and took it, some say that he was not Yotzei.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Magen Avraham (16):</span> He says 'some say...', because when he wrapped his hand, the Ran says that he was Yotzei.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Gra (DH Yesh):</span> The Ran and Ritva hold that Chatzitzah does not apply. Anything to beautify it, or that is Batel to his hand, is Lekichah Tamah.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (33):</span> Likewise, if he wore gloves, he was not Yotzei.</p>
<p class='seealso'>See Also:</p>
<p class='seealsotext'>


lvr: 51
dfh: a
loi:
<p class='newsubafdaf'><span class='numt'>1)</span> THE ISUR OF CHADASH IN CHUTZ LA'ARETZ NOWADAYS <span class='indexentry'>[Chalah: Chutz la'Aretz]</span></p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(a)</span>	GEMARA</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	(Beraisa - R. Yishmael):</span> 'Ki Savo'u (...v'Yayin la'Nesech)' teaches that Nesachim must be brought on a Bamas Tzibur. 'El Eretz Moshvoseichem *Asher Ani Nosen Lachem*' refers to a Bamah that is for everyone.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span>	R. Akiva says, 'Ki Savo'u' teaches that Nesachim must be brought on a Bamas Yachid. 'El Eretz Moshvoseichem' refers to a Bamah that applies in all your dwellings, i.e. a Bamas Yachid.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span>	R. Yishmael holds that Nesachim were not offered in the Midbar. R. Akiva (could) hold(s) that they were offered in the Midbar.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	Menachos 68b:</span> Rav Papa and Rav Huna brei d'Rav Yehoshua would eat Chodosh on the night after the 16th. They forbid Chodosh in Chutz la'Aretz only mid'Rabanan, so we are lenient about a Safek (which day was Rosh Chodesh).</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span>	Rabanan of Rav Ashi's academy ate from the morning of the 17th. They forbid in Chutz la'Aretz mid'Oraisa. Ravina's father did not eat until the next night.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>6.</span><span class='desl2'>	(Mishnah):</span> We may not bring a Chodosh Minchah before the Omer. If it was brought, it is Pasul.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>7.</span>	We may not bring (after the Omer but) before Shtei ha'Lechem. If it was brought, it is Kosher.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>8.</span><span class='desl2'>	(R. Tarfon) Question:</span> Why is the law different if he brought before or after the Omer?</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>9.</span><span class='desl2'>	Answer (Yehudah ben Nechemyah):</span> Before the Omer, its Isur to people was not permitted. After the Omer, this was permitted!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>10.</span>	R. Tarfon was silent. Yehudah's face beamed.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl3'>	R. Akiva:</span> Are you happy that you outsmarted the Chacham?! I will be amazed if you live a long time!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>11.</span><span class='desl2'>	83b (Mishnah):</span> The Omer and Shtei ha'Lechem must come from Chodosh of Eretz Yisrael.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>12.</span><span class='desl2'>	(Beraisa):</span> If the Omer or Shtei ha'Lechem was brought from Yashan, it is Kosher, but a Mitzvah was lost. Regarding the Omer it says 'Takriv Es Minchas Bikurecha' - even from the attic (Yashan, not harvested for the sake of the Omer). Regarding Shtei ha'Lechem it says 'mi'Moshvoseichem Tavi'u' - not from Chutz la'Aretz.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>13.</span>	The Tana'im (of the Mishnah and Beraisa) argue only about Chodosh. Both agree that the Omer and Shtei ha'Lechem must be from Eretz Yisrael. They argue with the following Tana:</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	(Beraisa - R. Yosi b'Rebbi Yehudah):</span> The Omer may be brought from Chutz la'Aretz. 'Ki Savo'u El ha'Aretz' teaches that the obligation to bring it will start when Yisrael will enter Eretz Yisrael (but not that it must be brought from Eretz Yisrael).</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span>	He forbids Chodosh mid'Oraisa in Chutz la'Aretz. He expounds 'mi'Moshvoseichem' - wherever you dwell. 'Ki Savo'u' - the obligation starts upon entering Eretz Yisrael.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>14.</span><span class='desl2'>	Kidushin 36b (Mishnah):</span> Any Mitzvah that is not dependent on land applies also in Chutz La'aretz, except for Orlah and Kil'ayim;</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>15.</span>	R. Eliezer says, even Chadash.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>16.</span>	Abaye said that the first Tana holds like R. Yishmael ('Moshav' connotes after conquering and dividing. It does not include Chutz la'Aretz. R. Eliezer forbids even in Chutz la'Aretz.)</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>17.</span><span class='desl2'>	38b (Mishnah):</span> Chadash is forbidden mid'Oraisa even in Chutz La'aretz.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(b)</span>	RISHONIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Rif and Rosh (Kidushin 15a and 1:62):</span> The Halachah follows R. Eliezer, for a Stam (anonymous) Mishnah (38b) supports him.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Rif (Pesachim 28a):</span> A Mishnah forbids Chodosh mid'Oraisa everywhere. Ravina's father ate Chodosh only from the night after the 17th. The Torah forbids the 16th, and there is a Safek about the day. This is the Halachah.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Rambam (Hilchos Ma'achalos Asuros 10:2):</span> One who eats Chadash before the Omer is lashed mid'Oraisa, in Eretz Yisrael and Chutz la'Aretz. When there is no Beis ha'Mikdash, the Torah forbids the entire day of the 16th of Nisan. Nowadays, in places where they observe two days of Yom Tov, the entire day of the 17th is forbidden mid'Rabanan until evening.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl3'>	Kesef Mishneh:</span> Rabanan of Rav Ashi's academy forbid Chodosh in Chutz la'Aretz mid'Oraisa. The Rambam rules like Ravina, for he is Basra.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl3'>	R. Akiva Eiger:</span> It did not suffice to say that he follows the Stam Mishnah, for perhaps the Mishnah in Kidushin was taught later (and the Halachah follows the first Tana), and we cannot lash due to Safek.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl3'>	Radvaz:</span> Even though nowadays the calendar was fixed, they sent from Eretz Yisrael 'be careful (to still fulfill) the custom of your ancestors.' This is why the Rambam did not say that the 17th is forbidden due to Safek, rather, mid'Rabanan.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl3'>	Or Some'ach:</span> The Rambam (Hilchos Temidim u'Musafim 7:5) rules like the Stam Mishnah (Menachos 83b), that the Omer and Shtei ha'Lechem must come from Eretz Yisrael. In Menachos 84a, we say that this is unlike the Tana who holds that Chodosh is mid'Oraisa in Chutz la'Aretz! This is why the Tana of the Mishnah holds that the Omer must be from Eretz Yisrael. How can the Rambam rule that Chodosh is mid'Oraisa in Chutz la'Aretz? I answer that only Shtei ha'Lechem must be from Eretz Yisrael, for it says *mi*'Moshvoseichem (but not all your dwellings), i.e. from Eretz Yisrael. All agree to this. The Ramban (Vayikra 23:16) says so. R. Yosi b'Rebbi Yehudah argues only about the Omer. The text of the Gemara should say ''Moshvoseichem' - wherever you settle. This refers to the Omer. (The Gemara 69b says so Stam.) What is the law of Shtei ha'Lechem? 'Mi'Moshvoseichem' excludes Chutz la'Aretz. However, R. Yosi b'Rebbi Yehudah holds that there is no verse about the Omer. B'Chol Moshvoseichem refers to wherever you settle. Ki Savo'u refers to when you enter Eretz Yisrael. Since he permits (it seems that this should say *forbids*, i.e. Chodosh in Chutz la'Aretz - PF), reasoning teaches that the Omer may come from Chutz la'Aretz. We cannot learn from Shtei ha'Lechem, which comes only from Eretz Yisrael, since it permits only in the Mikdash. The Omer permits people outside the Mikdash, and since the Isur applies in Chutz la'Aretz, it may be brought from Chutz la'Aretz. The opinion (R. Yehudah ben Nechemyah, Menachos 68b) that the Omer permits also Nesachim or wine in the Mikdash learns the Omer from Shtei ha'Lechem. R. Yosi b'Rebbi Yehudah permits Nesachim before the Omer, like Yehudah. The Rambam disqualified Nesachim before the Omer, therefore, he requires the Omer to come from Eretz Yisrael. This is like R. Akiva, who says that the Omer must come from Eretz Yisrael, even though he holds that Moshvoseichem connotes wherever you settle, and Bnei Yisrael offered Nesachim in the Midbar, and Chodosh applies mid'Oraisa in Chutz la'Aretz. This is because he argues with Yehudah.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>v.</span><span class='desl2'>	Teshuvas Rosh (2:1):</span> Surely the Halachah follows R. Eliezer. The Stam Mishnah supports him, and R. Yishmael and R. Akiva. The Rif, Sefer ha'Mitzvos and Avi ha'Ezri rule like him. Regarding Chadash it says 'Lechem v'Kali v'Charmel Lo Sochlu'. This is even in Chutz la'Aretz, for it says 'Moshvoseichem'.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vi.</span><span class='desl2'>	Rebuttal (Magen Avraham OC 489:17):</span> The Rosh's proof from R. Akiva is invalid. Even the first Tana forbids grain of Eretz Yisrael in Chutz la'Aretz!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vii.</span><span class='desl2'>	Taz (YD 293:4):</span> Abaye said that R. Yishmael holds unlike R. Eliezer! We must say correct the text to say ' R. Yishmael holds like the first Tana...'</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>viii.</span><span class='desl3'>	Dagul me'Revavah:</span> The Gemara cites another Tana according to R. Yishmael. The latter could hold like R. Eliezer! If we will alter the text, we should fix it to say 'R. Shimon and R. Akiva hold like R. Eliezer.'</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ix.</span><span class='desl2'>	Terumas ha'Deshen (191):</span> The Or Zaru'a says that Chadash is only mid'Rabanan in Chutz la'Aretz.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(c)</span>	POSKIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch (YD 293:2):</span> The Isur of Chadash applies in Eretz Yisrael and Chutz la'Aretz, both to grain of Yisrael and of Nochrim.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Beis Yosef (DH u'Mah she'Chosav):</span> The Poskim rule like R. Eliezer, unlike R. Baruch.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl3'>	Gra:</span> Seemingly, the Mishnah (Menachos 83b) is unlike R. Eliezer! Really, even though the Mishnah holds that the Omer must come from Eretz Yisrael, it could forbid mid'Oraisa in Chutz la'Aretz. We always follow the Rabanan of (the Beis Medrash of) Ravina and Rav Ashi, for they are Basra. Even Rav Papa and Rav Huna brei d'Rav Yehoshua forbid mid'Rabanan.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch (OC 489:10):</span> One may not eat Chadash even nowadays, bread or parched grain or fresh grain, until the beginning of the night of the 18th of Nisan, and in Eretz Yisrael until the beginning of the night of the 17th.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Magen Avraham (17):</span> A Stam Mishnah (Orlah 3:9) is like R. Eliezer, but it is followed by an argument (Kidushin 36b). Ein Seder l'Mishnah (we do not know the order in which different Masechtos were taught), so we rule like the first Tana. The Kesef Mishneh (Hilchos Rotze'ach 9:1) says that (the Rambam holds that) there is Seder in different Sedorim. This is unlike Tosfos (Shabbos 81b DH veha'Amar and Yevamos 42b DH Stam).</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Kapos Temarim (Sukah 37a Tosfos DH Kol):</span> The Gemara says that Ein Seder l'Mishnah. Tosfos here applies this within one Seder of the Mishnah, but the six Sedorim were taught in order. The Kesef Mishneh's proof is not clear. The Rosh (Pesachim 2:3) cites Rashi (ha'Griv - Rashi does not say so; Tosfos 27b DH Ein does) who holds like this, but cites Ge'onim who disagree. Elsewhere, Tosfos holds that Ein Seder even in different Sedorim.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl3'>	Note:</span> The former opinion holds that Rebbi followed the order in the verse alluding to the six Sedorim ('v'Hayah Emunas Itecha...' - Shabbos 31a). The Rosh himself (Chulin 8:2) rules like the latter opinion.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl2'>	Question (Machatzis ha'Shekel DH mi'Kol):</span> Why does the Magen Avraham say that if Ein Seder l'Mishnah, we rule like the first Tana? Even if Kidushin 36b were a Stam Mishnah, it would be a Safek whom the Halachah follows!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>v.</span><span class='desl2'>	Panim Me'iros (3:34 DH Yesh):</span> The Beraisa that says that the Omer must come from Eretz Yisrael holds that mid'Oraisa, Chadash does not apply in Chutz la'Aretz. If there is an argument in the Mishnah (Rebbi was unsure), we do not follow a Stam Beraisa, for R. Chiya, Rebbi's Talmid, would not know better! Two Stam Mishnayos are no stronger than one (Kidushin 54b). However, if Stam Mishnayos contradict each other, we follow a Stam Beraisa. R. Chiya knew that Rebbi retracted.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vi.</span><span class='desl2'>	Pnei Yehoshua (Kuntres Acharon Kidushin 51, DH ume'Atah):</span> Even those who forbid rely primarily on the Stam Mishnah, but not on the Amora'im, for they did not argue based on their own reasoning. Those who permit hold that the Stam Mishnah in Menachos primary, for that is where laws (of the Omer) were taught. Also, there is a second Stam Mishnah (Shevi'is 4:1) that permits mid'Oraisa in Chutz la'Aretz. (It says that in Shemitah, they paid people to guard grain for the Omer. If Chadash applied in Chutz la'Aretz, it would be permitted to bring the Omer from there. This would be better than guarding grain in Eretz Yisrael.) In Kidushin we asked whether R. Eliezer is more lenient or more stringent than the first Tana, and the Stam Gemara, which is Basra more than the Rabanan of Rav Ashi and Ravina's academy in Kidushin 38, concluded that the first Tana (the majority opinion) is more lenient.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vii.</span><span class='desl3'>	Note:</span> The Stam Gemara is the Rabanan of Bei Rav Ashi (Rashi Sukah 3b DH Haysah) and Ravina! We must say that this is the norm, but when it is unlike them, we must say that it is later, e.g. Mar bar Rav Ashi.</p>
<p class='seealso'>See Also:</p>
<p class='seealsotext'>


lvr: 51
dfh: a
loi:
<p class='newsubafbbb'><span class='numt'>1)</span> MAY ONE GIVE PIDYON HA'BEN TO A KOHENES? <span class='indexentry'>[Pidyon ha'Ben: Kohenes]</span></p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(a)</span>	GEMARA</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	(Mishnah):</span> Before the Mishkan was erected, Bamos were permitted, and Avodah was done by the firstborns;</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span>	After the Mishkan was erected, Bamos were forbidden, and Kohanim did the Avodah.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Kidushin 8a:</span> Rav Kahana took a turban in place of the five Sela'im for Pidyon ha'Ben (redemption of a firstborn son).</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	Chulin 131b:</span> Ula would give Matanos (the foreleg, jaw and stomach of a Chulin Behemah) to a Kohenes.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span><span class='desl2'>	Question (Rava - Mishnah):</span> The Minchah of a Kohenes is eaten (except for a Kometz (handful), which is burned on the Mizbe'ach). The Minchah of a Kohen is Kalil (entirely burned on the Mizbe'ach).</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span>	If 'Kohen' included Kohenes, 'Kol Minchas Kohen Kalil Tiheyeh Lo Se'achel' would apply also to Minchas Kohenes!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>6.</span><span class='desl2'>	Answer (Ula):</span> Just the contrary! The Torah had to write 'Aharon u'Vanav' to teach that this applies only to male Kohanim. Otherwise, a Kohenes would be included!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>7.</span><span class='desl2'>	(Beraisa - Tana d'Vei R. Yishmael):</span> 'Aharon u'Vanav' teaches that Minchas Kohen is Kalil, but Minchas Kohenes is not. We learn to Matanos (about which it says only 'Kohanim,' that a Kohenes is excluded).</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>8.</span><span class='desl2'>	(Beraisa - d'Vei R. Eliezer ben Yakov):</span> The Matanos may be given to a Kohen or Kohenes;</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span>	'Kohen' excludes females. It says 'Kohen' twice in the Parshah. Two exclusions (for the same matter) come to include.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>9.</span>	Rav Kahana (was a Yisrael married to a Kohenes. He) received and ate Matanos due to his wife, and so did Rav Papa, Rav Yemar, and Rav Idi bar Avin.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>10.</span><span class='desl2'>	(Ravina):</span> The Halachah follows Ula.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(b)</span>	RISHONIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Rambam (Hilchos Bikurim 1:10):</span> Pidyon ha'Ben is give to a male Kohen, because it says 'Aharon u'Vanav.'</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Rosh (Hilchos Pidyon Bechor, Sof Bechoros, Siman 4):</span> One may not give a Bechor Behemah or Pidyon ha'Ben to a Kohenes. Ula would give Matnos Kehunah to a Kohenes. Rava challenged this, and Ula answered that 'Aharon u'Vanav' excludes females. In Bamidbar (3:51), it says 'Moshe gave the redemption of the firstborns (above the number of Leviyim) to Aharon u'Vanav.' A Hekesh equates human Bechoros with those of donkeys. This is unlike Rashi, who says in Kidushin that Rav Kahana was not a Kohen, rather, he received Pidyon ha'Ben due to his wife, who was a Kohenes.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Ma'adanei Yom Tov (50):</span> Also the Beis Yosef cites the Rosh to say 'this is unlike Rashi.' However, it seems that it say 'Ri' (like the Rosh said in Teshuvah 49:3 - PF).</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl3'>	Note:</span> Also the Rashba (1:836 citing the Ramban) brought this proof.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Tosfos (Kidushin 8a DH Rav):</span> Our Gemara connotes that Rav Kahana was a Kohen. However, Pesachim 49a connotes that he was not, for he said that he was exiled because he married a Kohenes (and he was not worthy to do so). We can say that there were two Chachamim named Rav Kahana (and the one who received Pidyon ha'Ben was a Kohen). Alternatively, he received due to his wife (a Kohenes), just like Rav Chisda ate (Matanos) due to his wife.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl2'>	Question (Pnei Yehoshua Kidushin 8a DH Tosfos):</span> Tosfos holds that just like there is an opinion that one gives Matanos to a Kohen, and even to a Kohenes, the same applies to Pidyon ha'Ben. I did not find anyone else who says so. One may give to a Kohenes only where the Torah taught so. We see so only regarding the foreleg, jaw and stomach. This requires investigation.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>v.</span><span class='desl2'>	Answer (R. Akiva Eiger Kidushin 8a DH Shulchan):</span> The law of whether one may give Pidyon ha'Ben to a Kohenes is not explicit. Ula excludes a Kohenes from the law of Kalil due to Aharon u'Vanav. If so, Pidyon ha'Ben is like Matanos, and one may give to a Kohenes. R. Eliezer ben Yakov learns from two exclusions that one may give Matanos to a Kohenes, but he has no source to give Pidyon ha'Ben to a Kohenes. We rule like Ula; seemingly, this includes other Matanos, unless we say that we rule like Ula, but not for his reason. Perhaps this is why Rashi in Chulin (132a DH Rav) explained that 'Kohen' includes a Kohenes (and not due to two exclusions), in order to explain why Rav Kahana received Pidyon ha'Ben. What was the Pnei Yehoshua's question? Perhaps Rav Kahana holds like Ula!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vi.</span><span class='desl2'>	Teshuvas Chasam Sofer (YD 301):</span> Why didn't Tosfos accept the Rosh's proof? In Parshas Korach, it does not say Aharon u'Vanav. We do not learn about the Mitzvah for all generations from the redemption in the Midbar. Even though we learn from the Midbar to exempt sons of Kohanim and Leviyim (Bechoros 4a), we are forced to say that one can distinguish these.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vii.</span><span class='desl2'>	Aruch ha'Shulchan (YD 305:3):</span> Aharon u'Vanav is written regarding Pidyon ha'Ben also for all generations! Bamidbar 18:8 says 'Nosati Lecha.. ul'Vanecha', and the Parshah proceeds to discuss Pidyon ha'Ben (18:15,16)!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Tosfos (Sotah 23b DH Kohen):</span> The Minchah of a Kohenes married to a Yisrael is not Kalil, for 'Kohen' excludes a Kohenes. The Yerushalmi asked why we do not similarly expound that slaves of a 'Kohen' eat Terumah, but not slaves of a Kohenes. It answered that 'ha'Kohen ha'Mashi'ach Tachtav mi'Banav' (Vayikra 6:15, just before it says that a Kohen's Minchah is Kalil) excludes a Kohenes, for her son does not fill her place. In Chulin, when we suggested that 'Kohen' should exclude a Kohenes from Matanos, we could have given this answer. Alternatively, a Kohenes receives Matanos because there are two verses to exclude her.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	Ramban (Vayikra 6:7-11):</span> Moreh Nevuchim (3:46) explains that a Kohen's Minchah is Kalil because he offers it himself. If he would offer his Minchah and eat it, it would be as if he did not offer anything, since only the frankincense and Kometz (a very small part) go on the Mizbe'ach. Therefore, it is totally burned.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl3'>	Chasam Sofer:</span> This is the reason why a Kohenes' Minchah is not Kalil, because she cannot offer it herself. The Rambam (Hilchos Ma'aseh ha'Korbanos 12:10) said that her Minchah is not Kalil. The Ra'avad asked that the Rambam already taught this. The Kesef Mishneh answered that the Rambam teaches that this is even if she is Penuyah (single), and not married to a Yisrael. If the Gemara did not need to teach that a Penuyah is no different, why did the Rambam need to teach this? If the Gemara distinguishes, what is the Rambam's source to equate them? Rather, the Gemara holds like the opinion that expounds the reason for Mitzvos. If so, surely the same applies to any Kohenes. The Rambam holds like the opinion that does not expound the reason for Mitzvos. One might have thought to distinguish; the Rambam teaches that we do not, due to Aharon u'Vanav or the Yerushalmi's Drashah. If we expound the reason for Mitzvos, surely a Kohenes does not receive Pidyon ha'Ben. Hash-m gave the money to Kohanim who can serve, for the Leviyim were chosen to replace the Bechoros, like it says in Zevachim.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(c)</span>	POSKIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch (YD 305:3):</span> One gives Pidyon ha'Ben to a Kohen.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl3'>	Tur:</span> One redeems his son from a Kohen, but not from a Kohenes.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Beis Yosef (DH u'Mah she'Chosav she'Yifdenu):</span> This is like the Rosh. He brought a proof from Chulin, unlike Rashi.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Chasam Sofer (ibid.):</span> Someone said in my name that one may give Pidyon ha'Ben to a Yisrael married to a Kohenes. This is wrong. I was at a Pidyon ha'Ben, and someone blessed without asking permission from the Kohen. Someone asked 'how can there be Pidyon ha'Ben without a Kohen?!' I said that according to Tosfos, one may give to a Yisrael married to a Kohenes, and that I give the foreleg, jaw and stomach to my brother-in-law, who is a Yisrael married to a Kohenes. I would not decide between Tosfos and the Rosh regarding Pidyon ha'Ben. Even if I would, one may not act upon it, since I was not asked in practice. I merely said so in passing; Divrei Chachamim make one wise.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl3'>	Chasam Sofer:</span> In Pesachim, Tosfos gave only the answer that Rav Kahana received due to his wife. In Chulin (132a), Tosfos gave only the answer that the Rav Kahana who received Pidyon ha'Ben was a Kohen. The Tur rules like the Rosh, and Sefer ha'Chinuch brought the Rosh's proof. We do not abandon them due to the Safek of Tosfos. However, Tosfos in Sotah cites the Yerushalmi, which says that regarding a Minchah, we do not exclude a Kohenes from 'Kohen', rather, from 'Tachtav mi'Banav.' This is unlike the Bavli, which learns from Stam 'Aharon u'Vanav.' The Yerushalmi holds that u'Vanav includes daughters. Regarding Tum'ah, we exclude daughters from 'Bnei Aharon', i.e. because it is extra, but not from the simple meaning, like the Mizrachi says (Vayikra 21:1 DH Bnei). This is why another Drashah was needed for Minchah. We can say that Rav Kahana received Pidyon ha'Ben for his wife because he holds like the Yerushalmi, unlike the Bavli. Perhaps the Halachah follows him, for he acted upon this.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>v.</span><span class='desl3'>	Chasam Sofer:</span> How can one give Matanos Kehunah, and all the more so Pidyon ha'Ben, to a Kohenes married to a Yisrael? He husband has rights to the Peros, so Shevet Kehunah did not receive the full amount, unless one gives on condition that her husband has no rights to it. Perhaps the Amora'im who ate Matanos due to their wives ate only Matanos from their own animals, but not from others', due to this question. The Ran, in Perek 10 of Chulin (I was not able to find this - PF) was unsure about this. The Tur (YD 61) said that one may give Matanos to a Kohenes married to a Yisrael; and even her husband is exempt. The Taz (10) asked why the Tur did not say that her husband *exempts* one who gives to him! Perhaps it is due to my reasoning.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vi.</span><span class='desl2'>	Pischei Teshuvah (5, citing Chasam Sofer ibid.):</span> If one cannot find a Kohen on the day for Pidyon ha'Ben, and he does not want to delay the Mitzvah, he can give to a Kohenes, without a Berachah, with intent that he is not Yotzei through this if he will find a Kohen. If he finds a Kohen, he redeems with a Berachah. We make such stipulations with R. Tam Tefilin and saying the evening Shma before dark. If it is hard to give the money twice, he can give to the Kohenes on condition that she return it to him.</p>
<p class='normal'></p><p align='right'>


lvr: 51
dfh: a
loi:
<p class='newsubafdaf'><span class='numt'>1)</span> THE ISUR OF CHADASH IN CHUTZ LA'ARETZ NOWADAYS <span class='indexentry'>[Chalah: Chutz la'Aretz]</span></p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(a)</span>	GEMARA</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	112b (Mishnah):</span> When the Beis ha'Mikdash was built in Yerushalayim, Bamos (private altars) were forbidden forever.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	113a (Mishnah):</span> Re'ach Nicho'ach (Haktarah must give off a nice smell, therefore we do not roast limbs beforehand) does not apply to a Bamas Yachid.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Megilah 28a (Mishnah - R. Yehudah):</span> In a desolate Beis ha'Keneses we may not eulogize, twine ropes, set traps, spread fruit on the roof to dry, or make it a shortcut. 'V'Hashimosi Es Mikdesheichem (I will make desolate your holy places)' - even when they are desolate, they are Kodesh.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	(Beraisa):</span> We do not conduct frivolously in a Beis ha'Keneses...</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span>	R. Yehudah says, we abandon a desolate Beis ha'Keneses and let grass grow, to cause grief.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>6.</span><span class='desl2'>	Question:</span> The first Tana didn't mention grass!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>7.</span><span class='desl2'>	Answer:</span> The Beraisa is abbreviated. It means as follows:</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>8.</span>	We sweep and wash the floor, so grass will not grow;</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>9.</span>	R. Yehudah says, this applies when they are settled. When they are desolate we let grass grow and do not cut it, to cause grief.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>10.</span><span class='desl2'>	(Rav Asi):</span> Batei Kenesiyos in Bavel are made on Tanai (condition). Nevertheless, we do not act in them frivolously, i.e. to make calculations.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>11.</span>	If they make calculations, (they will be punished, and) a Mes Mitzvah will be left there overnight.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>12.</span>	Rava was teaching Ravina and Rav Acha bar Masnah. A torrential rain came; they entered a Beis ha'Keneses.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>13.</span>	They did not enter to avoid the rain, rather, for the sake of learning, which requires clarity.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>14.</span><span class='desl2'>	29a (Beraisa - R. Eliezer ha'Kapar):</span> In the future, Batei Kenesiyos and Batei Medrashos of Bavel will be fixed in Eretz Yisrael;</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>15.</span>	We learn from 'Like Tavor among the mountains and Karmel on the sea will come.' These mountains came once to learn (at the time of Matan) Torah, and they were fixed in Eretz Yisrael. People learn and spread Torah in Batei Kenesiyos and Batei Medrashos of Bavel. All the more so they will be fixed in Eretz Yisrael!</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(b)</span>	RISHONIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Rif (Megilah 9b):</span> A Beraisa forbids detaching grass for (animal) consumption, but one detaches and leaves it.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Ran (9a DH Batei):</span> A Tanai does not help for disgrace while it is settled. Rafram was in Bavel, and he eulogized his daughter-in-law in a Beis ha'Keneses only because it was a public eulogy, which is permitted in any Beis ha'Keneses. The Ramban says that the Tanai helps to permit feeding, lodging or any other temporary need of poor people. Also Chachamim may benefit from it if necessary, e.g. there is no room for Talmidim. If there is no need, it is forbidden. Even though the Tanai helps for these things, it does not help for disgrace or calculations.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Rambam (Hilchos Tefilah 11:11):</span> A Beis Medrash or Beis ha'Keneses that became desolate keeps its Kedushah. Just like we honor it when it is settled, also when it is desolate, except for sweeping and wetting the ground (to prevent dust from rising); we do not do these. If grass grew, we uproot it and leave it in its place, for agony, so people will see and be aroused and strive to rebuild it.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Rosh (Megilah 4:7):</span> A Tanai does not permit frivolous conduct in a settled Beis ha'Keneses. Ravina and Rav Ada would not enter a Beis ha'Keneses to escape the rain, if not because they needed clarity in order to learn. If one must call someone inside the Beis ha'Keneses, he should say a verse when he enters. Rather, the Tanai refers to the Mishnah, in which R. Yehudah forbids twining ropes in a desolate Beis ha'Keneses. Rav Asi permits this in a Beis ha'Keneses of Bavel, for it was built with this Tanai. In any case we do not make calculations of the Rabim. The same applies to a destroyed Beis ha'Keneses. One may plant there only if he bought it from the seven governors of the city, for planting is very disgraceful.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Hagahos Ashri (citing Or Zaru'a):</span> Ravina and Rav Ashi were stringent on themselves. Really, it was permitted, even when it is settled. One may eat and drink in a Beis ha'Keneses, even if he is not a Chacham. One may not plant there, even if it became desolate, for this is a great disgrace, unless the seven governors sold it.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Mordechai (Megilah 826):</span> We honor a Beis ha'Keneses even when it is desolate, for a Beis ha'Keneses is called a small Mikdash. Therefore, one may not detach anything from it. One may detach in order to build, for this is called building.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Tosfos Yom Tov (Megilah 3:3):</span> It does not say 'v'Es Mikdesheichem Ashomem', rather, 'vHashimosi Es Mikdesheichem.' This shows that even when they are desolate, they are Kodesh.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl2'>	Aruch l'Ner (Yevamos 6b DH uv'Zeh):</span> How does this show that they are Kodesh even when desolate? The entire Parshah sometimes uses simple future tense, and sometimes Vov-conversive. (In Biblical Hebrew, a Vov at the beginning of a verb changes the tense from past to future or vice-versa.)</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>v.</span><span class='desl3'>	Note:</span> Seemingly, we do not expound the Vov-conversive. Rather, it mentions desolation *before* Mikdash, to teach that even when desolate, it is called Mikdash!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vi.</span><span class='desl3'>	Aruch l'Ner:</span> I say that R. Yehudah learns from 'v'Lo Ari'ach b'Re'ach Nichochachem (I will not smell your pleasant scent).' Where is Re'ach Nicho'ach after the Mikdash is destroyed? There was no Heter for Bamos after Yerushalayim. Even when Bamos were permitted, Re'ach Nicho'ach does not apply to a Bamah! R. Yehudah derived that the initial Kedushah is permanent. This is like R. Yehoshua, and he holds that we may offer Korbanos without a Mikdash. Therefore, Re'ach Nicho'ach applies even after the Churban, for there is still Kedushas Mikdash. The plural 'Mikdesheichem' includes Batei Kenesiyos.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vii.</span><span class='desl2'>	Shiltei ha'Giborim (Megilah 9a:3, citing Ri'az):</span> A Beis ha'Keneses is on Tanai only regarding guests, for in Bavel many travelers passed from place to place, and they would eat and drink in a Beis ha'Keneses. Residents of the city may enter only to learn Torah.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(c)</span>	POSKIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch (OC 151:10):</span> Even after it became desolate, it keeps its Kedushah. Just like we honor it when it is settled, also when it is desolate, except for sweeping and wetting the ground.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Magen Avraham (11):</span> This is even in Chutz la'Aretz.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Kaf ha'Chayim (54):</span> One opinion wanted to say that this is only in Eretz Yisrael, but Mahari Bei Rav proved that it is even in Chutz la'Aretz.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (28):</span> There is no distinction between a Beis ha'Keneses in  Eretz Yisrael or Chutz la'Aretz, unless they stipulated.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch (ibid.):</span> If grass grew, we uproot it and leave it in its place, for agony, so people will see and be aroused and strive to rebuild it.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Taz (3):</span> Since the reason is in order to arouse people to rebuild it, if a Beis ha'Keneses was destroyed and rebuilt elsewhere, and they do not intend to rebuild it again in its initial place, one need not detach grass. He makes a fence around it, lest people come to disgrace it. If it is in a place where it can be sold, they sell it.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Kaf ha'Chayim (58):</span> It is for agony, so people will be aroused to rebuild it, or if they cannot, they will be humbled and repent.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (29):</span> One *may* detach the grass, as long as he does not remove it.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl2'>	Kaf ha'Chayim (60):</span> If Yisre'elim no longer live near the Beis ha'Keneses, and it fell, it is better to rebuild it where Yisre'elim live and they will pray there morning and evening.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch (11):</span> If when they built the Beis ha'Keneses they stipulated to use it, they may use it when it is desolate. The Tanai does not help for when it is settled. Even when it is desolate, the Tanai does not help for disgraceful uses such as planting or calculations of the Rabim. This refers to a Beis ha'Keneses of Chutz la'Aretz. A Tanai does not help for a Beis ha'Keneses in Eretz Yisrael.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Beis Yosef (DH Gam):</span> Hagahos Ashri says that Ravina and Rav Ashi were stringent; it was permitted, even though it was settled. The Tur wrote like the Rosh. Tosfos (28a DH Batei) says that the Tanai helps only for a Beis ha'Keneses in Bavel, for when Moshi'ach will come soon, its Kedushah will lapse. The Kedushah of a Beis ha'Keneses in Eretz Yisrael is permanent.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Magen Avraham (12):</span> The Shulchan Aruch connotes that they must explicitly stipulate. Stam, we do not say that there was a Tanai. Only in Bavel (there was an automatic Tanai), but not in other lands. The Tur and Mordechai connote like this. Also the Rambam omitted this law, for he holds that it was only in Bavel at that time. Shiltei ha'Giborim holds that the Tanai was only for guests. I am astounded that Mas'as Binyamin (33) brought this law for our Batei Kenesiyos. What I wrote (Sa'if Katan 2) from Hagahos Ashri supports him somewhat, but there is no necessity to say like this.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (31):</span> If they did not stipulate when building it, a Tanai does not help afterwards.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (32):</span> Eliyahu Rabah leans like Mas'as Binyamin, who is lenient.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>v.</span><span class='desl2'>	Kaf ha'Chayim (62):</span> Since there are different opinions, one should be stringent unless they explicitly stipulated.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vi.</span><span class='desl2'>	Magen Avraham (13):</span> The Tanai helps for when it is desolate only if they do not intend to rebuild it.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vii.</span><span class='desl2'>	Kaf ha'Chayim (64):</span> Eliyahu Rabah says that the helps even if they intend to rebuild it. The Shulchan Aruch connotes like this.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>viii.</span><span class='desl2'>	Magen Avraham (14):</span> In Siman 154:8, the Shulchan Aruch says that a Tanai helps even for the Aron Kodesh and things used for Kedushah! We must say that here we discuss a Tanai for disgrace, such as eating and drinking and entering for the sake of shade. The Rosh connotes like this.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ix.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (34):</span> The Tanai helps for all uses except for eating and drinking and entering for the sake of shade, which are disgraceful.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>x.</span><span class='desl3'>	Gra:</span> Tosfos holds that the Tanai does not permit disgrace when it is settled. The Rosh holds that it does not permit disgrace even when it is desolate.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>xi.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (36):</span> Calculations of the Rabim are clamorous, and it is exceedingly disgraceful. The Pri Megadim connotes that the Tanai permits calculations of an individual when it is desolate. R. Yerucham connotes that the Gemara forbids calculations of the Rabim even though it is a public need, and all the more so of an individual.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>xii.</span><span class='desl2'>	Magen Avraham (15):</span> (Tosfos says that) the Tanai helps because their Kedushah will lapse when Moshi'ach comes. However, the Gemara says that they will be fixed in Eretz Yisrael! We must say that those that became desolate before Moshi'ach will not be fixed in Eretz Yisrael. This requires investigation. Do not say that only the building will be fixed in Eretz Yisrael, but the ground will remain in Chutz la'Aretz, for we learn from a Kal va'Chomer from Mount Tavor and Karmel, and there the ground was fixed in Eretz Yisrael!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>xiii.</span><span class='desl2'>	Kaf ha'Chayim (69):</span> Eliyahu Rabah answered that even though they will be fixed in Eretz Yisrael, (now) they do not have Kedushah. Alternatively, one could say that when Moshi'ach comes, their Kedushah will be fixed in Eretz Yisrael.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>xiv.</span><span class='desl2'>	Mishnah Berurah (38):</span> The Magen Avraham holds that the Tanai helps even in Eretz Yisrael for uses without disgrace.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>xv.</span><span class='desl2'>	Kaf ha'Chayim (67):</span> A Tanai does not help for all the matters in 153:9 (a bathhouse, tannery, Mikveh or bathroom), nor for idle talk.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>xvi.</span><span class='desl2'>	Kaf ha'Chayim (65):</span> If they initially stipulated to pray there only until a certain time, it has no Kedushah at all after the time.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>xvii.</span><span class='desl2'>	Kaf ha'Chayim (70, citing Machazik Berachah):</span> Nochrim sell grapes that grow in Har ha'Bayis. Mizbe'ach Adamah permitted buying them due to a Sefek-Sefeka (two doubts). I heard that Nochrim profaned the Kedushah, i.e. for Me'ilah; the Shechinah never left. One must ponder this well.</p>
<p class='normal'></p><p align='right'>


lvr: 51
dfh: a
loi:
<p class='newsubafdaf'><span class='numt'>1)</span> MAY ONE EAT OSO V'ES BENO? <span class='indexentry'>[Oso v'Es Beno: eating]</span></p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(a)</span>	GEMARA</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	(Mishnah):</span> (One is exempt for offering outside the Mikdash) a Ba'al Mum... for Oso v'Es Beno...</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span>	Oso v'Es Beno teaches that Chachamim exempt not only for what is intrinsically forbidden, rather, even for what is forbidden due to something else (the Shechitah of its mother or child).</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Chulin 78a (Mishnah):</span> If a mother and her child were slaughtered on the same day, both animals are Kosher.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	82a (Mishnah):</span> If Oso v'Es Beno were sold to two people, the first buyer slaughters first (i.e. today). If the second slaughtered first, he was zealous and profits.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span><span class='desl2'>	(Beraisa):</span> If the second slaughtered first, he was zealous and gained. He was zealous to avoid transgressing, and he gained, i.e. he may eat the meat today.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>6.</span><span class='desl2'>	114b (Rav Ashi):</span> The source to forbid eating meat and milk is 'Lo Sochal Kol To'evah (do not eat any abomination)' - anything that the Torah forbade doing, one may not eat the result.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>7.</span><span class='desl2'>	115a - Suggestion:</span> If Oso v'Es Beno are slaughtered on the same day, the latter should be forbidden! (It was slaughtered b'Isur.)</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>8.</span><span class='desl2'>	Rejection:</span> The Torah forbids Mechusar Zeman (something that is not ready yet) to the Mizbe'ach. We infer that it is permitted to people.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(b)</span>	RISHONIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Rambam (Hilchos Shechitah 12:1):</span> If one slaughtered Oso v'Es Beno on one day, he may eat the meat.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Rosh (Chulin 5:5):</span> Bahag says that one who slaughters Oso v'Es Beno on the same day may not eat the latter that day. Raboseinu say that he learned from the Beraisa that says that if the second slaughtered first, he was zealous to avoid transgressing, and he gained, i.e. he may eat the meat today. We infer that if he did not slaughter first, he transgressed, and he may not eat. If he does not slaughter after the first (on the same day), he did not transgress! If he slaughtered after the first and transgressed, he may eat! How can we find together that he transgressed and he may not eat? Rather, we must say that if he slaughtered second, he may not eat the meat that day.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Divrei Chamudos (10):</span> Bahag agrees that Chulin 115 proves that one may eat the meat, i.e. mid'Oraisa. He makes a fine mid'Rabanan, like the Ran (below) says. The text of Bahag says that whether he was Shogeg or Mezid, the same fine applies - 'he leaves the meat until evening'. He does not distinguish between the Shochet (the one who slaughtered) and others. The different laws of one who did Melachah on Shabbos apply also here. The Rosh holds that it is not a fine. Rather, Chachamim wanted to be stringent. If so, surely the laws of Melachah on Shabbos apply here!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Ran (27a DH Chulin):</span> Rashi says that there was no Chidush to say that when the latter was Chulin outside the Mikdash, both are Kosher. It is for parallel structure with the other cases. Tosfos says that there was a Hava Amina that the latter is forbidden, due to Lo Sochal Kol To'evah. The Mishnah teaches that this is not so, for the reason given on 115a. Since the Torah forbids Mechusar Zeman to the Mizbe'ach, we infer that it is permitted to people. Bahag forbids eating the second that day. This is a fine. He learned from actions done on Shabbos (one may not benefit from them on Shabbos).</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(c)</span>	POSKIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Shulchan Aruch (YD 16:3):</span> If one transgressed and slaughtered Oso v'Es Beno on one day, he may eat them. Some forbid (Rema - on that day, to eat the latter one slaughtered).</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Prishah (4):</span> Bahag learns from laws of Shabbos. One should not benefit from Isur. If so, it is forbidden even to others, like regarding Shabbos (OC 318:1). However, even Bahag can hold like the Gemara said, that since the Torah forbids Mechusar Zeman for Avodah, we infer that it is permitted to commoners. It is improper to forbid it, so we forbid it only to the Shochet. It is unreasonable to fine others due to his transgression, since the action itself is not a reason to forbid. This is unlike cooking on Shabbos. There, letter of the law even b'Shogeg he and others should not benefit from Melachah done on Shabbos. We must distinguish these. If one cooked on Shabbos, it is forbidden to him permanently. Here we forbid only the same day, even if he was Mezid. Since cooking on Shabbos is forbidden letter of the law, and Chachamim saw that it is proper to fine him, there is no reason to forbid him to eat it that day, but permit another day. Therefore, he is forbidden forever. Here, the Shechitah itself is not forbidden, only he may not slaughter today. Therefore, Chachamim forbid him only on that day that he wanted to benefit from it.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Bach (DH u'Mah she'Chosav):</span> Bahag forbids only the latter animal. I say that he explains that 115a suggested that the latter should be forbidden forever, because an Isur was done. Rashi explains the question about Shilu'ach ha'Kan like this. It answered that since the Torah forbade Mechusar Zeman for Avodah, we infer that it is permitted to people. Therefore, it is not forbidden forever. However, surely it is forbidden that day due to Lo Sochal Kol To'evah. Since it was despised to slaughter it that day, one may not eat it that day. The Rosh says that one may infer from the Beraisa 'he was zealous and he gained.' It seems that the Rosh holds like this. We rule like this.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl2'>	Taz (3):</span> Since the Torah forbids Mechusar Zeman for Avodah, i.e. an animal before its eighth day, this implies that it is permitted to commoners. The latter opinion, Bahag, fines to forbid it that day, just like we fine one who cooked on Shabbos. The Gemara only excluded a permanent Isur, but it is forbidden that day due to 'Lo Sochal Kol To'evah.'</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl2'>	Mishneh l'Melech (Hilchos Isurei Mizbe'ach 3:8):</span> The Pri Chodosh (and Levush and Taz - Mishbetzos Zahav) explains that the Torah forbade Mechusar Zeman, i.e. an animal before eight days, for Avodah, so we infer that it is permitted to a commoner. We must say that we know that it was born after a full term pregnancy. If not, it is forbidden due to a Safek Nefel! The Gemara asked that Oso v'Es Beno should be forbidden due to 'Lo Sochal Kol To'evah.' How did we answer from Mechusar Zeman, in which no Aveirah was done?! Rather, 'Mechusar Zeman for Avodah' refers to Oso v'Es Beno. A verse teaches that it applies to Kodshim (78a). If Oso v'Es Beno were forbidden to people, we would know that it is Pasul for Kodshim, for it is not 'mi'Mashkeh Yisrael'!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>v.</span><span class='desl3'>	Note:</span> Even though 'mi'Mashkeh Yisrael' is a verse in Yechezkeil, we must say that before he wrote the verse, it was a tradition (Sanhedrin 22b). Menachos 6a asks why we need other verses to disqualify a Tereifah for Avodah, since we could learn from 'mi'Mashke Yisrael'!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vi.</span><span class='desl2'>	Shach (3):</span> The first animal is permitted, for when he slaughtered it, he did not transgress. The Ran explains that it is a fine to forbid the latter, like one who cooked on Shabbos. It seems that we fine only him, like the Prishah connotes. Also the Rosh says like this, and this follows from the proof he brought from Rav Yosef (the Beraisa).</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vii.</span><span class='desl3'>	Sifsei Da'as:</span> The proof from Rav Yosef is only regarding the Shochet, but not regarding others. See Tevu'as Shor 7. We hold like Bahag. All the Acharonim ruled like him. It seems that even if he was Mezid, it is forbidden to him and permitted to others. The Bach holds that Bahag forbids mid'Oraisa. The Acharonim say that it is only a fine mid'Rabanan. Yad Eliyahu says that Maharimat asked why Shechitah on Shabbos permits. We should say 'if he transgressed, it did not help'! We can ask similarly, here. The same answer applies. The action is intrinsically permitted; it is forbidden only on this day, therefore, 'if he transgressed, it did not help' does not apply. In any case, this is not difficult. Since the Torah forbids Mechusar Zeman for Avodah, this implies that it is permitted to commoners.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>viii.</span><span class='desl2'>	Tevu'as Shor (7):</span> It is forbidden even to others on that day, so his evil act will not help. At night it is permitted even to him. This is unlike Shabbos, which is punishable by stoning; there, we forbid permanently to him. It is unlike other Isurim.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ix.</span><span class='desl3'>	Sifsei Da'as:</span> Tevu'as Shor asked why if one was Mevatel Isur l'Chatchilah, it is permitted to others. He holds that we fine anyone who transgressed mid'Oraisa, lest he benefit from his sin. If it would be forbidden to others, it would be permanently forbidden, and more stringent than Shabbos. Rather, since it is only in order that one not benefit from sin, regarding Shabbos we permit on Motza'ei Shabbos, and he did not benefit from Melachah on Shabbos. We forbid him, because Shabbos is (very stringent, i.e.) punishable by stoning. For other Aveiros, we fine him and others not to benefit from the Aveirah. One who was Mevatel an Isur transgressed only mid'Rabanan. The Ra'avad holds that the Torah forbids to be Mevatel Isur. Even so, the Rashba says that the Ra'avad permits to others, like the Shach (99:7) says, even though there is benefit from the Aveirah. Siman 99 connotes that if one was Mevatel an Isur mid'Rabanan, it is forbidden to him himself. Here the Mechaber does not forbid even the same day, even though it is an Isur Torah. This is unlike being Mevatel an Isur. There, we fine him lest he do so again. Regarding Oso v'Es Beno, being able to eat this day is not a reason for him to do so again. (I.e. there is no reason to expect that a case of Oso v'Es Beno will occur for him again). We make such a distinction between here and Siman 110; we do not decree lest one take from a mixture (of Rov Heter) in a Kavu'a way (so it is considered an even Safek).</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>x.</span><span class='desl2'>	Tevu'as Shor (1 and Simlah Chadash 3):</span> If two slaughtered at once, both transgressed, and they are forbidden that day, even though one of them finished first, since Shechitah is from the beginning to the end.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>xi.</span><span class='desl3'>	Pri Megadim:</span> Keneses ha'Gedolah brings that Dameshek Eliezer explains that Bahag forbids both animals to the latter Shochet, and the latter animal to the first Shochet. This is unreasonable; the Acharonim connote otherwise. Why should the first animal be forbidden to the latter Shochet? It was permitted when it was slaughtered!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>xii.</span><span class='desl2'>	Gra (6):</span> Bahag explains that the Mishnah says that both are Kosher, i.e. mid'Oraisa, and even mid'Rabanan after that day.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>xiii.</span><span class='desl2'>	Pischei Teshuvah (2):</span> Zichron Yitzchak says that if the father and its son were slaughtered in one day, one may eat (even) the latter that day, since it is a Safek whether the Isur applies to the father, and it is a Safek whether the Halachah follows Bahag. Even though a Sefek-Sefeka does not help for Davar she'Yesh Lo Matirim (it will be permitted in another time or situation), since it is not forbidden to all, rather, only to the Shochet, we do not consider this Davar she'Yesh Lo Matirim, like the Maharshal (Yevamos 8:34). I say that we do not rule like the Maharshal, for we hold (Rema 102:4) that if one vowed not to eat something, it is considered Davar she'Yesh Lo Matirim, even if it is forbidden only to the one who vowed.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>xiv.</span><span class='desl2'>	Sifsei Da'as (102:2):</span> Keneses ha'Gedolah says that something not forbidden to all is not considered Davar she'Yesh Lo Matirim. He learns from R. Asher of Lunil in Tamim De'im 120, who is lenient about a Safek about something brought from outside the Techum for Ploni, since it is forbidden only to Ploni. The Shulchan Aruch (OC 325:8) is stringent about this, like the Rif!</p>
<p class='normal'></p><p align='right'>


lvr: 51
dfh: a
loi:
<p class='newsubafbbb'><span class='numt'>1)</span> WHICH PARTS OF TORAH MAY ONE TEACH TO NOCHRIM? <span class='indexentry'>[Torah:Nochrim]</span></p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(a)</span>	GEMARA</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	(Beraisa - Tana d'Vei R. Yishmael):</span> Hash-m taught to Moshe the Kelalos (essence of the Mitzvos) on Sinai. He taught to him the Peratim (details, during the 40 years in the Midbar) in the Ohel Mo'ed.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span>	R. Akiva says, the Kelalim and Peratim were given on Sinai. They were repeated in the Ohel Mo'ed, and again in Arvos Mo'av (Sefer Devarim, in the 40th year in the Midbar).</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	(Beraisa (115b)):</span> (Even) nowadays, Nochrim may offer Korbanos on a Bamah.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	116b (Beraisa):</span> 'Daber El Bnei Yisrael' - Shechutei Chutz is forbidden only to Yisrael. Nochrim may build Bamos and offer on them.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span><span class='desl2'>	(R. Yakov bar Acha):</span> One may not help them (offer outside the Mikdash) or to be a Shali'ach for them.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>6.</span><span class='desl2'>	(Rava):</span> One may teach them how to offer;</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>7.</span>	The mother of Shevor Malka (the Persian king) sent a Korban for Rava to offer to Hash-m. Rava told Rav Safra and Rav Acha bar Huna to get two Nochri youths of the same age to offer it l'Shem Shamayim.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>8.</span><span class='desl2'>	Chagigah 13a (R. Ami):</span> We do not teach Divrei Torah to Nochrim - 'Lo Osah Chen l'Chol Goy u'Mishpatim Bal Yeda'um'.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>9.</span><span class='desl2'>	Bava Kama 38a (Rav Yosef):</span> '...Ro'ah va'Yater Goyim' - Hash-m saw that they were not keeping their seven Mitzvos, and released them from their Mitzvos.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>10.</span><span class='desl2'>	Objection:</span> Do they gain from their sins?!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>11.</span><span class='desl2'>	Answer (Mar brei d'Ravina):</span> No - it means, even if they fulfil their Mitzvos, they are not rewarded for them.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>12.</span><span class='desl2'>	Question (Beraisa - R. Meir):</span> 'Asher Ya'aseh Osam *ha'Adam* v'Chai Bahem' teaches that even a Nochri who engages in Torah gets reward, just like a Kohen Gadol.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>13.</span><span class='desl2'>	Answer:</span> They are not rewarded like one who is commanded, rather like one who is not commanded.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>14.</span><span class='desl2'>	(Beraisa):</span> Romi sent two officers to learn the Torah; Chachamim taught them. They acknowledged the truth of every point, except for one.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>15.</span><span class='desl2'>	The officers:</span> How can it be that a Yisrael's ox that gores a Nochri's ox is exempt, but a Nochri's ox (even a Tam) that gores a Yisrael's ox pays full damage?</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>16.</span>	If one is liable only for 'Shor Re'ehu (of his fellowman)', a Nochri should be exempt when his ox gored a Yisrael's ox;</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>17.</span>	If we do not expound 'Shor Re'ehu' like this, a Yisrael should be liable when his ox gored a Nochri's ox!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>18.</span><span class='desl2'>	Nedarim 38a (R. Yosi bar Chanina):</span> Torah was only given to Moshe and his descendants. It says 'write for yourself' and 'carve for yourself.' Just like the carvings belong to Moshe, also the writing. Moshe was generous and gave the writing to Yisrael - 'a generous person will be blessed.'</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>19.</span>	He meant that Pilpul (a sharp understanding of Torah) was given only to Moshe. (He generously shared this with Yisrael.)</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>20.</span><span class='desl2'>	Sanhedrin 59a (R. Yochanan):</span> A Nochri who learns Torah is Chayav Misah. 'Torah...Morashah Kehilas Yakov', it is an inheritance for Yisrael, but not for Nochrim.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(b)</span>	RISHONIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Rambam (Hilchos Melachim 8:10):</span> Moshe bequeathed the Torah and Mitzvos only to Yisrael - 'Morashah Kehilas Yakov'. It is also for anyone of another Umah who wants to convert.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Rambam (10:9):</span> A Nochri who learns Torah is Chayav Misah. He may learn only his seven Mitzvos. If he learned Torah, we hit and punish him and tell him that he is Chayav Misah, but we do not kill him</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Rambam (Hilchos Ma'aseh ha'Korbanos 19:16):</span> One may not help Nochrim offer outside the Mikdash, for this is forbidden to Yisrael. One may teach them how to offer to Hash-m.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl2'>	Shiltei ha'Giborim (Avodah Zarah 6a:1):</span> In Sanhedrin we say that a Nochri who learns Torah is Chayav Misah for stealing Yisrael's inheritance. A Yisrael who teaches him transgresses 'v'Lifnei Iver Lo Siten Michshol.' This refers only to Toras Moshe and the Mitzvos, but one may teach to them Nevi'im and Kesuvim, which have consolation for Yisrael and rebuttals of Apikorsim. Perhaps this will cause him to change his way.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ii.</span><span class='desl2'>	Rashba (Bava Kama 38a DH Lamadnu):</span> The Nochrim who came to learn Torah learned well three times. Alternatively, they learned written Torah, Mishnah and Talmud. The Yerushalmi says so</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iii.</span><span class='desl3'>	Question:</span> Why do we need a source to forbid teaching Torah to Nochrim? A Nochri is forbidden to learn, so one who teaches him transgresses 'V'Lifnei Iver Lo Siten Michshol'! We cannot say that this applies to their seven Mitzvos, for it is a Mitzvah to teach them their Mitzvos!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>iv.</span><span class='desl2'>	Answer #1 (Tosfos Chagigah 13a DH Ein):</span> If there is someone else they could learn from, e.g. another Nochri, Lifnei Iver does not apply.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>v.</span><span class='desl2'>	Answer #2 (Maharsha Chidushei Agados Chagigah 13a DH Ein):</span> One may teach to a Nochri his seven Mitzvos. He is Chayav Misah for learning other Mitzvos. Our Gemara forbids teaching the reasons and secrets of Mitzvos, even for their seven Mitzvos. Even their Mitzvos 'Bal Yeda'um', i.e. they do not know the reasons and secrets behind them.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vi.</span><span class='desl2'>	Answer #3 (Herchav Davar, on Amuk Davar Vayikra 18:5):</span> A Nochri is forbidden only to learn how the laws are expounded. The Aseh forbids teaching even Halachos themselves. Shiltei ha'Giborim permits teaching to them Nevi'im and Kesuvim. Perhaps this is because the Isur to teacgh Drashos is from 'Torah Tzivah *Lanu* Moshe', and this applies only to the Chumash, which has laws.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>vii.</span>	Answer #4 (Yad Eliyahu 48, citing Ein Yakov brought another answer, that after Matan Torah, when they did not want even their seven Mitzvos, they are not rewarded even for them, so one may not teach even this to them. Only before Matan Torah, a Nochri who engaged in his Mitzvos was like a Kohen Gadol.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>viii.</span><span class='desl2'>	Rebuttal (Yad Eliyahu):</span> If so, we should have given this answer in Avodah Zarah! (Also, it is difficult to say that the verse teaches only about what was before Matan Torah - PF.) Zevachim 117 proved that even nowadays we may teach them. We may not offer Korbanos for Nochrim, but we may teach them how to offer. The Rambam rules like this. All the more so we may teach them their seven Mitzvos! Be'er Sheva permits to learn with Nochrim, but advises not to. This is unlike the Gemara! Rather, it is a severe Isur to teach them secrets of Torah, or Mitzvos that do not apply to them</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>ix.</span><span class='desl3'>	Question:</span> Why did Chachamim teach Torah to Nochrim (three times)? This is forbidden!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>x.</span><span class='desl2'>	Answer #1 (Tosfos Bava Kama 38a DH Kar'u):</span> The ruling authority forced them to teach them. We need not be Moser Nefesh to avoid teaching Nochrim. Alternatively, the Nochrim expressed desire to convert, like it says in Sifri (v'Zos ha'Berachah 344, which describes the episode slightly differently).</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>xi.</span><span class='desl2'>	Yam Shel Shlomo (Bava Kama 4:9):</span> We learn from the episode and Tosfos that one may not teach Torah to Nochrim for the sake of Shalom with the Malchus, and surely not for the sake of pay. We see that people who do so cause heresy. The Torah commanded not to write Torah she'Ba'al Peh to avoid this problem.</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>xii.</span><span class='desl2'>	Answer #2 (Ro'oh, in Shitah Mekubetzes Bava Kama 38a):</span> The Nochrim who came to learn pretended that they were Yisre'elim. If not, it would be forbidden to teach them. The Yerushalmi says so.</p>
<p class='firstindenthalachah'><span class='numl1'>(c)</span>	POSKIM AND ACHARONIM</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>1.</span><span class='desl2'>	Gra (YD 246:22):</span> If a woman learns Torah, she gets reward. She is no worse than a Nochri!</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>2.</span><span class='desl2'>	Shiyurei Berachah (on 246:6):</span> It is a great sin even to teach a Nochri Aleph-Beis. Some say that R. Ami said that we are not *Moser* Divrei Torah to Nochrim to teach that we may not sell to them Sifrei Kodesh. This is not a Diyuk, but the law is true.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>3.</span><span class='desl2'>	Shlah (Shevu'os Ner Mitzvah 102):</span> It is a severe Isur to teach even one word of Torah to a Nochri. The Nochri is Chayav Misah for learning it; 'v'Lifnei Iver Lo Siten Michshol' applies. One may teach them their seven Mitzvos. The Zohar is very stringent about this, and does not distinguish. Tola'as Yakov says that this is because one without a Bris has no share in Hash-m or remembrance in his Torah. He is called Tamei, and not Kadosh. This is why one may not teach even Aleph-Beis to a Nochri. He falsifies Hashem's great name, for the entire Torah is names of Hash-m, and one may enter the Bris of the tongue, i.e. the Torah, only with the Bris of flesh. Korban Pesach hints to a matter of Kedushah, and it is forbidden to an Arel. All the more so the names of Hash-m are forbidden to an Arel!</p>
<p class='thirdindent'><span class='numl3'>i.</span><span class='desl3'>	Note:</span> This does not explain why one may not teach a Nochris, or why one may teach a Yisrael who was not circumcised, e.g. due to danger.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>4.</span><span class='desl2'>	Meshiv Davar (2:77):</span> To write a Sefer Torah for Kara'im (who deny oral Torah) does not transgress teaching Torah to Nochrim. One may teach them written Torah. Hash-m commanded Yehoshua to write the Torah in 70 languages for the Nochrim! 'U'Mishpatim Bal Yeda'um' refers to laws expounded from Torah. Tosfos understood like this. He based his question on the fact that they taught the Nochrim three times. This is because the Kelalim and Peratim were given on Sinai, repeated in the Ohel Mo'ed, and a third time in Arvos Mo'av. The written Torah was given on Sinai. Mishnah was given in the Ohel Mo'ed. Talmud, i.e. how the Mishnayos were derived from the Torah, was given in Arvos Mo'av. Pilpul was given only to Moshe. He generously shared this with Yisrael, i.e. in Arvos Mo'av. This is why he said ''v'Atah Shma Yisrael El ha'Chukim veha'Mishpatim Asher Anochi Melamed Eschem.' These are the Drashos and how to derive them from Torah. One may not teach them to Nochrim - 'u'Mishpatim Bal Yeda'um.' One may not sell to Kara'im a Sefer Torah intended for Yisre'elim, but one may write a Sefer Torah for Kara'im.</p>
<p class='secondindent'><span class='numl2'>5.</span><span class='desl2'>	Yad Eliyahu (48):</span> Chagigah 13a explicitly forbids teaching Torah to Nochrim. This is even if there will be animosity or a little danger or for pay. One may not falsify the law due to animosity or fear. This is clear from Bava Kama 38a and Tosfos. One may not sell Kodesh Seforim to a Nochri who wants to learn. Why did the Rambam and Tur omit this? I say that it was obvious!</p>
<p class='seealso'>See also:</p>
<p class='seealsotext'>


# rshbvl

lvr: 51
pgn: 2
dfh: a
trm: כשרים
txt:
<span class='five'>כשרים. </span>לזרוק דמן ולהקטיר אימוריהם ולאכול את הנאכלין אע'פ שמצותן לשוחטן לשמן כדיליף בגמ': 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: a
trm: הפסח בזמנו
txt:
<span class='five'>הפסח בזמנו. </span>[פסול] שלא לשמו כל זמן שחיטתו דהיינו מחצות היום של ערב פסח עד הערב אבל קודם לכן ואחר מכאן קיימא לן <span class='mareimakom'>(לקמן דף ז:)</span> דפסח בשאר ימות השנה [שלמים] הוא וכל דינו כשלמים ואמרינן לעיל דשאר זבחים כשרין שלא לשמן ובגמ' יליף לה מקראי: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: a
trm: הנשחטין לשם פסח
txt:
<span class='five'>הנשחטין לשם פסח. </span>כל שאר זבחים שנזבחו בי'ד בניסן לשם פסח או שנזבחו לשם חטאת בכל זמן פסולין כי היכי דאינהו פסולין לשם אחרים ובגמרא יליף טעמא דאחרים לשם פסח בברייתא: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: a
trm: שמעון אחי עזריה
txt:
<span class='five'>שמעון אחי עזריה. </span>על שם שעזריה עסק בפרקמטיא וסיפק צורכי שמעון אחיו בשעה שהיה עוסק בתורה והתנו ביניהן שיהא חלק לעזריה בשכר תלמודו של שמעון כדאמרי' בסוטה <span class='mareimakom'>(דף כא.)</span> אם יתן איש את כל הון ביתו וגו' לא כשמעון אחי עזריה לפיכך נקרא על שמו שלמד על ידו: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: a
trm: שחטן
txt:
<span class='five'>שחטן. </span>לשאר זבחים לשם גבוה מהן כשרין כדמפרש ואזיל ובגמרא <span class='mareimakom'>(לקמן דף יא:)</span> יליף לה ומפרש להאי כשרין אי כשרין [ועלו] קאמר ובתרתי פליגי אי כשרין ולא עלו קאמר ובגבוה ובנמוך הוא דפליגי: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: a
trm: לשם נמוך מהן פסולין
txt:
<span class='five'>לשם נמוך מהן פסולין. </span>לגמרי: בכור ומעשר בהמה נמוכין משלמים כדאמרינן בפ' כל התדיר <span class='mareimakom'>(לקמן דף פט.)</span> מפני שהשלמים טעונין מתן ארבע סמיכה ונסכים ותנופת חזה ושוק: <span class='shastitle7'>גמ'</span> 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: a
trm: למה לי למיתני אלא
txt:
<span class='five'>למה לי למיתני אלא. </span>להאריך בלשונו ליתני ולא עלו לבעלים כו' לשון קצרה כדקיימא לן <span class='mareimakom'>(פסחים דף ג:)</span> לעולם ישנה אדם לתלמידו דרך קצרה: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: a
trm: אבל בקדושתייהו קיימי ואסור לשנויי בהו
txt:
<span class='five'>אבל בקדושתייהו קיימי ואסור לשנויי בהו. </span>תו שינויא אחרינא לעבוד אחת משאר עבודות לכתחילה שלא לשמה מיהו אם עבר ושינה כשר: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: b
trm: נדר הוא
txt:
<span class='five'>נדר הוא. </span>דהא כאשר נדרת כתיב ויש חילוק בין נדר לנדבה נדר דאמר הרי עלי ונדבה הרי זו: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: b
trm: ונדבה מי שרי לשנויי בה
txt:
<span class='five'>ונדבה מי שרי לשנויי בה. </span>וכיון דרחמנא קרייה נדבה מי שרי לשנויי בה הא אמרינן בפ' שני <span class='mareimakom'>(לקמן ד' כט:)</span> אסור לחשב בקדשים ויליף מקרא דלא יחשב והכי מידרש קרא אם מוצא שפתיך תשמור ועשית אז יהיה נדר אשר נדרת ואם לאו נדבה: (מפי השמועה במנחות עד כאן): 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: b
trm: לא הוית גבן באורתא בתחומא
txt:
<span class='five'>לא הוית גבן באורתא בתחומא. </span>כלומר חבל על שלא היית אמש בשבת אצלנו בתוך התחום שתוכל לבא לבית המדרש ולשמוע: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: b
trm: שלא לשם אשה
txt:
<span class='five'>שלא לשם אשה. </span>האשה הזאת שנכתב לשום אחרת ששמה כשם זו פסול דכתיב וכתב לה לשמה: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: b
trm: וסתמא נמי פסול
txt:
<span class='five'>וסתמא נמי פסול. </span>כגון אם כתבו הסופר [סתם] לשם לאה שיהא מזומן לכשיבא אדם אצלו ששמו ושם אשתו (שוין) כן ויתננו לו ולקמן מפרש מנלן ממתני' דסתם פסול: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: b
trm: הא לשם פסח וסתמא
txt:
<span class='five'>הא לשם פסח וסתמא. </span>שלא חישב אחריו לשם שלמים כשר ואע'ג דסוף שחיטה סתמא אישתחיט: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: b
trm: אלמא סתמן כלשמן דמי
txt:
<span class='five'>אלמא סתמן כלשמן דמי. </span>דאי כשלא לשמן דמי הויא ליה כאילו אמר לשם פסח ולשם שלמים: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: b
trm: הא סתמא [ולשם] פסח
txt:
<span class='five'>הא סתמא [ולשם] פסח. </span>תחילה שחטה סתם וסופה לשם פסח כשר ולא מיפסיל משום תחילתה אלמא סתמא כלשמן: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: b
trm: א'נ איידי כו'
txt:
<span class='five'>א'נ איידי כו'. </span>כלומר לעולם לא תידוק מיניה הא סתמא ולשם פסח כשר דלעולם אימא לך פסול דסתמא כשלא לשמו והאי דקתני לשם שלמים איידי דפריש בלשמן ולא לשמן לשם שלמים דהתם דווקא הוא דאילו סתמא הוי כשר דעל דעת ראשונה הוא עושה פריש נמי תנא דמתני' בשלא לשמו ולשמו לשם שלמים ולשם פסח ולאו דווקא דה'ה לסתמא ולשם פסח דמיפסל בתחילת שחיטה: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: b
trm: שתנאי בית דין הוא
txt:
<span class='five'>שתנאי בית דין הוא. </span>שישחטו סתם ולא יזכירו בשחיטתן לשמו כדמפרש טעמא ואזיל אתנו ב'ד דלא לימא לשמן כו': 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: b
trm: וגבי גט דסתמא פסול מנא ליה
txt:
<span class='five'>וגבי גט דסתמא פסול מנא ליה. </span>כלומר היכי שמע ליה רבא ממתני' דגיטין דפסול דתיקשה ליה ורמינהי אהדדי: 


lvr: 51
pgn: 2
dfh: b
trm: דלא איכתוב לשם כריתות כלל
txt:
<span class='five'>דלא איכתוב לשם כריתות כלל. </span>אבל היכא דאיכתב ב] לשם כריתות שיהא מזומן לו לכשיזדמן לו מגרש ששמו ושם אשתו ג] שוין בו כשר:  ונמלך


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: דאין ברירה
txt:
<span class='five'>דאין ברירה. </span>וגריעה מסתמא דשמא בשעה שנכתב לא היה בדעתו של בעל לזו ואינתק לשם האחרת: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: מקום הרי את כו'
txt:
<span class='five'>מקום הרי את כו'. </span>דזהו עיקר גופו אלמא סתמא פסול ואף על גב דאיכתב לשם כריתות לכשיזדמן לו: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: תו רמי מילתא אחריתי
txt:
<span class='five'>תו רמי מילתא אחריתי. </span>אדרבינא ורב פפא קאי דקאמר ב]  דרמי רבא אהדדי ושנינהו: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: דרב יהודה אמר רב
txt:
<span class='five'>דרב יהודה אמר רב. </span>לקמן בפרק בית שמאי <span class='mareimakom'>(דף מו:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: לשם חולין כשירה
txt:
<span class='five'>לשם חולין כשירה. </span>קס'ד סברא דידיה היא כדמפרש דמינה מחריב בה דבר שהוא מינו מועיל ג] בו לעקור את שמו: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: דלאו מינה
txt:
<span class='five'>דלאו מינה. </span>כגון חולין שאינו מין קדשים לא מחריב בה ואין שמו נתפס על הזבח לעקור שמו ממנו: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: ואפי' לשם עובדת כוכבים
txt:
<span class='five'>ואפי' לשם עובדת כוכבים. </span>דהא שלא לשם האשה קתני דמשמע שלא לשם אשה זו אלא לשום אשה אחרת כל דהו ואע'ג דעובדת כוכבים לאו בת גירושין היא מהניא לפסול אלמא דלאו מינה ד]  [מחריב] בה: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: דל עובדת כוכבים מיניה
txt:
<span class='five'>דל עובדת כוכבים מיניה. </span>ואימא נמי דלאו מינה לא מחריב בה אפילו הכי פסול דהוה ליה סתמא דמיהו לאו לשם אשה זו נכתב: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: דל חולין מינייהו
txt:
<span class='five'>דל חולין מינייהו. </span>כדסבירא לן דלא חייל ולא מחריב ביה דלא מיניה הוה הוו להו שחוטין סתם ואמרן לעיל סתמא כשירה: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: תוכו
txt:
<span class='five'>תוכו. </span> ה] כל כלי חרס וגו' <span class='mareimakom'>(ויקרא יא)</span> ולא תוך תוכו כלי המונח בתנור ופיו למעלה מן פי התנור ואוכלין ומשקין בתוכו ושרץ בתנור אוכלין שבכלים טהורין והכי אמרינן בת'כ אבל היה פיו בתוך התנור תוכו קרינן ביה: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: ואפי' כלי שטף מציל
txt:
<span class='five'>ואפי' כלי שטף מציל. </span>כלומר לא מיבעיא כלי חרס המונח בתנור דמציל על האוכלין שבתוכו דהא תוך תוכו הוא וכלי גופיה ליכא למימר דמיטמא  ו] באויר ויטמא אוכלין שבו דאין כלי חרס מיטמא מגבו אלא אפי' כלי שטף שמיטמא מגבו הכא טהור ומציל דאמר [בפ' קמא דפסחים] <span class='mareimakom'>(דף כ:)</span> אוכלין ז] מיטמאים מאויר כלי חרס ואין כלי מיטמא מאויר כלי חרס ומדקתני כלי שטף מציל אלמא דלאו מיניה חייץ ביה ח] [ומבטל את שם תוכו] הכא נמי ליחול שם חולין וליפסל: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: ושני הכא עשו חולין אצל קדשים כו'
txt:
<span class='five'>ושני הכא עשו חולין אצל קדשים כו'. </span>כלומר לעולם דלאו מינה לאו מחריב ביה וכלי שטף אצל כלי חרס מיניה הוא דהא מנא והא מנא אבל חולין אצל קדשים הוי דלאו מיניה כמחיצה אצל תנור דאמרינן ביה לקמן דלא מהניא ביה להיות חציצה בין שרץ לאוכלין כדאמרן דלאו מיניה לא מחריב בה: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: שחצצו בנסרים
txt:
<span class='five'>שחצצו בנסרים. </span>שעשה מחיצה באמצעו וחלקו עד למעלה מפיו הכל טמא אפילו אוכלין שבעבר השני של מחיצה: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: כוורת שהיא פחותה
txt:
<span class='five'>כוורת שהיא פחותה. </span>גרסינן בטהרות ולהכי נקט פחותה דלאו כלי הוא דאי הואי שלימה הוה מצלת על אוכלין שבתוכה כדאמרן ט] אפי' כלי שטף מציל אבל השתא דלאו כלי הוא הויא כמחיצה בעלמא: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: ופקוקה בקש
txt:
<span class='five'>ופקוקה בקש. </span>רבותא נקט דאע'ג דפקוקה פחיתתה בקש לא הוי כלי ואפי' פיה למעלה מפי י] תנור לא מצלת על אוכלין שבתוכה: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: a
trm: אוכלין שבתוכה טמאים
txt:
<span class='five'>אוכלין שבתוכה טמאים. </span>והיינו דאמרן דלא מינה כגון מחיצה לא מחריב בה לבטל שם תוכו ממנו:  אם


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: אם הציל
txt:
<span class='five'>אם הציל. </span>המחיצה במת החמור באהל המת שהמחיצה מפסקת  י] וכלים שמעבר השני טהורין דכתיב <span class='mareimakom'>(במדבר יט)</span> כל אשר באהל יטמא והני לאו בההוא אהל נינהו: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: תציל בכלי חרס
txt:
<span class='five'>תציל בכלי חרס. </span> יא] [בתמיה שאין חולקין כלי חרס] במחיצות הלכך תוכו קרינא ביה: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: ר' אליעזר קל וחומר קאמר
txt:
<span class='five'>ר' אליעזר קל וחומר קאמר. </span>לעולם בעלמא ר' אליעזר כרב סבירא ליה כגון חולין וקדשים אבל לענין מחיצה מקל וחומר יליף כיון דבמת החמור מצלא קל וחומר לכלי חרס הקל שהשרץ קל מן המת: הכי גרסינן 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: אלא טעמא דרב כר' יב] אלעזר
txt:
<span class='five'>אלא טעמא דרב כר' יב] אלעזר. </span>ולא יחללו את קדשי הכי דריש ליה אין יג] דבר אחר מחלל את קדשי בני ישראל וגזירת הכתוב היא: ופרכינן אלמא לר' אלעזר דבעית לאוקמה לדרב אליביה אתא קרא דלא יחללו ואפקיה מק'ו דהוה לן למידרש קדשים מחללין קדשים יד] כו': 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: ה'נ ליתי תוכו
txt:
<span class='five'>ה'נ ליתי תוכו. </span>קרא יתירא דדרשינן לקמן תוכו ולא תוך תוכו טו] (וקאמרת מקרא למידק למידרש תוכו ולא תוך תוכו) וקאמרת מסברא דלא ממעט אלא תוך כלי אחר אבל מחיצה דלאו בת מיניה לית ליה לאיחרוביה אי לאו משום קל וחומר ואמאי אמרת קל וחומר ליתי תוכו וליפקיה דמדמעט תוך תוכו מכלל דתוכו לעולם טמא דאי מחיצה  טז] (בעלמא) מצלא למה לי קרא למעוטי תוך תוכו השתא תוכו מציל תוך תוכו מבעיא והאי שבעבר המחיצה תוכו הוא לרב דהאמרת דלאו מיניה לא מחריב ביה: אמר לך ר' אלעזר האי תוכו דאתי למעוטי תוך תוכו ובעית למידק מיניה מחיצה לא מצלא: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: מיבעי ליה לאוכלין שגיבלן
txt:
<span class='five'>מיבעי ליה לאוכלין שגיבלן. </span>וחיפן בטיט סביב שאין השרץ יכול ליגע בהן והכניסן לאויר התנור והני הוא דאיתרבו לטומאה מדרשא דלא תוך תוכו הוא כדקאמרת תוך תוכו הוא דמציל אבל הקפת טיט לא מיחרבא ביה לבטולי שם תוכו  יז] דלאו מיניה כה'ג לא מחריב ביה דס'ד אמינא הואיל וא'א להם ליטמא במגע שרץ לא נטמאו נמי מתורת אויר כלי חרס קמ'ל מיעוטא יח] דלא תוך תוכו הוא (דאמר) דלא מטמא אבל הני מיטמו ומיהו מחיצה אע'ג דלאו מיניה הוא אתא ק'ו ורבייה לאיחרובי ביה: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: ורבנן יט] הני
txt:
<span class='five'>ורבנן יט] הני. </span>אוכלין לא צריכי קרא הך וי'ו יתירא דדריש לקמן למעוטי תוך תוכו ואיתרבו הנך כ] [דלאו] מיניה נינהו לא איצטריך קרא לרבויינהו דהני מתוך נפקי דהא בתוך נינהו ומהיכא תיתי לך לטהרינהו והא דקאמר הואיל ובנגיעה לא מטמאו לאו איריא היא לטהרינהו מדין אויר: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: שינוי בעלים
txt:
<span class='five'>שינוי בעלים. </span>חטאת ראובן כא] ששחט לשם שמעון להתכפר בה שמעון דקי'ל [לקמן] דפסולה דכתיב לכפר עליו כב] ולא על חבירו: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: חטאת ששחטה לשם חטאת
txt:
<span class='five'>חטאת ששחטה לשם חטאת. </span>חטאת חלב ששחטה לשם חטאת דם והא מילתא לקמן בפירקין <span class='mareimakom'>(דף ז.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: והאמר רב
txt:
<span class='five'>והאמר רב. </span>בשינוי בעלים חטאת ראובן ששחטה להתכפר בה שמעון אם שמעון מחוייב חטאת כג] (הוה) פסולה אבל אם מחוייב עולה ולא חטאת כשרה אלמא לאו מיניה לאו מחריב ביה: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: התם
txt:
<span class='five'>התם. </span> כד] שינוי קודש נפקא לן [לפסולא מושחט] אותה לחטאת שתהא שחיטה לשם חטאת וכאן הרי חטאת לשם חטאת נשחטה: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: הכא
txt:
<span class='five'>הכא. </span>בשינוי בעלים פסולה נפקא לן מעליו ולא על חבירו והילכך חבירו דומיא דידיה דבר מיניה הוא דמחריב ביה לבטולי שמיה: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: ארבעה תוכו כתיבי
txt:
<span class='five'>ארבעה תוכו כתיבי. </span>כיצד תוכו תרי זימני ודרוש תוך ודרוש תוכו דהוה מצי למיכתב אל תוך וכתיב תוכו למיעוטא וכן בחבירו: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: וחד לג'ש
txt:
<span class='five'>וחד לג'ש. </span>שיטמא שרץ את הכלי ואע'פ שלא נגע כה] כו' כדיליף ליה בהכל שוחטין <span class='mareimakom'>(חולין דף כד:)</span> נאמר תוכו ליטמא ונאמר תוכו לטמא: 


lvr: 51
pgn: 3
dfh: b
trm: וחד תוכו ולא תוך תוכו
txt:
<span class='five'>וחד תוכו ולא תוך תוכו. </span>כדפרישית לעיל וע'כ עיקר קרא לכלי שטף אתא דאי למעוטי כלי חרס שבתוך התנור ופיו למעלה מפי התנור שיציל על האוכלין שבתוכו למה לי וי'ו יתירא למעוטי לכתוב כל אשר כו] [בתוך] יטמא ומהיכא תיתי לטמויי אוכלים שבפנימי הא לאו תוכו נינהו אלא ללמד על כלי שטף שאף הוא יציל דלא תימא דלאו מיניה לאו מחריב ביה הילכך גזירת הכתוב היא:  ומנלן


lvr: 51
pgn: 4
dfh: a
trm: ממאי דלענין שחיטה יג] קרוי זבח [דלמא] היינו שמייהו
txt:
<span class='five'>ממאי דלענין שחיטה יג] קרוי זבח [דלמא] היינו שמייהו. </span>זבח שלמים ולא נאמר זבח משום שחיטה: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: a
trm: מה לזביחה שכן יד] פוסלת שלא לשם אוכלין בפסח
txt:
<span class='five'>מה לזביחה שכן יד] פוסלת שלא לשם אוכלין בפסח. </span>שאם שחטו שלא לאוכלין כגון לחולה ולזקן שאין יכולין לאכול כזית פסול ואפילו הן בעליו דכתיב איש לפי אכלו אכילה בכזית ושאר עבודות לא פסלי שלא לאוכלין דכתיב תכוסו ותניא <span class='mareimakom'>(פסחים דף סא.)</span> רבי אומר לשון סורסי הוא זה כאדם האומר לחבירו כוס לי טלה זה והכי אמרינן בפסחים <span class='mareimakom'>(דף עח:)</span> דאין (מחשבה) אוכלין בזריקה: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: a
trm: שכן פסולה בזר
txt:
<span class='five'>שכן פסולה בזר. </span>לאפוקי שחיטה שכשירה בזר כדלקמן בפרק שלישי <span class='mareimakom'>(דף לב.)</span> שחיטה וקבלה טעונות צפון בפ' איזהו מקומן <span class='mareimakom'>(לקמן דף מט.)</span> יליף להו מקראי: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: a
trm: זריקה זר חייב עליה מיתה
txt:
<span class='five'>זריקה זר חייב עליה מיתה. </span>אבל שחיטה כשרה בזר וקבלה והולכה אע'פ שפסולה בזר אין חייב עליה מיתה כדאמרי' בסדר יומא <span class='mareimakom'>(דף כד.)</span> ארבעה עבודות זר חייב עליהם מיתה זריקה והקטרה וניסוך המים והיין דכתיב גבי והזר הקרב יומת ועבדתם עבודת מתנה ודרשינן עבודת מתנה ולא עבודת סילוק ועבדתם עבודה תמה ולא עבודה שיש אחריה עבודה והני כולהו יש אחריהם עבודה: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: a
trm: הולכה אפשר לבטלה
txt:
<span class='five'>הולכה אפשר לבטלה. </span>שאם רצה שוחט בצד המזבח וזורק כדתניא במתניתין <span class='mareimakom'>(לקמן דף יג.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: a
trm: והקריבו זו קבלת הדם
txt:
<span class='five'>והקריבו זו קבלת הדם. </span>ושחט את בן הבקר והקריבו בני אהרן הכהנים זו קבלה דהא בתר שחיטה כתיב ולא אפשר לאוקומיה בהולכה ואף על גב דלשון הולכה הוא כדחזינן בהולכת אברים דכתיב ביה הקרבה ולשון הולכה היא: טז] ה'ג 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: a
trm:
ואפקיה רחמנא קבלה בלשון הולכה למימרא דהולכה לא תפקה מכלל קבלה</span>: <span class='five'>שינוי בעלים מנלן

txt:
<span class='five'>ואפקיה רחמנא קבלה בלשון הולכה למימרא דהולכה לא תפקה מכלל קבלה</span>: <span class='five'>שינוי בעלים מנלן. </span>שצריך לשוחטו על מנת שיתכפרו בו בעליו לא שיתכפר בו אחר דקתני לקמן <span class='mareimakom'>(דף מו:)</span> לשם ששה דברים הזבח נזבח לשם זובח יז] מנלן דבעינן לשם זובח: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: a
trm: תודה קרויה שלמים
txt:
<span class='five'>תודה קרויה שלמים. </span>כדכתיב תודת שלמיו כמו חטאת הקהל <span class='mareimakom'>(ויקרא ד)</span> תורת משה עבדי <span class='mareimakom'>(מלאכי ג)</span> : 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: a
trm: חטאת ואשם מנין
txt:
<span class='five'>חטאת ואשם מנין. </span>בת'כ קתני לה גבי האי קרא ובשר זבח תודת שלמיו ביום קרבנו יאכל למדנו לתודה שנאכלת ליום ולילה: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: a
trm: א'כ
txt:
<span class='five'>א'כ. </span>דלהך דרשא לחודיה אתא לרבות חטאת ואשם שתהא אכילתו ליום ולילה יט] לכתוב לזבח לבסוף לגבי אכילה: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: a
trm: וישנו בד' עבודות
txt:
<span class='five'>וישנו בד' עבודות. </span>שאם שחט שלא לשמו או קיבל והלך וזרק שלא לשמו אע'פ שלא חישב כ] אלא על השחיטה שלא לשמו פסול כדרבינן להו לעיל אבל שינוי בעלים לא שייך אלא בזריקה דהא דרבינן שחיטה לפסול בשינוי בעלים אינו אלא כגון ששחט על מנת לזרוק להתכפר בו אחר אבל שחט שלא לשם בעליו ולא הזכיר על מנת לזרוק אין זו מחשבה דשנוי בעלים לא שייך בקרבן אלא להתכפר בו וכפרה בזריקה היא והכי אמרי' לקמן בפרקין <span class='mareimakom'>(דף י.)</span> שאם אמר הריני שוחט לשם פלוני כשר שחטו על מנת לזרוק לשם פלוני פסול וכן לענין קבלה והולכה לא שייך שינוי בעלים אא'כ חישב לקבל על מנת לזרוק לשם אחר: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: a
trm: וישנו לאחר מיתה
txt:
<span class='five'>וישנו לאחר מיתה. </span>המפריש קרבנו ומת והיורש מקריבו שייך בו שינוי קדש אבל לא שינוי בעלים שהרי מתו בעליו: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: b
trm: ואע'ג דתרתי לאו דוקא תרתי דוקא
txt:
<span class='five'>ואע'ג דתרתי לאו דוקא תרתי דוקא. </span> אע'ג דמותבינן ארבעה  יד] פרכי איכא תרתי שאינן עיקר כדמפרש ואזיל: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: b
trm: את שעליו
txt:
<span class='five'>את שעליו. </span>כגון נדר דאמר הרי עלי עולה חייב באחריותו אם הפריש בהמה לנדרו אם מתה או נגנבה דהכי משמע אותו שעליו יקריב אותו ונרצה לו ועד שיקריבנו לא נרצה ולא נפטר: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: b
trm: שכן עבודה שחייבין עליה בחוץ
txt:
<span class='five'>שכן עבודה שחייבין עליה בחוץ. </span> יז] דכתיב <span class='mareimakom'>(ויקרא יז)</span> אשר ישחט מחוץ למחנה וזורק נמי מרבינן ליה לקמן בפ' השוחט <span class='mareimakom'>(דף קז.)</span> דם שפך לרבות הזורק תאמר בקבלה והולכה שאין חייבין עליה בחוץ דתנן בפ' בתרא <span class='mareimakom'>(שם קיב:)</span> והיוצק והבולל כו' והמקבל דמים בחוץ פטור: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: b
trm: השתא דכתיב יעשה זבח שלמים
txt:
<span class='five'>השתא דכתיב יעשה זבח שלמים. </span>לא גמר הכלל את דבריו ולא נשלם להשמיענו על מה הוזכרו כאן העשיות  יט] עד שבא זבח והפסיק את הדבר: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: b
trm: שפיכת שירים
txt:
<span class='five'>שפיכת שירים. </span>שנשפכין שירי הדם ליסוד כב] [אחר] שנתן ארבע מתנות ואינן מעכבין כפרה: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: b
trm: הא תנא דבי רבי ישמעאל כו'
txt:
<span class='five'>הא תנא דבי רבי ישמעאל כו'. </span>בשילהי אלו טריפות <span class='mareimakom'>(חולין דף סו.)</span> גבי פרשת חגבים: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: b
trm: שקולין הן
txt:
<span class='five'>שקולין הן. </span>המדות שוות והי מינייהו מפקת אי דרשת הא אנא דרישנא לאידך הלכך יבאו שניהם והולכה על כרחך לא תפקה מכלל קבלה: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: b
trm: שכן טעונין כו'
txt:
<span class='five'>שכן טעונין כו'. </span>ושאר זבחים יש מהן שאין טעונים סמיכה ולא נסכים כגון בכור ומעשר ופסח ויש מהן שאין טעונין נסכים כגון חטאת ואשם  כג] ובכולן אין אחד שיהא טעון חזה ושוק: 


lvr: 51
pgn: 4
dfh: b
trm: ואיצטריך
txt:
<span class='five'>ואיצטריך. </span>למיכתב זאת התורה למיגמר משלמים ולא תימא ממוצא שפתיך נפקא דלכתחילה בעינן לשמה:  לא


lvr: 51
pgn: 5
dfh: a
trm: לא ידעינן במאי
txt:
<span class='five'>לא ידעינן במאי. </span>קאמר רחמנא מוצא שפתיך תשמור דהא לא כתיב בהדי' בהאי קרא עבודות לשמן ודלמא לאו בלשמן משתעי קרא כתב רחמנא זאת התורה למילף משלמים דמפרשה בהו לשמן: ו] הכי גרסי' 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: a
trm: לא יביאו יורשין חטאתה
txt:
<span class='five'>לא יביאו יורשין חטאתה. </span>דהויא לה חטאת שמתו בעליה והלכתא גמירי לה דלמיתה אזלה י] : 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: a
trm: מודינא לך בעולה
txt:
<span class='five'>מודינא לך בעולה. </span>שאם שחטה שלא יא] לשמן שתתקרב אע'פ שאינה מרצה הואיל ומצינו שבאה לאחר מיתה ואינה מרצה וה'ה לשלמים ושאר קרבנות חוץ מחטאת ואשם מיהו דלא אתי לאחר מיתה דקי'ל <span class='mareimakom'>(תמורה דף יח.)</span> דכל שבחטאת מתה באשם רועה מנא לן דקרב שלא לשמן הואיל ואינו מרצה דלא אפיק תנא דמתני' אלא פסח וחטאת: 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: a
trm: וקשיא ליה לריש לקיש אשם
txt:
<span class='five'>וקשיא ליה לריש לקיש אשם. </span>אמאי קרב שלא לשמו שלא לרצות הא לא אתי לאחר מיתה: 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: a
trm: ריש לקיש מהכא פתח
txt:
<span class='five'>ריש לקיש מהכא פתח. </span>לה (מהכא) לא נפקא ליה ממוצא שפתיך דליקרב אלא דלא לירצי והקרבתו מהאי קרא יליף ושחט אותה לחטאת אותה מיעוטא הוא אותה הוא דבעינן לשמה ואי לא פסולה כדיליפינן לקמן הא שאר קדשים כו': 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: b
trm: קשיא ליה לריש לקיש אשם משום דלא אתי לאחר מיתה לימא ליה ר' אליעזר אשם נמי אתי לאחר מיתה
txt:
<span class='five'>קשיא ליה לריש לקיש אשם משום דלא אתי לאחר מיתה לימא ליה ר' אליעזר אשם נמי אתי לאחר מיתה. </span> ח] שאשם שמתו בעליו רועה ודמיו נופלין לקיץ המזבח: 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: b
trm: חטאת נמי
txt:
<span class='five'>חטאת נמי. </span>מותרו נדבה הוא כגון הפריש שתי חטאות לאחריות מתכפר באחת מהן והשניה תרעה <span class='mareimakom'>(יומא סה.)</span> וההיא קריבה לאחר מיתת בעלים שהרי נתכפר בחבירתה בחייו ואין זו חטאת שמתו בעליה אלמא אתיא חטאת לאחר מיתה ואפי' הכי פסולה שלא לשמה ואשם נמי ליפסול: 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: b
trm: מיעט רחמנא הוא
txt:
<span class='five'>מיעט רחמנא הוא. </span>בשעיר נשיא כתיב בשחיטתו <span class='mareimakom'>(ויקרא ד)</span> ושחט אותו במקום אשר ישחט את העולה לפני ה' חטאת הוא שישחטנו לשם חטאת ואם לאו פסול דהוא משמע בהוייתו יהא אם בהוייתו  ט] יהא כשר ואם לאו פסול ומינה ילפי' פסול דחטאת לקמן בפרקין <span class='mareimakom'>(דף י:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: b
trm: אשם נמי כתיב ביה אשם הוא
txt:
<span class='five'>אשם נמי כתיב ביה אשם הוא. </span>בצו את אהרן י] והקטירו המזבח אשה לה' אשם הוא בזמן שהוא לשם אשם כשר ואם לאו פסול: 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: b
trm: ההוא לאחר הקטרת אימורין
txt:
<span class='five'>ההוא לאחר הקטרת אימורין . </span>דלא ילפינן מיניה כדתניא לקמן בפ'ק אבל אשם לא נאמר בו הוא אלא לאחר הקטרת אימורין וליכא למימר בהקטרה יא] דמבעי לשמו לעכב דהוא עצמו שלא הוקטרו  יב] אימורין כשר דאין כפרה אלא בדם ואע'ג דכתיב באשם קדש קדשים הוא יג]  <span class='mareimakom'>(ויקרא ו)</span> קודם שחיטה לא ילפינן מיניה דלא משמע לשמו אלא כשכתוב הוא עם שם הקרבן כגון חטאת הוא אשם הוא והיכא דכתיב גבי אחת מעבודת הדם: 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: b
trm: שניתק לרעייה
txt:
<span class='five'>שניתק לרעייה. </span>שמתו בעליו או שנתכפרו באחר וניתק מדין אשם לרעייה שאמרו לו ב'ד יד] הוציאו וירעה: 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: b
trm: ניתק אין
txt:
<span class='five'>ניתק אין. </span>דמיעקר שם אשם מיניה משנמסר לרועה וקם סתמיה לעולה לא ניתק לא הוי סתמיה לעולה דאמר קרא אשם הוא בהווייתו יהא טו] : 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: b
trm: יולדת
txt:
<span class='five'>יולדת. </span>עולת יולדת דאייתי ראיה מיניה יביאו יורשים עולתה מאי לייתו ולירצו איכא אם היא ילדה כו': 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: b
trm: מאן לימא דאי איכא כמה עשה גבה
txt:
<span class='five'>מאן לימא דאי איכא כמה עשה גבה. </span>דיולדת דלא מיכפרא עולתה עלייהו אם טז] הביאה מחיים עולה מכפרת על עשה ועל לא תעשה שניתק לעשה דתניא גבי עולת נדבה בת'כ ונרצה לו מלמד שהמקום מרוצה לו ועל מה המקום מרוצה לו אם תאמר דברים שחייבין עליהם מיתת ב'ד מיתה בידי שמים כרת (בידי שמים) מלקות ארבעים חטאות יז] אשמות הרי עונשן אמור הא אין עולה באה אלא על עשה ועל לא תעשה שניתק לעשה: 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: b
trm: אין בה משום שותפות
txt:
<span class='five'>אין בה משום שותפות. </span>דאמרינן בהמנחות והנסכים <span class='mareimakom'>(מנחות קד:)</span> הכל בא בשותפות לא חילק הכתוב אלא מנחה שנאמר בו נפש: ה'ג 


lvr: 51
pgn: 5
dfh: b
trm: [נפש] אמר רחמנא
txt:
<span class='five'>[נפש] אמר רחמנא. </span>ונפש כי תקריב קרבן מנחה וגו' <span class='mareimakom'>(ויקרא ב)</span> : 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: a
trm: ושותפין לא מצו ממירין
txt:
<span class='five'>ושותפין לא מצו ממירין. </span>דתניא הכל ממירין [חוץ מן השותפים] לפי שכל הפרשה כולה נאמרה בלשון יחיד כמו לא יחליפנו ולא ימיר אותו ואם המר ימיר אחד מימר ולא שנים ממירין: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: a
trm: שאני התם
txt:
<span class='five'>שאני התם. </span>אע'ג דלא קניא להו גזירת הכתוב הוא דשני יורשין אין ממירין זבח שהפריש אביהן: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: a
trm: אחד ממיר
txt:
<span class='five'>אחד ממיר. </span>דהא דיורש ממיר בקרבן אביו מהכא נפקא לן אם המר לרבות את היורש דהוה מצי למיכתב אם ימר והכא נמי בלשון יחיד כתביה: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: a
trm: איתיה בשותפות
txt:
<span class='five'>איתיה בשותפות. </span>דלא אשכחן דמימעט שותפין מפדיון מעשר שני ותמורה היינו טעמא משום דכל הפרשה נאמרה בלשון יחיד: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: a
trm: המקדיש מוסיף חומש כו'
txt:
<span class='five'>המקדיש מוסיף חומש כו'. </span>אדם שנדר קרבן והפרישו חבירו משלו להתכפר בו הנודר והומם ובא לחללו אם המפריש מחללו מוסיף חומש ואם המתכפר מחללו אינו מוסיף חומש דתלייה רחמנא לחומש במקדיש דכתיב <span class='mareimakom'>(ויקרא כז)</span>  ואם המקדיש יגאל את ביתו ויסף חמישיתו ואם גאל יגאל את השדה [המקדיש אותו]: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: a
trm: והתורם
txt:
<span class='five'>והתורם. </span>תרומה משלו על הכרי של חבירו טובת הנאה של מפריש הוא בידו לתתה ו] לכהן שירצה ואם בא ישראל ואמר לו הילך סלע זו ותן תרומתך לבן בתי כהן אותה ז] סלע טובת הנאה של מפריש הוא ויליף התם טעמא ח] את כל מעשר תבואתך ונתת <span class='mareimakom'>(דברים כו)</span> מי שהפרישה מתבואתו בידו לתתה: ומשני 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: a
trm: מקיבעא לא מכפרא מקופיא מכפרא
txt:
<span class='five'>מקיבעא לא מכפרא מקופיא מכפרא. </span> ט] כפרה קבועה שיהא יורש בעליו ממש אין להן הלכך גבי מנחה כשרה ליקרב דלא י] דשותפין היא אבל כפרה קופיא וצפה ממילא יש להן בו והלכך ממיר: קופיא לשון צף כמו <span class='mareimakom'>(חגיגה טז:)</span> אקפו ידייכו וכמו <span class='mareimakom'>(מלכים ב ו)</span> ויצף הברזל תרגום וקפא ברזלא ויש לו יא] דומה במסכת יומא <span class='mareimakom'>(דף טז:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: a
trm: כיפרו על מה שבאו
txt:
<span class='five'>כיפרו על מה שבאו. </span>קדשים שנזבחו שלא לשמן  יב] יקרבו ותנן לא עלו לשם חובה וצריך להביא אחר מיהו מבעיא יג] ליה אם כפרו על החטא שהופרשו עליו ונפקא מיניה שלא ידאג מן היסורין בינתיים: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: a
trm: אי אמרת בשלמא לא כיפרו
txt:
<span class='five'>אי אמרת בשלמא לא כיפרו. </span>אפילו הכי מיקרב טז] קרבי דשלא לשמו מכח לשמו קאתי דמתחילתו לשמו הוקדש ושני בא לכפר על החטא כגון אם עולה היא מכפרת על עשה או אם אשם הוא יכפר על אשמו: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: a
trm: אחטאת
txt:
<span class='five'>אחטאת. </span>דלא מכפרא  יח] אלא שגגת כרת דקודם הפרשה דכתיב או הודע אליו חטאתו וגו' <span class='mareimakom'>(ויקרא ד)</span> : 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: a
trm: כיון דאי איכא כמה עשה גביה מכפרא
txt:
<span class='five'>כיון דאי איכא כמה עשה גביה מכפרא. </span>שהרי לא חייב הכתוב להביאו יט] שתחייב על כל עשה ועשה אלא דורון בעלמא כ] וכתיב ונרצה לו מלמד שנתרצה להקדוש ברוך הוא <span class='mareimakom'>(בת'כ פ' ויקרא)</span> אלמא כולן נתכפרו: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: a
trm:
מאי כיפר ומאי לא כיפר לאו כיפר עשה קמא דקודם הפרשה ולא כיפר עשה דסמיכה דהוה ליה לאחר הפרשה</span>: <span class='five'>בעמוד וסמוך קאי

txt:
<span class='five'>מאי כיפר ומאי לא כיפר לאו כיפר עשה קמא דקודם הפרשה ולא כיפר עשה דסמיכה דהוה ליה לאחר הפרשה</span>: <span class='five'>בעמוד וסמוך קאי. </span>ואכתי כל כמה דלא שחטיה לא עבר עליה: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: b
trm: שירי מצוה הן
txt:
<span class='five'>שירי מצוה הן. </span>דכתיב והנותר הלכך הוי כשפיכת שירי הדם דחטאת דלא מעכבי כדלקמן <span class='mareimakom'>(דף נב.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: b
trm: לא כיפר מתנות הראש
txt:
<span class='five'>לא כיפר מתנות הראש. </span>ויביא לוג אחר ויתן מתנות הראש ולר' עקיבא צריך שיתחיל בבהונות: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: b
trm: כבשי עצרת שלמים נינהו
txt:
<span class='five'>כבשי עצרת שלמים נינהו. </span>והיכי תנא סיפא דמילתיה על טומאת מקדש וקדשיו והלא חובה ללחם הן באין להתיר את החדש במקדש למנחות ולבכורים: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: b
trm: שעירי עצרת
txt:
<span class='five'>שעירי עצרת. </span>גבי עצרת כתיבי שני שעירים חד בתורת כהנים ועשיתם שעיר עזים אחד לחטאת וחד בחומש הפקודים למוספין וקיימא לן במסכת שבועות <span class='mareimakom'>(דף ב.)</span> שעירי הרגלים באין על טומאת מקדש וקדשיו שאין בה ידיעה לא בתחילה ולא בסוף: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: b
trm: אלא שחיסך הכתוב
txt:
<span class='five'>אלא שחיסך הכתוב. </span> ט] חסך מעונותיהם ולא דקדק אחריהם לפי שחס על ממונם וחבירו במסכת מנחות <span class='mareimakom'>(דף עו:)</span> מפני החיסחון ומפרש מאי מפני החיסחון התורה חסה על ממונם של ישראל: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: b
trm: והא הכא
txt:
<span class='five'>והא הכא. </span>דטומאה שאירעה בין זה לזה עשה דלאחר הפרשה הוא שהרי מאתמול הופרשו וקתני דשני מכפר טומאת מקדש וקדשיו עשה נמי הוא דכתיב וישלחו מן המחנה וגו' <span class='mareimakom'>(במדבר ה)</span> : 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: b
trm: הכא במאי עסקינן
txt:
<span class='five'>הכא במאי עסקינן. </span>דהוצרך שני לבא יא] דאפרשינן בזה אחר זה והאי שאורעה בין זה לזה דקתני שאורעה אתמול בין הפרשתו של זה להפרשתו של זה ולעולם אעשה דלאחר הפרשה לא מכפר: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: b
trm: וליקום ולימא ליה כו'
txt:
<span class='five'>וליקום ולימא ליה כו'. </span>בתמיה אפשר שלא בא הכתוב אלא לכך והלא בכל שנה הצריכו יב] שנים: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: b
trm: לב בית דין
txt:
<span class='five'>לב בית דין. </span> יג] (העם) העוסקין בצרכי צבור מתנה עליהן שאפי' יפרישו הכהנים בבת אחת לא תהא הפרשת האחרון הפרשה עד סמוך להקרבתו כדי שיהא ראוי שני זה לבא על טומאה שאורעה בינתיים: 


lvr: 51
pgn: 6
dfh: b
trm: קרבנות צבור סכין
txt:
<span class='five'>קרבנות צבור סכין. </span>השוחטן מושכתן למה שהן ראויים ועומדין ואפילו לא ידע השוחט מה הן יד] (או) כגון תמידין שלא הוצרכו לצבור שניקחו מתרומה ישנה והגיע אחד בניסן שמצוה להביא מן החדש כדאמרינן בראש השנה <span class='mareimakom'>(דף ז.)</span> שוחטן וכשרין לקיץ המזבח כדין שאר מותר תרומת כסף הנשאר בקופות טו] התרומה כשמגיע אחד בניסן שמקייצין בו את המזבח ואע'ג דלשם תמידין נלקחו ולא לשם עולת נדבת צבור כגון קיץ המזבח הואיל ולא חזו לתמידין קרבי למאי דחזו משום דלב ב'ד מתנה עליהן אם  הוצרכו ואם לאו יקייצו בהן את המזבח ונראה בעיני דלא דלא גרסי לה להא דשמואל הכא דהא מוקמינן ליה בפ'ק דשבועות <span class='mareimakom'>(דף יב:)</span> אליבא דמאן דלית ליה לב בית דין מתנה עליהן:  לדברי


lvr: 51
pgn: 7
dfh: a
trm: לדברי רבי שמעון אין נפדין תמימין
txt:
<span class='five'>לדברי רבי שמעון אין נפדין תמימין. </span>דהכי גמר לה רבי יוחנן מרביה דפליגי בה רבי שמעון ורבנן לרבי שמעון לית ליה לב ב'ד מתנה עליהן ט] להכשירן לתמידי שנה הבאה [לומר] אם הוצרכו הוצרכו ואם לאו יהא קדושים לדמיהן שיפדו אותן ממעות חולין בלא מום ויוציאם לחול ויפלו דמיהם למותר תרומה ואחר כך יחזרו ויקחו אותם מתרומה חדשה י] ויוכשרו לתמידין ולדברי חכמים נפדין תמימים דאית להו לב בית דין מתנה עליהן תנאי זה אלמא לית ליה לרבי שמעון לב בית דין מתנה עליהן יא] (בהן) דאי אית ליה יוכשרו לתמידין ולא יקייצו יב] אלא לית [ליה לב ב'ד מתנה] כך שמעתי בשבועות: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: a
trm: ועוד
txt:
<span class='five'>ועוד. </span>אי נמי בעית למימר דקרא דחיק ומוקי אנפשיה כשהפרישן בזה אחר זה ובטומאה דערב יום טוב קאמר מי מצית למימר דכי קתני שאירעה בין זה לזה בהפרשה קאמר והא בעא מיניה כו': 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: a
trm: בשתי כוסות
txt:
<span class='five'>בשתי כוסות. </span> יג] נשחטין כאחד ואין שהות לאורועי טומאה בין שחיטתיהן ונזרק דמו של ראשון שני למה קרב לר' שמעון הרי אין יד] טומאה בין זה לזה ואמר ליה לטומאה שאורעה בין זריקתו של זה לזריקתו של זה: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: a
trm: ע'כ לא מיבעיא טו] כו'
txt:
<span class='five'>ע'כ לא מיבעיא טו] כו'. </span>אפילו לרבי ירמיה לא טז] מתמה אלא אי מכפר אעשה דלאחר שחיטתו אי לא מכלל דפשיטא ליה דבין זה לזה דקאמר רבי שמעון בטומאת י'ט קאמר יז] בין שחיטתו של זה לשחיטתו של יח] זה: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: a
trm: דלמא אם תמצא לומר קאמר
txt:
<span class='five'>דלמא אם תמצא לומר קאמר. </span>דלמא תרוייהו קמיבעיא ליה והכי קמיבעיא ליה האי בין זה לזה דקאמר רבי שמעון קודם הפרשה קאי או לאחר הפרשה קאי ואם תימצי לומר יט] אחר הפרשה נמי קאי קודם שחיטה או אפילו לאחר שחיטה עד זריקה ואהדר ליה איהו אפילו עד זריקה כ] ודלמא לא קיימא לן כר' זירא ולא איפשיטא בעיין: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: a
trm: תודה ששחטה לשם תודת חבירו
txt:
<span class='five'>תודה ששחטה לשם תודת חבירו. </span>לא ששחטה ע'מ שיתכפר בה מי שאינו בעליה כא] ואין זה שינוי בעלים אלא שינוי קודש שהיתה לראובן תודה ולשמעון תודה אחרת ושחט את תודתו של זה לשם תודתו של זה כב] [וה'ה] בשוחט חטאת חלב לשם חטאת דם: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: a
trm: לשם שלמים דידיה בעינן
txt:
<span class='five'>לשם שלמים דידיה בעינן. </span>דכתיב זבח תודת שלמיו והאי דאיפלוג בתודה משום דמינה מייתי רבה סייעתא למילתיה מדאבא חנן ומיהו ה'ה לשאר זבחים: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: a
trm: לא דידיה
txt:
<span class='five'>לא דידיה. </span> כד] ואע'פ שלא באו על הודייה אחת דארבעה צריכין להודות כדאמרינן בברכות <span class='mareimakom'>(דף נד:)</span> וכתיב בהו <span class='mareimakom'>(תהלים קז)</span> ויזבחו זבחי תודה ושחט תודה בשעת עלייתו מן הים לשם תודה שהפריש על יציאתו מבית האסורין כה] : 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: a
trm: על מי שמחוייב חטאת
txt:
<span class='five'>על מי שמחוייב חטאת. </span>בשינוי בעלים על מנת לזרוק דמה לשם חבירו המחוייב חטאת כמותו: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: a
trm: והאמר רבא כו' על מי שמחוייב עולה כשרה
txt:
<span class='five'>והאמר רבא כו' על מי שמחוייב עולה כשרה. </span> כז] אלמא לאו מיניה הוא דהא כח] עבירות עשה בידו שהפריש עולה עליהן:  מקיבעא


lvr: 51
pgn: 7
dfh: b
trm: מקופיא מכפרא
txt:
<span class='five'>מקופיא מכפרא. </span>הלכך על מי שמחוייב עולה כשרה ח] כיון [דהפריש] עולה שייכי כולהו עשה שבידו אעולה ותו לא שייך חטאת גביה אבל מי שלא הפריש כלום ועבירות עשה בידו שייך חטאת גביה דאילו הוה מתחייב חטאת מכפר עשה מקופיא הלכך חייל שמיה אחטאתו שנשחטה לשמו לפוסלה: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: b
trm: דוקא קאמר מר
txt:
<span class='five'>דוקא קאמר מר. </span> אי פליגי אדרבא ובעי לאתויי אחריתי או דלמא דאי איכא כמה עשה גביה ט] דיורש מכפרא אם לא שינה בה ומיהו היכא דשני לא בעי לאיתויי אחריתי דהא איהו לא נדר מידי: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: b
trm: עולה דורון היא
txt:
<span class='five'>עולה דורון היא. </span>אינה באה לכפר על עשה כפרה ממש אלא אחר שכפרה התשובה על העשה היא באה להקבלת פנים כאדם שסרח במלך וריצהו ע'י פרקליטין וכשבא להקביל פניו מביא דורון בידו: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: b
trm: למה באה לפני עולה
txt:
<span class='five'>למה באה לפני עולה. </span>כל מקום שמביא חטאת ועולה חטאת קודם כדיליף לקמן בפרק כל התדיר <span class='mareimakom'>(דף פט:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: b
trm: פסח מנלן
txt:
<span class='five'>פסח מנלן. </span>בין למצוה בין לעכב יא] דקס'ד לא אתי לן כשאר זבחים משלמים דלא כתיב בההוא קרא דזאת התורה דאיתרבי כל הזבחים מיניה למצוה: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: b
trm: לדבר הבא מן הצאן ומן הבקר
txt:
<span class='five'>לדבר הבא מן הצאן ומן הבקר. </span>היינו שלמים שהן באין מכל צאן ומכל בקר בין זכרים בין נקבות מה שאין כן בשאר זבחים שהוקבעו או בזכר או בנקבה עולה ואשם הוקבעו בזכרים חטאת הוקבע בנקבות והוקבע בזכרים כגון שעיר נשיא אינו בא יג] בנקבה: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: b
trm: דהכא והכא
txt:
<span class='five'>דהכא והכא. </span>בשינוי קודש ובשינוי בעלים דהוא משמע אתרוייהו כשהוא עשוי כמצותו משמע: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: b
trm: ביום צוותו
txt:
<span class='five'>ביום צוותו. </span> יז] סמוך לזאת התורה ודרשינן סמוכין ביום צוותו להקריב את קרבניהם לרבות קרבנות שלא הוזכרו במקרא בענין שלמעלה: 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: b
trm: אף כל כו'
txt:
<span class='five'>אף כל כו'. </span>הלכך מצוה בפסח ילפינן משלמים דרבינן להו לעיל לשינוי קודש ולשינוי בעלים (ועשית פסח לעכב בכל עשיותיו בשינוי קדש ואמרתם זבח פסח לעכב בזביחה בשינוי בעלים): 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: b
trm: וכשלמים
txt:
<span class='five'>וכשלמים. </span>כלומ' כיון דגלי קרא עכובא בזביחה ילפינן שאר עבודות לעכובא מהיקשא דמצוה כשלמים מה שלמים כו': הכי גרסי' 


lvr: 51
pgn: 7
dfh: b
trm:
אלא הוא למה לי לכדתניא יח] [וכו'] אבל אשם לא נאמר כו' </span>ול'ג כל מקום שנאמר יט] בזביחה אינו אלא לעכב דהך ברייתא לקמן היא בפירקין בדינא ר' אליעזר ורבי יהושע ול'ג ליה: <span class='five'>לכדתניא

txt:
<span class='five'>אלא הוא למה לי לכדתניא יח] [וכו'] אבל אשם לא נאמר כו' </span>ול'ג כל מקום שנאמר יט] בזביחה אינו אלא לעכב דהך ברייתא לקמן היא בפירקין בדינא ר' אליעזר ורבי יהושע ול'ג ליה: <span class='five'>לכדתניא. </span>כלומר לגלויי על הוא דגבי אשם דלא ילפינן פסול מיניה כדמהדר ליה רבי יהושע לר' אליעזר לקמן בפירקין <span class='mareimakom'>(דף י:)</span> שהיה דורש אשם הוא לשמו כשר שלא לשמו פסול וקא מהדר ליה רבי יהושע פסח נאמר בו הוא בשחיטה לפיכך שלא לשמו פסול אבל אשם כו':  ולקח


lvr: 51
pgn: 8
dfh: a
trm: אשכחן למצוה כו'
txt:
<span class='five'>אשכחן למצוה כו'. </span>ואי קשיא מצוה מהיקשא דזאת התורה משלמים אתיא כשאר כל הזבחים אין הכי נמי ומסקנא מהתם יליף לה לקמיה ומעיקרא הוא דמהדרינן דנכתבו כולהו בגופיה: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: a
trm: חטאתו
txt:
<span class='five'>חטאתו. </span>וכפר עליו הכהן מחטאתו (כשזרק דמו לשמו חטאת חטאתו) מדהוה ליה למכתב מחטאת וכתיב וי'ו יתירא למדרש בה לשם בעלים: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: a
trm: אשכחן מצוה בשנוי קדש
txt:
<span class='five'>אשכחן מצוה בשנוי קדש. </span>בכל עבודות וזריקה אשכחן בה מצוה ועכוב בשנוי בעלים דהאי מחטאתו יב] נמי בזריקה כתיב שהיא הכפרה: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: a
trm: לעכב בכל עבודות בשנוי קדש
txt:
<span class='five'>לעכב בכל עבודות בשנוי קדש. </span>שלא למדנו לאחד מהן ושאר עבודות לבד מזריקה בשנוי בעלים בין למצוה בין לעכב מנלן: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: a
trm: שיהו כל עשיותיו לשם חטאת
txt:
<span class='five'>שיהו כל עשיותיו לשם חטאת. </span>ולמצוה לא אצטריך קרא דהא נפקא לן משאר חטאות והאי לעכובא:  [ה'ג בס'א] אשכחן שנוי קדש שנוי בעלים מנלן: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: a
trm: אמר רב הונא כו'
txt:
<span class='five'>אמר רב הונא כו'. </span>גבי נזיר כתיב ועשה את חטאתו ואת עולתו יג] הרי למצוה וכשלמים מה שלמים לא חלקת בהן בין זריקה לשאר עבודות בשנוי בעלים למצוה אף חטאת לא תחלק בין זריקה לשאר עבודות לעכב הרי לך מצוה ועכוב בין בשנוי קדש בין בשנוי בעלים כך נ'ל וכן יש לפרש גבי חטאת מצורע לקמן נ'ל: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: a
trm: ולרבינא
txt:
<span class='five'>ולרבינא. </span>דלא קשיא ליה אלא עולת עולתו מנחתו ונסכו דכתיבי נמי גבי נזיר אמאי לא קשיא ליה: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: a
trm: ההוא מיבעי ליה
txt:
<span class='five'>ההוא מיבעי ליה. </span>כי היכי דדרשינן לכל מנחתם ונסכיהם יד] בלילה ואפי' למחר שיוכשרו טו] לבא למחר לבא בלילה טז] הכי נמי דרשינן להאי ועשה את מנחתו יז] כל זמן שיעשנו הוא קרוי מנחתו ונסכו של זה אע'פ שלא קרבו עם זבחו: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: a
trm: מי גמרי
txt:
<span class='five'>מי גמרי. </span>שאר חטאות וחטאת נזיר מהדדי דתמצי לומר חד למצוה וחד לעכב סתם חטאת קרי חטאת חלב משום דשכיחא טפי: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: a
trm: שכן כרת
txt:
<span class='five'>שכן כרת. </span>מכפרת על חייבי כרת אלמא לא גמרי מהדדי וכיון דלא גמרי מהדדי תרווייהו למצוה אצטריכו: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: a
trm: וכפר על המטהר
txt:
<span class='five'>וכפר על המטהר. </span>סיפיה דועשה הכהן את החטאת הוא יח] ועל המטהר אכולהו עשיות קאי: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: a
trm:
שכן אין באין בדלות </span>גרסינן. שאין יט] חטאות יורדות בעניות להביא עוף: <span class='five'>והנך קראי לעכב

txt:
<span class='five'>שכן אין באין בדלות </span>גרסינן. שאין יט] חטאות יורדות בעניות להביא עוף: <span class='five'>והנך קראי לעכב. </span>וכשלמים מה שלמים לא חלקת בהן למצוה אף חטאת לא תחלוק בו לעכב וכיון דכתיב עכובא בזריקה אתיא להו  כ] לכולהו עבודות בהך דרשא מהיקשא דשלמים: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: a
trm: אשכחן חטאת חלב דכתיב ביה לחטאת
txt:
<span class='five'>אשכחן חטאת חלב דכתיב ביה לחטאת. </span>ושחט אותה לחטאת בסתם חטאת כתיב כא] אם נפש כי תחטא וגו':  חטאת


lvr: 51
pgn: 8
dfh: b
trm: חטאת דעבודת כוכבים
txt:
<span class='five'>חטאת דעבודת כוכבים. </span>דכתיב בפ' שלח לך ולא כתיב בהאי עניינא וכן חטאת דשמיעת הקול לא כתיב בההוא עניינא דההוא עניינא בחטאת דשגגת כרת קיימא כדילפינן בהוריות <span class='mareimakom'>(דף ב.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: b
trm: שמיעת הקול
txt:
<span class='five'>שמיעת הקול. </span>שבועת העדות ושמעה קול אלה (שמיעת ח] הקול) ושבועת ביטוי וטומאת מקדש וקדשיו בחד עניינא כתיבי בקרבן עולה ויורד ט] ושמעה קול אלה או נפש כי תשבע לבטא או נפש אשר תגע וגו' ומוקמא לה במסכת שבועות בטומאת מקדש וקדשיו: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: b
trm: אתיין במה הצד
txt:
<span class='five'>אתיין במה הצד. </span>מחטאת חלב וחטאת נזיר ומצורע דכי פרכת מה לחטאת חלב שכן כרת חטאת נזיר ומצורע יוכיחו מה לחטאת נזיר ומצורע שכן יש עמהן דמים אחרים חטאת חלב תוכיח הצד השוה שבהן י]  כו' אף אני אביא חטאת דשמיעת הקול ומחטאת חלב וחדא מהני לא אתיא דאי מחטאת חלב וחטאת נזיר איכא למיפרך מה להצד השוה שבהן שכן אינן באין בדלות תאמר בשבועת ביטוי שהיא בעולה ויורד אי מחטאת חלב וחטאת מצורע איכא למיפרך מה להצד השוה שבהן שכן אינן בשאלה תאמר בשבועה שישנה בשאלה: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: b
trm: בשאר ימות השנה לשמו פסול יא]
txt:
<span class='five'>בשאר ימות השנה לשמו פסול יא] . </span>כדאמרי' במס' פסחים <span class='mareimakom'>(דף סא.)</span> שחטו קודם חצות פסול דכתיב בין הערבים וכמה פעמים שנה הכתוב בקביעות זמנו בי'ד בין הערבים: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: b
trm: ואם מן הצאן קרבנו כו'
txt:
<span class='five'>ואם מן הצאן קרבנו כו'. </span> לאו קרא יתירא קא דריש אלא  יב] משמעותא דקרא משמע ליה הכי ואם יג] דבר הבא מן הצאן דהיינו פסח שאינו בא אלא מן הצאן היה קרבנו הרי הוא לזבח שלמים ועל כרחך שלא בזמנו קאמר דאי בזמנו הא ילפינן ליה לעיל דפסול: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: b
trm: ואימא שלמים אין כו'
txt:
<span class='five'>ואימא שלמים אין כו'. </span>שחטו לשם שלמים ליתכשר אבל שחטו לשם עולה ליפסיל וברייתא קתני שלא לשמו כשר ואפילו שחטו לשם עולה או לשם חטאת: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: b
trm: אימא לכל דשחיט להוי כוותיה
txt:
<span class='five'>אימא לכל דשחיט להוי כוותיה. </span> יד] שחטו לשם עולה יהא עולה דהא אתרבי ליה כל זבח: ה'ג 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: b
trm: אי הוה כתיב לשלמים וזבח כדקא אמרת
txt:
<span class='five'>אי הוה כתיב לשלמים וזבח כדקא אמרת. </span>דאי כתב הכי הוה משמע יהא כשלמים או כשאר זבח: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: b
trm: ואימא לזבח כלל כו'
txt:
<span class='five'>ואימא לזבח כלל כו'. </span>אמאי דריש להאי זבח שלמים הכי דרוש הכי דבר הבא מן הצאן יהא לכל הזבחים כלל שכשר שלא לשמו כי הדר כתב שלמים פרט שלא הכשרתיו בעקירת שמו אלא א'כ שחטו לשלמים אבל שחטו לשם זבח אחר פסול: 


lvr: 51
pgn: 8
dfh: b
trm: אלא לזבח רבויא הוא
txt:
<span class='five'>אלא לזבח רבויא הוא. </span>אינו לשון כלל ולא דרשי' ליה בכלל ופרט שאין כללות ופרטות באין מרבוי לשון אלא ממשמעות המקראות וכגון <span class='mareimakom'>(ב'ק דף סג.)</span> בכל אשר תאוה נפשך כלל וכן מן הבהמה כלל בקר וצאן פרט אבל לזבח שלמים שתי תיבות דבוקות הן כאילו כתיב לזבח טז] השלמים וקרא יתירא בעלמא הוא דהוה מצי למכתב יז] לשלמים וכל מקרא של לשון ייתור אינו לכלל ופרט אלא לרבות וכמאן דכתיב לשלמים וזבח דמי דאיתרבו ליה כל הזבחים:  דוחין


lvr: 51
pgn: 9
dfh: a
trm: דוחין קדשים הנאכלין
txt:
<span class='five'>דוחין קדשים הנאכלין. </span>פסח זה מתחלה הוקדש לשם קרבן הנאכל הילכך דוחין אותו אצל שלמים שהן נאכלין ולא אצל עולה : 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: a
trm: ליהוי מעשר
txt:
<span class='five'>ליהוי מעשר. </span>דהא קדשים קלים הוא. בכור ומעשר אין טעונין נסכים בפרק שתי מדות <span class='mareimakom'>(מנחות דף צ:)</span>: במעשר בהמה כתיב יהיה קודש לא יגאל ודרשינן בבכורות בפרק כל פסולי המוקדשין <span class='mareimakom'>(דף לב:)</span> דהאי לא יגאל לא ימכר הוא: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: a
trm: עברה עברה
txt:
<span class='five'>עברה עברה. </span>בבכור כתיב <span class='mareimakom'>(שמות יג)</span>  והעברת כל פטר רחם ובמעשר כתיב כל אשר יעבור תחת השבט <span class='mareimakom'>(ויקרא כז)</span> : 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: a
trm: זו תמורה
txt:
<span class='five'>זו תמורה. </span> ממש  יב] שהעומדת כשהיא חולין אצל בהמת קדשים והמיר יג] הוא דהויא תמורה: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: a
trm: דמותר תודה עצמה
txt:
<span class='five'>דמותר תודה עצמה. </span>כגון הפריש תודתו ואבדה והפריש אחרת ונמצאת הראשונה אין השניה טעונה לחם כדאמרי' בפ' התודה <span class='mareimakom'>(מנחות דף עט:)</span> טז] זבח התודה טעון לחם ולא ולדה ולא תמורתה ולא חליפתה טעונין לחם: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: a
trm: דילמא במותר אשם כתיב
txt:
<span class='five'>דילמא במותר אשם כתיב. </span>האי ואם מן הצאן דאשם נמי איל תמים מן הצאן הוא ואינו בא מן הבקר: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: a
trm: בכל אתר את אמר
txt:
<span class='five'>בכל אתר את אמר. </span>בכל מקום אתה אומר מן להוציא הוא כגון מן הבהמה להוציא רובע ונרבע מן הבקר להוציא את הנעבד מן הצאן להוציא את המוקצה <span class='mareimakom'>(ב'ק דף מ:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: a
trm: ה'נ
txt:
<span class='five'>ה'נ. </span>כי מוקמינן לה בפסח מן להוציא הוא דלא אתי בן שתי שנים ולא אתי נקיבה ומיהו הצאן מכל מין צאן משמע בין כבשים בין עזים ומיעוטא דמן לנקיבות אתא: ה'ג 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: a
trm:
דלא אתי בן שתי שנים ולא אתי נקיבה</span>: <span class='five'>והא מדכתיב אם כבש  אם עז מכלל דלאו במותר הפסח הוא דכתיב

txt:
<span class='five'>דלא אתי בן שתי שנים ולא אתי נקיבה</span>: <span class='five'>והא מדכתיב אם כבש  אם עז מכלל דלאו במותר הפסח הוא דכתיב. </span>אלא בשלמים גרידי וה'ק אם נדר להביא מן הצאן יביא איזה שירצה או כבש או עז דאי במותר הפסח כתיב למה לי אם כבש אם עז פשיטא דמכבשים ומעזים הוא בא דהא בגופיה כתיב מן הכבשים ומן העזים <span class='mareimakom'>(שמות יב)</span> : 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: a
trm: לכדתניא כו'
txt:
<span class='five'>לכדתניא כו'. </span>לחלק ביניהם ולפרש הילכותיהן לומר  שהכבש טעון אליה למזבח והעז אין אלייתו בכלל אימורים: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: a
trm: כבש
txt:
<span class='five'>כבש. </span>קרא יתירא הוא דכיון דכתיב  יח] [מעיקרא ואם מן הצאן וכתיב] בתריה ואם עז מכלל דעד השתא בכבש איירי דאין לך מן הצאן אלא שני מינין: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: a
trm: לאליה
txt:
<span class='five'>לאליה. </span>שתהא יט] קריבה עם אימורין כנגד הכליות ולמטה דכתיב לעומת העצה יסירנה מקום שהכליות יועצות: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: a
trm: שלמים הבאין מחמת פסח
txt:
<span class='five'>שלמים הבאין מחמת פסח. </span>חגיגת ארבעה עשר כדאמרי' בפסחים <span class='mareimakom'>(דף סט:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: a
trm: והא מהכא נפקא
txt:
<span class='five'>והא מהכא נפקא. </span>דפסח שעברה שנתו קרב שלמים והלא זה הוא מותר הפסח והא ילפת לה לעיל מדאבוה דשמואל: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: לא זמנו ולא שנתו
txt:
<span class='five'>לא זמנו ולא שנתו. </span> טז] ואם שחטו קודם הפסח לשם שלמים כשר ואע'ג דחזי לפסח ראשון: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: כשרה
txt:
<span class='five'>כשרה. </span>ולא הויא שינוי קדש דלא אמרי' חטאת נחשון כיון דלדורון אתי ולא לכפרה על חטא הרי היא יח] כשחיטה לשם עולה וכ'ש דשינוי בעלים לא הוי דלא שחטה להתכפר בה נחשון: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: מחבת ומרחשת
txt:
<span class='five'>מחבת ומרחשת. </span>שני כלים שבהם מטגנים את המנחות שכל המנחות היו יט] עשר עשר חלות מחבת צפה ומעשיה קשים  כ] מתוך שהכלי צף מעשיה מתפשטין והאור שורף את השמן מרחשת עמוקה ומעשיה רוחשין ורכין שאין האור שורף את השמן וכשמניח אדם אצבעו עליה נראה כמו  כא] רוחשת: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: חריבה
txt:
<span class='five'>חריבה. </span>מנחת חוטא שאין בה שמן דכתיב <span class='mareimakom'>(ויקרא ה)</span>  לא ישים עליה שמן: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: שחיטה אחת לכולן
txt:
<span class='five'>שחיטה אחת לכולן. </span>וכי שחיט עולה לשם חטאת ליכא הכירא דמשקר הילכך מהניא כב] מחשבה כ'ך שמעת'י במנחו'ת: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: טעמא כו'
txt:
<span class='five'>טעמא כו'. </span>אלמא אפי' לרבי שמעון דמהדר  להיכשירא לא יליף מזאת תורה וכ'ש דמדרבנן קשיא לך דאמרי אף במנחות לא עלו אלמא לא דרשי  כג] תורה להכי ולרבא דאמר לעיל <span class='mareimakom'>(דף ז.)</span> חטאת חלב ששחטה לשם חטאת דם כשירה ליכא למיפרך מינה דהתם כיון דכי הדדי נינהו דתרוייהו חטאת סתמא שמייהו וכפרת שתיהן שוה על הכרת אין שם שינוי קודש והרי חטאת לשם חטאת נשחטה ואילו מנחת מחבת ומנחת מרחשת אין שמותיהן שוין זו שמה לבדה וזו שמה לבדה אלא לרב קשיא דהא לשם חטאת נחשון שינוי גמור הוא שהרי היא כעולה וקאמר כשרה משום תורת כד] חטאת: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: דומיא דנחשון
txt:
<span class='five'>דומיא דנחשון. </span>שמחוייב חטאת שאינה על חטא הדומה לשעיר נחשון כגון חטאת נזיר ומצורע הבאות להכשיר פסולה: ופרכינן 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: הני עולות נינהו
txt:
<span class='five'>הני עולות נינהו. </span>ואנן  כה] קים לן לעיל <span class='mareimakom'>(דף ז.)</span> חטאת ששחטה על מי שמחוייב עולה כשירה והני כעולה דמו כו] : פשיטא ל'ג: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: לשם חטאת עבודת כוכבים
txt:
<span class='five'>לשם חטאת עבודת כוכבים. </span>רבותא נקט אע'ג דלא דמיא לשאר חטאות שהן בכבשה או שעירה והיא אינה כשירה בכבשה אלא בשעירה כח] : 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: בעיא דרבא היכי מתניתו לה
txt:
<span class='five'>בעיא דרבא היכי מתניתו לה. </span> וכיון דאמרת דרבא בכולהו פסיל ואפילו חטאת חלב לשם חטאת דם כ'ש לשם חטאת דטומאת מקדש וקדשיו: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: מי אמרינן כרת כמותה
txt:
<span class='five'>מי אמרינן כרת כמותה. </span>והוה ליה מחוייב כפרה כמותו וקרינן ביה עליו ולא על חבירו וחבירו דומיא דידיה או דילמא כו' דאין קבוע כמותו שבא בעולה ויורד: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: שחטה לשמה
txt:
<span class='five'>שחטה לשמה. </span>שלא חישב על השחיטה אלא על הזריקה חישב בשעת שחיטה דהיינו מעבודה לעבודה: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: מחשבין מעבודה לעבודה
txt:
<span class='five'>מחשבין מעבודה לעבודה. </span>כלומר מחשבה מועלת מעבודה לעבודה במחשבת שלא לשמו: כט] 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: דילפינן ממחשבת פיגול
txt:
<span class='five'>דילפינן ממחשבת פיגול. </span>דמהניא ביה הכי דתנן בפרק שני <span class='mareimakom'>(לקמן דף כז:)</span> השוחט את הזבח על מנת לזרוק דמו למחר פיגול: 


lvr: 51
pgn: 9
dfh: b
trm: אין מחשבין מעבודה לעבודה
txt:
<span class='five'>אין מחשבין מעבודה לעבודה. </span>בשלא לשמו דלא ילפינן לה מפיגול דהתם עיקר מחשבתו המביאה לידי פיגול זו היא ל] שיחשוב בעבודה זו לעשות עבודה אחרת מן אחת העבודות להאכיל לאדם או למזבח חוץ לזמנו וזריקה אכילת מזבח היא והוא הדין לא] אם חישב על הקטרת החלב שאינה מן לב] עבודות הילכך לא דמיא לשלא לשמו:  השוחט


lvr: 51
pgn: 10
dfh: a
trm: השוחט את הבהמה
txt:
<span class='five'>השוחט את הבהמה. </span>של חולין לעבודת כוכבים אסורה בהנאה כדין זבחי מתים וזבחי מתים ילפינן <span class='mareimakom'>(ע'ז דף כט:)</span> שם שם מעגלה ערופה: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: a
trm: לזרוק דמה לעבודת כוכבים
txt:
<span class='five'>לזרוק דמה לעבודת כוכבים. </span>(ועבודת) השחיטה לא נעשית לשם עבודת כוכבים אלא בשעת שחיטה חישב י] לעבוד הזריקה לשם עבודת כוכבים ולא זרק: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: a
trm: אין מחשבין מעבודה לעבודה
txt:
<span class='five'>אין מחשבין מעבודה לעבודה. </span>ואינה אסורה אלא אם כן שחט לעבודת כוכבים שבשחיטתה עבד עבודת כוכבים או זרק יב] לעבודת כוכבים: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: a
trm: הריני שוחט חוץ לזמנו
txt:
<span class='five'>הריני שוחט חוץ לזמנו. </span>ולא חישב על מנת לאכול ולא על מנת לזרוק או להקטיר אלא על השחיטה חישב סתם חוץ לזמנה כשר דלאו מחשבה היא יג] דאין זמן אלא באכילת אדם ומזבח יד] (דזהו) פיגול: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: a
trm: שכן כרת
txt:
<span class='five'>שכן כרת. </span>האוכל פיגול אפי' לאלתר חייב כרת הואיל וחמור מהניא ביה מעבודה לעבודה: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: a
trm: הריני שוחטו חוץ למקומו
txt:
<span class='five'>הריני שוחטו חוץ למקומו. </span>שלא חישב לא על אכילה ולא על זריקה אלא טו] אמר הריני שוחט חוץ למקומו כשר דהא חזינן דבמקומו הוא שוחטו ועוד דבאכילת אדם או מזבח תלה רחמנא לחוץ למקומו וחוץ לזמנו דכתיב ואם האכל יאכל וגו' וילפינן חוץ למקומו וחוץ לזמנו מהאי קרא לקמן <span class='mareimakom'>(דף יג.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: a
trm: על מנת לזרוק דמו חוץ למקומו טז] כו' פסול
txt:
<span class='five'>על מנת לזרוק דמו חוץ למקומו טז] כו' פסול. </span>(בפרק שני) והשתא ליכא למפרך שכן כרת שאין חייבין כרת על אכילתן כדתניא לקמן [בפרק שני] <span class='mareimakom'>(דף כח.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: a
trm: שחט לשם פלוני כשר
txt:
<span class='five'>שחט לשם פלוני כשר. </span>דאין שינוי בעלים חל על השחיטה דלא שייך שם בעלים אלא על הכפרה והיינו דאמרן לעיל <span class='mareimakom'>(דף ד.)</span> דשינוי בעלים אינו בד' עבודות: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: a
trm: משחיטה וקבלה
txt:
<span class='five'>משחיטה וקבלה. </span>ומה שחיטה שכשרה בזר פסולה בשלא לשמה זריקה לא כל שכן יח] כי פרכת מה לשחיטה שכן פוסלת שלא לשם אוכלין בפסח קבלה תוכיח: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: a
trm: ודלמא
txt:
<span class='five'>ודלמא. </span>להכי כתביה לאשמועינן רבותא דמחשבין מעבודה לעבודה יט] [שלא] בשעת זריקה גופה בעי מחשב דאפי' לא חישב על הזריקה בשעתה אלא בשעת שחיטה הויא מחשבה: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: a
trm: אם כן
txt:
<span class='five'>אם כן. </span>דמחשבין אתא לאשמועינן לשתוק קרא מיניה ותיתי דמחשבין מקל וחומר דרב אשי כדאמרן ומה אם במקום שאם אמר הריני שוחט לשם פלוני כו': 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: a
trm: השתא מיהת בשלמים קיימינן
txt:
<span class='five'>השתא מיהת בשלמים קיימינן. </span>דבשלמים כתיבא מחשבה שלא לשמו כ] הלכך מצי למילף זריקה משחיטה וקבלה וליכא למיפרך צפון דשלמים לא בעי צפון וליתנהו פנימיות: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: a
trm: שכן דמה למעלה
txt:
<span class='five'>שכן דמה למעלה. </span>מחוט הסיקרא דתנן במס' מדות <span class='mareimakom'>(פ'ג מ'א)</span> חוט הסיקרא חוגרת באמצע להבדיל בין דמים עליונים לדמים התחתונים ויליף לקמן <span class='mareimakom'>(דף נג.)</span> מן והיתה הרשת עד חצי המזבח התורה נתנה מחיצה להבדיל וחטאת בהמה כא] נעשית למעלה דכתיב בה <span class='mareimakom'>(ויקרא ד)</span> על קרנות וכן עולת העוף כדלקמן <span class='mareimakom'>(דף סד:)</span> ושאר זבחים שלא פירש בהן נעשין למטה דכתיב בהו מזבח ולא כתיב בהו קרנות וכוליה מזבח ליכא למימר כב] דהוה מקומן שהרי תורה נתנה מחיצה:  חוזרני


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: הרי הוא אומר כו'
txt:
<span class='five'>הרי הוא אומר כו'. </span>ואין משיבין על ההיקש ולקמן בסוף שמעתא מפרש טעמייהו טז] דרבנן דסמכי אהיקשא אחרינא והך היקשא דרשינן למילתא אחריתי: יז] 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: צד כרת
txt:
<span class='five'>צד כרת. </span>חטאת באה על שגגת כרת ופסח חייבים עליו כרת טהור שלא היה בדרך רחוקה: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: בחטאות החיצונות קאמרינן
txt:
<span class='five'>בחטאות החיצונות קאמרינן. </span>במתני'  יח] דפסולה ואע'ג דלא עיילי לפנים ומינייהו יליף ר' אליעזר: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: שאם נכנס דמה לפנים פסול
txt:
<span class='five'>שאם נכנס דמה לפנים פסול. </span>פירכא היא וה'ק ולימא ליה מה לחטאת החיצונה שכן אם נכנס דמה לפנים פסולה דכתיב <span class='mareimakom'>(ויקרא ו)</span> וכל חטאת אשר יובא מדמה כו' תאמר באשם דלא מיפסיל בהכי: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: ולימא ליה ר' יהושע מה לחטאה שכן מכפרת על חייבי כריתות</span>: <span class='five'>מחטאת דשמיעת קול
txt:
<span class='five'>ולימא ליה ר' יהושע מה לחטאה שכן מכפרת על חייבי כריתות</span>: <span class='five'>מחטאת דשמיעת קול. </span>יליף רבי אליעזר דאינה באה על כרת: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: ולימא ליה שכן טעונה ארבע מתנות
txt:
<span class='five'>ולימא ליה שכן טעונה ארבע מתנות. </span>תאמר באשם כ] שאינו טעון אלא שני מתנות שהן ד': 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: כר' ישמעאל כו'
txt:
<span class='five'>כר' ישמעאל כו'. </span>באיזהו מקומן <span class='mareimakom'>(לקמן נג:)</span> נאמר כאן סביב בעולה ואשם ונאמר להלן סביב בחטאת [המילואים] מה להלן פיסוק ארבע מתנות דהא ד' מתנות כתיבי בה ואי אפשר לשתי קרנות בבת אחת אף כאן פיסוק ד' מתנות כא] באותה מתנה שנותן לקרן שהוא כשתים צריך לפסוק לצפונה של קרן ולמזרחה של קרן: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: ולימא ליה שכן טעונין ד' מתנות על ד' קרנות
txt:
<span class='five'>ולימא ליה שכן טעונין ד' מתנות על ד' קרנות. </span>מה שאין כן באשם דר' ישמעאל גופיה לא בעי בשאר זבחים אלא ד' מתנות בשתי קרנות דקתני כב] בדר' ישמעאל אי מה להלן ארבע מתנות כג] [על ארבע קרנות] אף כאן כו' אמרת עולה טעונה יסוד וקרן מזרחית דרומית לא היה לה יסוד: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: וליטעמיך
txt:
<span class='five'>וליטעמיך. </span>טובא הוה ליה לרבי יהושע למיפרך דהא איכא קרן ואצבע וחודה שחטאת טעונה ליתן מתנותיה באצבע כנגד חודה של קרן כד] אבן של אמה על אמה ברום אמה בד' מקצעות המזבח מה שאין כן בשאר הדמים דאפילו עולת העוף שהיא למעלה מחוט הסיקרא כדלקמן אינה צריכה להגביה כ'כ ולתת על הקרן ממש אלא שתהא למעלה מן החוט כל שהוא כדתניא לקמן <span class='mareimakom'>(דף נג.)</span> עשאה למטה מרגליו אפי' אמה כשרה ואין שום זבח טעון כה] מתנות אצבע אלא זורק מן הכלי אל קיר המזבח למקצעותיו השנים והדם מתפשט לצפון ולמערב ואין מתנתו כנגד חודה במשך מלמעלה למטה כחטאת שצריכה כנגד חודה לקמן באיזהו מקומן <span class='mareimakom'>(דף נג.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: חטאת העוף
txt:
<span class='five'>חטאת העוף. </span>דמה למטה לקמן בפרק קדשי קדשים <span class='mareimakom'>(דף סג.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: המחטא אותה
txt:
<span class='five'>המחטא אותה. </span>הזורק דמה ובחטאת כתיב ומיעט אותה בחטאת למעוטי שאר קדשים ממקום מתן דמו של חטאת: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: אי הכי
txt:
<span class='five'>אי הכי. </span>בשחיטת חטאת נמי כתיב אותה לחטאת ומיעוטא הוא כו] ולידרשא ר' אליעזר למעוטי אשם מפסול שלא לשמו: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: שייר עולת העוף
txt:
<span class='five'>שייר עולת העוף. </span>שהיא למעלה דילפינן לקמן <span class='mareimakom'>(דף סה.)</span> מומלק והקטיר מה הקטרה בראשו של מזבח אף מליקה בראשו של מזבח: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: בזביחה כז] לא שייר מידי
txt:
<span class='five'>בזביחה כז] לא שייר מידי. </span> אדבר שהוא זבח לא שייר כלום שכל הזבחים נמעטו שלא יהא כח] דמו למעלה ועולת העוף לאו שיורא הוא דאינו זבח כמותו: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: דאמר האי מקום
txt:
<span class='five'>דאמר האי מקום. </span>דחטאת בהמה לחוד ודעולת העוף לחוד אע'פ ששניהם למעלה אין מקומן שוה הלכך במיעוטא דגבי זריקת כט] חטאת ליכא שיור: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: בעולת העוף אבל חטאת בהמה אינה נעשית אלא בגופה של קרן
txt:
<span class='five'>בעולת העוף אבל חטאת בהמה אינה נעשית אלא בגופה של קרן. </span>האבן של אמה על אמה שבראש לא] מזבח שכל למטה מן הקרנות פסולה ואף על פי שהיא למעלה מן החוט ארבע אמות: 


lvr: 51
pgn: 10
dfh: b
trm: כל דמים
txt:
<span class='five'>כל דמים. </span>החיצונים שנכנסו להיכל לכפר פסולין ואף על גב דלא כתיב אלא וכל חטאת אשר יובא מדמה וגו' מרבה רבי עקיבא קדשי קדשים וקדשים קלים מריבויא דכל וכל לב] לקמן בכל הזבחים שנתערבו <span class='mareimakom'>(דף פב.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: עולה נכנס דמה לפנים כשרה
txt:
<span class='five'>עולה נכנס דמה לפנים כשרה. </span>בין לרבנן בין לרבי אליעזר דלא  ה] דרשינן כל וכל והיקשא נמי ליכא הכא: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: ונימא חטאת העוף תוכיח
txt:
<span class='five'>ונימא חטאת העוף תוכיח. </span>והכי שפיר טפי שהוא ממיני דמים וראויה להוכיח על מיני דמים: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: חטאת העוף בעיא דר' אבין היא
txt:
<span class='five'>חטאת העוף בעיא דר' אבין היא. </span>היכא דהכניס דמה לפנים בצוארה שאין לדמה קבלה ומיבעיא ליה בפ' דם חטאת <span class='mareimakom'>(לקמן צב:)</span> אם נפסלה בכך או לא ולא איפשיטא לה: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: דם דמה לא דריש
txt:
<span class='five'>דם דמה לא דריש. </span>דכיון דלא מצי למיכתב וכל חטאת אשר יובא אל אהל מועד דאיצטריך למיכתב דם למעוטי בשר אורחיה דקרא למיכתב מדמה: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: קדש קדשים היא כחטאת וכאשם ו]
txt:
<span class='five'>קדש קדשים היא כחטאת וכאשם ו] . </span>במנחה הוא דכתיב וקא א'ר שמעון מדקא מקיש מנחות לחטאת ואשם להכי מקיש ז] [לשניהם לומר לך דיש מהם כחטאת ויש מהם כאשם] שתהא מנחת חוטא כחטאת דלא לשמה פסולה ומנחת נדבה כאשם דכשר שלא לשמו: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: אלא לרבי אליעזר
txt:
<span class='five'>אלא לרבי אליעזר. </span>כיון דחטאת ואשם כי הדדי נינהו למאי הלכתא איתקש לתרוייהו: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: שלא בכלי שרת
txt:
<span class='five'>שלא בכלי שרת. </span>שלא קדש הקומץ בכלי שרת פסולה שהמנחות הוקשו לזבחים ליטעון ארבע עבודות קמיצה כנגד שחיטה מתן קומץ בכלי שרת כנגד קבלת הדם הולכה כנגד הולכה הקטרה כנגד זריקה: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: עובדה בימין
txt:
<span class='five'>עובדה בימין. </span>שהקומץ בה כזריקת דם חטאת שהיא ביד באצבע ובימין דכתיב בחטאת ולקח הכהן מדם החטאת באצבעו ונתן וגו' ודרשינן לקמן בפ'ב <span class='mareimakom'>(דף כד.)</span> באצבעו ונתן שלא תהא נתינה אלא בימין דכל מקום שנאמר אצבע וכהונה אינו אלא ימין: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: בא לעובדה בכלי
txt:
<span class='five'>בא לעובדה בכלי. </span>רשאי לעובדה בשמאל להוליך הכלי שקדשה בתוכו בשמאלו למזבח וליתן בשמאלו מן הכלי על האשים כזריקת דם אשם שהוא מן הכלי למזבח שאינה בנתינת אצבע דלא כתיב אצבע אלא בחטאת וכשרה בשמאל לר'ש ט] בכל הזבחים חוץ מחטאת י] דאמרינן לקמן בפרק שני <span class='mareimakom'>(שם:)</span> זרק בשמאל פסול ור'ש מכשיר חוץ מחטאת משום דרבי שמעון תרתי בעי אצבע וכהונה דגמרינן ממצורע דכתיב ביה אצבע וכהונה וימין וטבל הכהן באצבעו הימנית ובזריקת כל הזבחים לא כתיב בו אצבע אלא כהונה חוץ מחטאת: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: ולרבנן
txt:
<span class='five'>ולרבנן. </span>דפליגי עליה דר' אליעזר במתני' למאי הלכתא כו': חטאת כתיב בה <span class='mareimakom'>(ויקרא ד)</span> וסמך ידו על ראש החטאת: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: אמרו דבר אחד
txt:
<span class='five'>אמרו דבר אחד. </span>דרבי אליעזר נמי פסיל באחרים הנשחטים לשם פסח בזמנו ולשם חטאת כל ימות השנה ומברייתא דלקמן דייק לה רבי יוחנן: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: ורבה אמר באחרים לשם חטאת פליגי
txt:
<span class='five'>ורבה אמר באחרים לשם חטאת פליגי. </span>יוסף בן חוני ורבי אליעזר  יא] ולא פסיל רבי אליעזר אלא באחרים לשם פסח אבל באחרים לשם חטאת מכשיר כדתניא כו' ובין רבה ובין ר' יוחנן דייקי מילתייהו מהא מתני' ובמסקנא בעינא לפרושי דיוקייהו: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: הפסח שעברה שנתו
txt:
<span class='five'>הפסח שעברה שנתו. </span>דתו לא חזי לפסח סתמיה שלמים כדרבינן לעיל <span class='mareimakom'>(דף ח:)</span> מקראי: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: אם בשאר ימות השנה שאינו כשר לשמו
txt:
<span class='five'>אם בשאר ימות השנה שאינו כשר לשמו. </span>כדילפינן לה במסכת פסחים <span class='mareimakom'>(דף סא.)</span> שחטו קודם חצות פסול שנאמר בין הערבים וכמה פעמים שנה הכתוב לעכב יב] קביעות זמנו בי'ד בין הערבים: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: אחרים כשרים לשמו
txt:
<span class='five'>אחרים כשרים לשמו. </span>דרבי אליעזר מודה בו דלא פליג אלא בזמנו כדתנן בהדיא אבל כל ימות השנה אין שם שחיטת פסח חל על קרבן אחר: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: אמר לו רבי אליעזר או חילוף
txt:
<span class='five'>אמר לו רבי אליעזר או חילוף. </span> יג] אם ק'ו אתה בא לדרוש יכול אני להחליפו בענין אחר ולומר דבר שאינו ולהכשיר פסח בזמנו שלא לשמו: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: ויוכשר פסח בי'ד שלא לשמו
txt:
<span class='five'>ויוכשר פסח בי'ד שלא לשמו. </span>ובדין הזה יד] אתה יכול להכשיר פסח בזמנו שלא לשמו: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: מה לי הוכשרו אחרים כו' יוכשרו אחרים כו'
txt:
<span class='five'>מה לי הוכשרו אחרים כו' יוכשרו אחרים כו'. </span>בתמיה ומהכא דייק רבי יוחנן למילתיה ואמר דכי היכי דפסיל רבי אליעזר באחרים לשם פסח פסיל  יז] באחרים לשם חטאת דהא טעמו דרבי אליעזר משום דהוא פסול לשם אחרים יח] וה'נ בחטאת איתא ורבה דייק מסיפא שחזר רבי אליעזר מדין זה ודנו בדין אחר ומודה דאחרים לשם חטאת כשרים: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: a
trm: א'כ
txt:
<span class='five'>א'כ. </span>אם אתה פוסל אחרים לשמו בזמנו יט] הורעת פסח ונתת כח בשלמים שכל השנה שהיא זמן שלמים פסח הנשחט לשמו כשר והיום שהוא זמן פסח כל שלמים הנשחטין לשמו פסולין נמצאת מחשבת כ] שלו גדול כח בשלמים מפסח וקרא אשכחן דאחמור בפסח מבשלמים דכתיב ביה הוא ובכל הזבחים הכשיר שלא לשמן:  אמר


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: אמר לו רבי יהושע מצינו מותר חטאת בא עולה
txt:
<span class='five'>אמר לו רבי יהושע מצינו מותר חטאת בא עולה. </span>כדתניא בתמורה <span class='mareimakom'>(דף כג:)</span> זה מדרש דרש יהוידע הכהן כל דבר שבא ממותר חטאת וממותר אשם ילקח בהן עולה לקיץ המזבח והיכי דמי מותר חטאת כגון הפריש מעות לחטאתו וניתותרו אי נמי מפריש שתי חטאות לאחריות דקי'ל בתמורה <span class='mareimakom'>(דף כד.)</span> מתכפר באחת מהן והשניה תרעה: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: ומה חטאת שמותרה כו'
txt:
<span class='five'>ומה חטאת שמותרה כו'. </span>ואם ק'ו כזה אתה דורש יש לך לפסול עולה לשם חטאת ומהכא דייק רבה מילתיה לעיל מדלא אהדר ליה רבי אליעזר אנא נמי פסילנא בנשחטין לשם חטאת: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: בעתידין לתרום
txt:
<span class='five'>בעתידין לתרום. </span>דהיינו טבל דכתיב ירימו דבר העתיד ומסיים ח] בהא בסנהדרין פרק אלו הן הנשרפין גמר חילול מתרומה דכתיב בה ומתו בו כי יחללוהו:  


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: א'כ
txt:
<span class='five'>א'כ. </span>דלכר'ש אחי עזריה לחודיה אתא לכתוב ולא יחללו אשר הורמו מ'ש לשון עתיד דנקט ש'מ למידרש ביה נמי הא: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: בעי רבי זירא
txt:
<span class='five'>בעי רבי זירא. </span>לשום גבוה מהן כשרים דקתני כשרין ואין מרצין קאמר כת'ק ולא פליג אלא בנמוך דקאמר פסולים לגמרי: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: ובתרתי פליגי
txt:
<span class='five'>ובתרתי פליגי. </span>לשם גבוה מכשיר לגמרי ובנמוך פסיל לגמרי ואילו רבנן בתרוייהו ט] מכשירים ואין מרצין קאמרי: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: ת'ש
txt:
<span class='five'>ת'ש. </span>מדקא מפרש מילתיה ונקיט בכור ומעשר דלא לרצויי אתו ש'מ כשרין ואינן מרצין קאמר: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: ומדסיפא
txt:
<span class='five'>ומדסיפא. </span>הבכור והמעשר ששחטן לשם שלמים כשרים ואין מרצין  רישא קדשים קלים ששחטן לשם קדשי קדשים נמי כשרין ואין מרצין קאמר: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: הא כדאיתא כו'
txt:
<span class='five'>הא כדאיתא כו'. </span>כשרין דקתני גבי בכור כשרין למילתייהו קאמר י]   [וכשרים נמי דקתני גבי קדשי קדשים למילתייהו קאמר] ואפי' לרצות לשם חובה: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: אלא מאי קמשמע לן
txt:
<span class='five'>אלא מאי קמשמע לן. </span>האי דנקט הבכור והמעשר אי לאו לגלויי עלה דרישא נקט לה ולמימר דכשרין ואין מרצין קאמר: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: הא נמי תנינא
txt:
<span class='five'>הא נמי תנינא. </span>לקמן בפרק כל התדיר <span class='mareimakom'>(דף פט.)</span> דבכור נמוך משלמים: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: שהן טעונים מתן ארבע
txt:
<span class='five'>שהן טעונים מתן ארבע. </span>שתי מתנות שהן ארבע ובכור במתנה אחת כדתנן באיזהו מקומן <span class='mareimakom'>(לקמן נו:)</span> סמיכה ונסכים ליתנהו בבכור כדילפינן במנחות בפרק שתי מדות <span class='mareimakom'>(דף צ:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: הא עיקר
txt:
<span class='five'>הא עיקר. </span>שנשנית תחילה לצורך לאשמועינן גבי פסול שלא לשמו דאיכא בקדשים קלים גבוה ונמוך: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: ההיא
txt:
<span class='five'>ההיא. </span>דכל התדיר אגררא יב] נסבה ששנה שם את הקודמים זה לזה ונקט נמי האי בהדייהו אע'ג דכבר תנייה הכא: <span class='shastitle7'>מתני'</span> 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: לא הוסיף בן עזאי
txt:
<span class='five'>לא הוסיף בן עזאי. </span>על דברי חכמים לפסול חוץ מפסח ומחטאת אלא העולה: <span class='shastitle7'>גמ'</span> 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: מכשיר היה בן בתירא בפסח ששחטו שחרית לשמו
txt:
<span class='five'>מכשיר היה בן בתירא בפסח ששחטו שחרית לשמו. </span> והוה ליה זמנו לפיכך פסול שלא לשמו כדאמר פסח בזמנו שלא לשמו פסול: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: ומאי כאילו
txt:
<span class='five'>ומאי כאילו. </span>נשחט בין הערבים והאמרת דכולא יומא בין הערבים קרי ליה מדקמכשרת ליה שחרית וקרא כתיב בין הערבים אלמא סבירא ליה בין ערב של אמש לערב של אחריו יג] כדמפרשינן ליה לקמיה דהיינו משעלה השחר שפסק ליל של אמש עד שתשקע החמה ומאי כאילו הא הוא גופיה בין הערבים: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: ליפלגו בלשמו
txt:
<span class='five'>ליפלגו בלשמו. </span>ולימא יד] [פסח ששחטו בי'ד שחרית] ר' יהושע פוסל ובן בתירא מכשיר: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: אבל בשלא לשמו מודה רבי יהושע
txt:
<span class='five'>אבל בשלא לשמו מודה רבי יהושע. </span>דאע'ג דשחרית לאו זימניה הוא פסול הואיל ומקצתו של יום ראוי לשמו קמ'ל: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: בין שני ערבים
txt:
<span class='five'>בין שני ערבים. </span>מעלות השחר עד שקיעת החמה דהיינו בין סוף ערב דאתמול  טו] ותחילת ערב דאורתא: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: ואימא חד בבקר
txt:
<span class='five'>ואימא חד בבקר. </span>את הראשון לא ישהא יותר מחצות והשני כל היום זמנו רצה שחרית רצה ערבית כדכתיב בין הערבים טז] דמפרשת ליה כל יומא: 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: מדתה
txt:
<span class='five'>מדתה. </span>חצי לוג לכל נר ונר כך שיערו חכמים לילי תקופת טבת שלא תכבה כל הלילה ובתמוז ובניסן ובתשרי אם תדליק שליש היום לא איכפת לן יז] : 


lvr: 51
pgn: 11
dfh: b
trm: אין לך עבודה
txt:
<span class='five'>אין לך עבודה. </span>מעבודות שהן אמורות ביום כגון עבודות הדם יח] וקמצו וקטרת שכשרין מהדלקת נרות ואילך שזו מאוחרת לכולן:  דאיתקש


lvr: 51
pgn: 12
dfh: a
trm: יאוחר דבר
txt:
<span class='five'>יאוחר דבר. </span>יאוחר פסח לתמיד דאע'ג דכולה יומא זמניה אי שהייה עד זמן שחיטת התמיד תמיד קודם לו: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: a
trm: הלכה
txt:
<span class='five'>הלכה. </span>כדברי האומר היו לפניו ב' תפלות אחת של מנחה ואחת של מוספין ששהא ולא התפלל של מוספין עד יב] זמן חבירתה משהינן לה: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: a
trm: ובין הערבים דכתיב גבי קטורת ונרות למה לי
txt:
<span class='five'>ובין הערבים דכתיב גבי קטורת ונרות למה לי. </span>הואיל ומיניה לא הוי משמע לן בין הערבים ממש ומבעי לן קרא יג] אחריני לפרושי: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: a
trm: שאין מקצתו ראוי
txt:
<span class='five'>שאין מקצתו ראוי. </span>לשמו הלכך לא קרינן ביה פסח בזמנו אלמא יד] דרבי דס'ל כבן בתירא ומשום דמקצתו ראוי לשמו הוא דקאמר טעמיה: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: a
trm: דחוי מעיקרא הוא
txt:
<span class='five'>דחוי מעיקרא הוא. </span>דבשעת הפרשה לא חזי למידי ושמעינן ליה לר' יוחנן דאמר יז] דחוי מעיקרא הוי דחוי לגמרי שלא יח] להירצות עוד: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: a
trm: ואי דאפרשיה מאתמול נראה ונדחה הוא
txt:
<span class='five'>ואי דאפרשיה מאתמול נראה ונדחה הוא. </span>דכי אפרשיה חזי להקריבו שלא לשמו וכי מטיא י'ד שחרית לא חזי למידי ונראה ונדחה שוב אינו חוזר ונראה לדברי הכל בשלמא לרבנן פסח אינו נדחה כלל או מלשמו או משלא לשמו דעד זמן שחיטתו חזי לשלמים ובזמנו חזי לפסח אלא לבן בתירא דחוי הוא: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: a
trm: תהא לאחר חצות
txt:
<span class='five'>תהא לאחר חצות. </span>משכחת לה פסח כשר לבן בתירא במפריש לאחר חצות דהיינו זמן שחיטתו וחזי לשמו: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: a
trm: אפי' תימא מצפרא
txt:
<span class='five'>אפי' תימא מצפרא. </span>ואין כאן דחוי מעיקרו הואיל וראוי היום אין כאן חסרון זמן ראייתו: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: a
trm: ליל שמיני נכנס
txt:
<span class='five'>ליל שמיני נכנס. </span>הולד יט] להתעשר וקיימא לן בבכורות בפרק מעשר בהמה <span class='mareimakom'>(דף נז.)</span> מחוסר זמן אינו נכנס לדיר להתעשר כ] : 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: a
trm: לקדושה
txt:
<span class='five'>לקדושה. </span>ראוי להקדישו ואע'ג דלא חזי לילה להקרבה קאמרינן דמקדיש ליה אלמא לילה אין מחוסר זמן הואיל ומחר יהיה ראוי: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: a
trm: לימא קסבר ר' יוחנן כו'
txt:
<span class='five'>לימא קסבר ר' יוחנן כו'. </span>מדאיצטריך לן לשנויי אליביה במפריש לאחר חצות דאי לא שמיע לך מיניה בעלי חיים נדחים ראוי להפרישו לעולם דדלמא אין דחוי אלא בשחוטין כגון מת המשתלח כא] ישפך הדם במס' יומא <span class='mareimakom'>(דף סב.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: a
trm: ואינה קריבה
txt:
<span class='five'>ואינה קריבה. </span>הואיל ובתחילת הקדשה לא נראה להקריב דחצייה היתה חולין ודחוי מעיקרו הוא הלכך אינה קריבה עוד ותרעה ולוקחין בדמיה אחרת:  יש


lvr: 51
pgn: 12
dfh: b
trm: יש דחוי בדמים
txt:
<span class='five'>יש דחוי בדמים. </span>יש תורת דחוי בקדושת דמים אע'פ שאינה קדושת הגוף כגון הכא ה] שהקדיש חציה לא קדשה אלא לדמיה שהרי אין לו חלק ו] [אלא] בחציה ואין קדושה ראויה לפשוט בכולה על פיו ואפי' הכי שייך בה דחוי ותדחה עולמית ולא אמרי' לא אלימא קדושת דמים ליפסל משום דחוי: לישנא אחרינא יש דחוי בשביל הדמים שלא פרע לקנות חציה של חבירו שלא היתה קנויה לו כשהקדישה שעדיין לא קנה חציה משל חבירו ואינ'ו נרא'ה למור'י: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: b
trm: והמיר דת
txt:
<span class='five'>והמיר דת. </span>נדחה מקרבן ז] בהכל שוחטין <span class='mareimakom'>(חולין דף ה:)</span> מעם הארץ פרט למומר: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: b
trm: ונשתטה
txt:
<span class='five'>ונשתטה. </span>נדחה דבעינן דעת במסכת ערכין בפ' האומר משקלי עלי <span class='mareimakom'>(דף כא.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: b
trm: נשתפה
txt:
<span class='five'>נשתפה. </span>שקט משעמומו ח] כגון על הר נשפה <span class='mareimakom'>(ישעיה יג)</span> דמתרגם על טורא שלויא: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: b
trm: הורו ב'ד שחלב מותר
txt:
<span class='five'>הורו ב'ד שחלב מותר. </span>נדחה ט] לו דאילו עבר השתא לאו בר קרבן הוא דאמרינן בהוריות <span class='mareimakom'>(דף ב:)</span> יחיד שעשה בהוראת ב'ד פטור: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: b
trm: התם
txt:
<span class='five'>התם. </span>גבי מומר ושוטה גברא אידחי מקרבן קרבן לא אידחי תורת חטאת זאת לא נדחת מישראל מן הכשרין אבל הכא תורת קרבן זה נדחית מן הכל: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: b
trm: לאחר הקטרת אימורין כתיב
txt:
<span class='five'>לאחר הקטרת אימורין כתיב. </span>וליכא למידרשיה לעיכובא יא] דעצמו שלא הוקטרו אימוריו כשר והאי הוא דרשינן למילתא אחריתי: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: b
trm: תרי הוא כתיבי
txt:
<span class='five'>תרי הוא כתיבי. </span>ואם אין השני ענין לאחר הקטרה דהא כתיב חד תנהו ענין לעבודת דם ולפסול בשלא יב] לשמן חד הוא כתיב באיל עולה של מילואים בואתה תצוה וחד הוא כתיב בויקרא גבי עולת בן צאן: 


lvr: 51
pgn: 12
dfh: b
trm: אשם נמי תרי (אשם) הוא יג] כתיבי
txt:
<span class='five'>אשם נמי תרי (אשם) הוא יג] כתיבי. </span>חד בצו את אהרן אחר הקטרה וחד בויקרא אשם הוא אשם לה' ואע'ג דליכא חד מינייהו דכתיב גבי עבודת דם תן האחד באם אינו ענין לכך כדאמרת בעולה:  צד


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: צד כרת לא פריך
txt:
<span class='five'>צד כרת לא פריך. </span>לפי שאינו שוה בשניהם דחטאת אינו ענוש כרת על הבאתו אלא שעל שגגת כרת הוא בא ופסח ענוש כרת על הבאתו: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: אשם נמי לייתי
txt:
<span class='five'>אשם נמי לייתי. </span>לפסול יג] בשלא לשמו מבנין אב כדאמר רבי אליעזר לעיל <span class='mareimakom'>(דף י:)</span> דקא'ל רבי יהושע חוזרני חלילה ופרכינן וליהדר דינא ולייתי במה הצד וסליקנא להך אתקפתא משום דאיכא למיפרך מה להצד השוה שבהן שכן יש בהן צד כרת. ומשני לבן עזאי אשם מפירכא אחריתא מסלק ליה דלא לייתי בבנין אב דפריך מה להצד השוה שבהן שישנו בצבור פסח קרי ליה קרבן צבור כדאמרן בסדר יומא בפ' הוציאו לו <span class='mareimakom'>(דף נא.)</span> משום דאתי בכינופיא: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: לחדד יד] תלמידיו
txt:
<span class='five'>לחדד יד] תלמידיו. </span>שיקשו לו תשובה עליו א'נ שיתנו לבם להיות חריפין לדרוש קלים וחמורים מאיליהן כבן עזאי טו] : <span class='shastitle7'>מתני'</span> 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: המהלך במקום שהוא צריך להוליך
txt:
<span class='five'>המהלך במקום שהוא צריך להוליך. </span>הולכה זו מחשבה פוסלת בה אם חישב בה שלא לשמה ובגמ' מפרש למילתי' מאי צריך ומאי אין צריך: <span class='shastitle7'>גמ'</span> 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: והקריבו
txt:
<span class='five'>והקריבו. </span>דכתיב בעולה ושחט את בן הבקר והקריבו בני אהרן טז] את הדם זו קבלת הדם וללמד שצריך לקבלו בכלי: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: אתה אומר כו' או אינו אלא יז] לזריקה
txt:
<span class='five'>אתה אומר כו' או אינו אלא יז] לזריקה. </span>דהא לשון הקרבה למזבח הוא כדכתיב לכהן המקריב אותה וגו' והאי נמי בהקרבה למזבח משתעי דהיינו זריקה אבל קבלה לא צריך [כלי] מאהל מועד ואילך: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: כשהוא אומר כו' זו קבלת הדם
txt:
<span class='five'>כשהוא אומר כו' זו קבלת הדם. </span>כדאשכחן קבלה בעולת סיני <span class='mareimakom'>(שמות כד)</span> ויקח משה חצי הדם וישם באגנות ואע'ג דהקרבה לשון הולכה היא כדאמרן לעיל <span class='mareimakom'>(דף ד.)</span> והקריב הכהן את הכל זו הולכת אברים לכבש הכא כיון דזימנין יח] הולכה ליתיה כלל כמו השוחט בצד המזבח לא כתב לה קרא ואקבלה הוא  יט] דאכתביה והיכא דאיצטריכא הולכה נפקא לן דהויא עבודה מדאפקא רחמנא לקבלה בלשון הולכה: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: ובכלי שרת
txt:
<span class='five'>ובכלי שרת. </span>שיהו מלובשים בגדי כהונה כ] דכהנים משמע (הכהנים) בכיהונם <span class='mareimakom'>(לקמן דף יח:)</span> והיינו בגדי כהונה וכל היכא דקתני נמי בכהן כשר ובכלי שרת בבגדי כהונה קאמר: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: אמר רבי עקיבא
txt:
<span class='five'>אמר רבי עקיבא. </span>ר' עקיבא לא משמע ליה מהכא דאיכא למימר בני אהרן כל שהן והכהנים בכיהונם לא משמע ליה כא] : 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: מה להלן בכהנים כשרין
txt:
<span class='five'>מה להלן בכהנים כשרין. </span>הכתוב מדבר דהא אלעזר ואיתמר כב] כתיבי ובכלי שרת נמי הכתוב מדבר דכתיב אשר מלא את ידם והיינו לשון רבוי בגדי כהונה דכתיב <span class='mareimakom'>(ויקרא כא)</span> ומלא את ידו ללבוש את הבגדים וכתיב נמי ובגדי הקדש אשר לאהרן יהיו לבניו אחריו למשחה בהם למלא בם את ידם <span class='mareimakom'>(שמות כט)</span> : כג] 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: לא עשה בה מחשבה כמעשה
txt:
<span class='five'>לא עשה בה מחשבה כמעשה. </span>השתא סלקא כד] דעתך הא דקאמר אין מחשבה פוסלת בשבילה אם חישב בה חוץ לזמנו או שלא לשמו אלמא לא פסלה בקבלה כה] : 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: קבלו בחוץ אינו חייב כרת
txt:
<span class='five'>קבלו בחוץ אינו חייב כרת. </span>דשחיטה היא דכתיב כו] לחיובא [ואל פתח אהל מועד] וזריקה נפקא מדם יחשב לקמן בפרק השוחט <span class='mareimakom'>(דף קז.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: אין חייבין עליו
txt:
<span class='five'>אין חייבין עליו. </span>מיתה דבעיא עבודה תמה שאין אחריה עבודה בסדר יומא <span class='mareimakom'>(דף כד.)</span> ובפרק בתרא דהכא <span class='mareimakom'>(דף קיב:)</span> נמי תנן אין בהם משום זרות ולא משום טומאה ולא משום מחוסר בגדים כו': 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: אלא בזריקה
txt:
<span class='five'>אלא בזריקה. </span>במחשב בשעת זריקה ע'מ לאכול מזבחו ביום השלישי כדכתיב בקרא דמחשבת פיגול המקריב אותו לא יחשב ילפינן מיניה בפ'ב <span class='mareimakom'>(לקמן כט.)</span> במחשב בשעת הקרבה לאכול מזבחו ביום השלישי הכתוב מדבר כז] [והקרבה] היינו זריקה: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: אף שפיכת שירים
txt:
<span class='five'>אף שפיכת שירים. </span>אם שפך שירי הדם ליסוד על מנת לאכול בשר חוץ לזמנו או אם הקטיר אימורין במחשבה זו: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: שאין מעכבין
txt:
<span class='five'>שאין מעכבין. </span>שירים אין מעכבין כדתניא באיזהו מקומן <span class='mareimakom'>(לקמן דף נב.)</span> יכול יעכבנו תלמוד לומר ואת כל הדם ישפך נתקו הכתוב ועשאו שירי מצוה כו' הקטרת אימורין לא מעכבין כפרה דכתיב כט] הדם הוא בנפש יכפר: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: לא קשיא הא
txt:
<span class='five'>לא קשיא הא. </span> דקתני לעיל מחשבת קבלה לא פסלה בפיגול לא כשחישב בשעת קבלה על אכילת בשר אלא במחשב בשעת שחיטה על מנת לקבל דם למחר ל] דאילו זריקה כהאי גוונא עשה בה מחשבה כמעשה אם שחט על מנת לזרוק דם למחר פיגול דהיינו אכילת מזבח (ואי נמי) דאיתרבי בהדיא אפי' שפיכת שיריים לקמן: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: הא דאמר כו'
txt:
<span class='five'>הא דאמר כו'. </span> לא] והאי דקתני מנין לרבות שחיטה וקבלה לב] מחשב בשעת קבלה על מנת לשפוך שירים או אחת משאר האכילות לג] קאמרי: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: a
trm: ושפיכת שירים לא פסלה בהו מחשבה
txt:
<span class='five'>ושפיכת שירים לא פסלה בהו מחשבה. </span>דקתני לעיל יכול שאני מרבה אף שפיכת שיריים: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: לא קשיא הא
txt:
<span class='five'>לא קשיא הא. </span>דקמרבי שפיכת שירים כגון דאמר הריני זורק או אחת משאר עבודות על מנת לשפוך שירים למחר שהרי חישב להאכיל את המזבח חוץ לזמנו: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: והא
txt:
<span class='five'>והא. </span>דמעטינהו לעיל כגון דאמר הריני שופך שירים כו' כללא דמילתא בעינן מחשבה בשעת עבודה על דבר יב] אכילת אדם או למזבח הלכך חישב בשעת שפיכת שיריים על אכילת בשר לא כלום היא דלא הואי מחשבה בשעת עבודה: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: שמעתי מרבותי שטבילת אצבע
txt:
<span class='five'>שמעתי מרבותי שטבילת אצבע. </span>האמור בחטאות הפנימיות וטבל הכהן אצבעו וגו' <span class='mareimakom'>(ויקרא ד)</span> מפגלת בחטאת אם טבל ע'מ להקטיר אימורים למחר: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: כלום למדנו פיגול
txt:
<span class='five'>כלום למדנו פיגול. </span>בחטאת אלא משלמים דעיקר פיגול בשלמים כתיב ואם האכל יאכל ושלמים אין בהן טבילת אצבע שכל הדמים בזריקה מן הכלי למזבח חוץ מן החטאת שהיא במתנת אצבע: ופרכינן יג] 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: אי מה שלמים אין שלא לשמו מוציאו מידי פיגול
txt:
<span class='five'>אי מה שלמים אין שלא לשמו מוציאו מידי פיגול. </span>אם שחט במחשבת חוץ לזמנו וקבל  טו] והוליך שלא לשמן לא יצאו מידי פיגולן שהרי אין שלא לשמו פוסל בשלמים והוה ליה קרב המתיר כמצותו בפיגול בלא פסול מחשבה אחרת: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: אף חטאת
txt:
<span class='five'>אף חטאת. </span>אע'פ שלא לשמו פסול בה לא תוציאנה מידי פיגול ואנן תנן בפ'ב <span class='mareimakom'>(לקמן דף כט:)</span> הפסח והחטאת ששחטן חוץ לזמנו וקבל והלך וזרק שלא לשמו זהו שלא קרב המתיר כמצותו ואינה פיגול ליענש כרת על אכילתו כדילפינן בפ'ב <span class='mareimakom'>(שם דף כח:)</span> מקרא כהרצאת כשר כך הרצאת פיגול שיקרבו כל מתירין דהיינו ארבע עבודות בלא פסול מחשבה אחרת: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: אלא מאי אית לך למימר מרבויא דקרא קאתי
txt:
<span class='five'>אלא מאי אית לך למימר מרבויא דקרא קאתי. </span>כל הזבחים לפיגול בת'כ ולא משלמים למדו הילכך כל חד וחד מאי דפסיל  טז] מוציאו מידי פיגול וכן לענין הבאתו לידי פיגול כל חד וחד מאי דכתיב ביה דהוי עבודה מביאו לידי פיגול: הכי גרסינן 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: שטבילת אצבע מפגלת יז] </span>: <span class='five'>אין הכל משלמים למדנו
txt:
<span class='five'>שטבילת אצבע מפגלת יז] </span>: <span class='five'>אין הכל משלמים למדנו. </span>ודקשיא לך בחטאת היאך שלא לשמו מוציאה מידי פיגול: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: הואיל וחוץ יח] למקומה כו'
txt:
<span class='five'>הואיל וחוץ  יח] למקומה כו'. </span>מחשבת ע'מ  יט] לאוכלו חוץ למחיצת אכילתו דהיינו בכל העיר וחוץ לעיר הוי חוץ למקומו פוסל בשלמים בהדיא מרבינן לה לפסולא בפ'ב אלא שאין בו כרת: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: מצדה תברא
txt:
<span class='five'>מצדה תברא. </span>תשובתה בצדה אם מחוץ למקומו אתה לומד לשלא לשמו ולהעמיד פיגול על עבודות הנוהגות בשלמים ותו לא אלא שמוציאתה מידי פיגול תלמד בחטאת שלא לשמו מחוץ למקומו כא] דשלמים יש להשיב מה לחוץ למקומו כב] דין הוא שיוציא מידי פיגול שהרי כג] פסול וחמור לנהוג בכל הזבחים תאמר כו': 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: אלא מאי אית לך למימר
txt:
<span class='five'>אלא מאי אית לך למימר. </span>אם באת לומר הכל משלמים למדו מה יש לך טעם כד] בשלא לשמו המוציא חטאת מידי פיגול כך יש לך לומר שלמים דבר הפוסל בהו כגון חוץ למקומו מוציאן מידי פיגול: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: הכא נמי
txt:
<span class='five'>הכא נמי. </span>אף חטאת דבר הפוסל בה כגון שלא לשמה מוציאה ודבר המעכב בה כל הכתוב בעבודת דמה וטבילת אצבע בכלל: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: אף אנן נמי תנינא
txt:
<span class='five'>אף אנן נמי תנינא. </span>דטבילת אצבע מפגלת דתנן במנחות כל הקומץ כו] בכל ד' עבודות [אם] חישב על מנת לאכול שיריים או להקטיר קומץ למחר פיגול: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: בשלמא קומץ
txt:
<span class='five'>בשלמא קומץ. </span>מפגל דהיינו כשוחט שמוציא דם שהוא חלק גבוה מן הבשר כז] [והבשר] שיריים הם אף זה הפריש קומץ מתוך שיריים וכן שאר ב' עבודות כח] דמפגל מהיקישא דהוקש מנחה לזבח דכתיב זאת התורה ואמר לקמן <span class='mareimakom'>(דף צח.)</span> כט] דהך היקשא מה שלמים מפגל ומתפגלין אף כל מפגלין ומתפגלין: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: אלא כיון דלא סגי דלא יהיב
txt:
<span class='five'>אלא כיון דלא סגי דלא יהיב. </span>קומץ לכלי לקדשו בתוכו כדאמרינן לעיל <span class='mareimakom'>(דף יא.)</span> שלא בכלי שרת פסולה ואמרינן טעמא במסכת סוטה בפרק שני <span class='mareimakom'>(דף יד:)</span> מידי דהוה אדם ל] לאו אע'ג דקדישתיה סכין בצואר בהמה הדר בעי לקבוליה וקדושיה בכלי זימנא אחריתי קומץ נמי אע'ג דקדשה מנחה כולה בכלי בעי לקדושי קומץ זימנא אחריתי הלכך עבודה חשובה היא ומפגלה הכי נמי בטבילת אצבע כיון דלא סגי כו' היינו הולכה שמוליך הדם באצבעו לקרבן למזבח: 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: לעולם דדמי לקבלה
txt:
<span class='five'>לעולם דדמי לקבלה. </span>הלכך אתיא בהיקישא דאיתקוש מנחות לשלמים דהא איתרבי קבלה בשלמים לפגל כדאמרי' לעיל ומתן כלי במנחה כקבלה בדם אבל טבילת אצבע לא איתרבאי ולא תיפשוט לא] : 


lvr: 51
pgn: 13
dfh: b
trm: לא
txt:
<span class='five'>לא. </span>דכ'ע הולכה היא והא דקתני אינה מפגלת רבי שמעון היא דאמר במתניתין הולכה לא מפגלא כדתנן ורבי שמעון מכשיר בהילוך:  כל


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: כל קרבן שאינו על מזבח החיצון כשלמים
txt:
<span class='five'>כל קרבן שאינו על מזבח החיצון כשלמים. </span>שלמדנו מהם פיגול לכל הזבחים אין בו משום פיגול לקמן בפרק בית שמאי <span class='mareimakom'>(דף מג.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: בחטאות החיצונות
txt:
<span class='five'>בחטאות החיצונות. </span>אינה מפגלת דלא כתיב בהו וטבל אלא ולקח הכהן מדם החטאת באצבעו וההיא לקיחה קבלה היא ומינה ילפינן קבלה לקמן באיזהו מקומן <span class='mareimakom'>(דף מח.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: ואי אתי קוף ורמי להו אידיה
txt:
<span class='five'>ואי אתי קוף ורמי להו אידיה. </span>על אצבעו בעי מיהדר ומשקל אלמא ולקח נמי יב] אאצבעו קאי שיטבול אצבעו אימא כמאן דכתיב וטבל דמי: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: להכי לא יג] כתביה טבילה
txt:
<span class='five'>להכי לא יג] כתביה טבילה. </span>בהדיא אלא כתב קבלה יד] ומדסמכיה אאצבעו ונתן הוא דיליף לטבול אצבעו שצריך ליקח בעצמו ולטבול דמשמע הכי דלא תהא טבילת אצבע טו] עבודה חשובה בהן לפגל מדלא אחשבה קרא להצריכה בפירוש ומשמע הכי שצריכה היא לטבול  טז] כחטאות החיצונה ולא דלישקל קוף ולירמייה לדם על האצבע דבעינן לקיחת אצבע מעליותא דולקח נמי אאצבע קאי: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: שאי אפשר לבטלה
txt:
<span class='five'>שאי אפשר לבטלה. </span> דלאו אורח ארעא לשחוט בהיכל ועל כרחו הוא שוחטו בעזרה ומוליכה בהיכל לקרנות מזבח פנימי ולהזאת פרוכת: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: כל שאינו
txt:
<span class='five'>כל שאינו. </span>כל קרבן שאין מתן דמו על מזבח החיצון לאפוקי חטאות הפנימיות וקס'ד דה'ה לפסול  יז] דשלא לשמו: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: מודה יח] הוא לפסול
txt:
<span class='five'>מודה יח] הוא לפסול. </span>נהי דאין בהן פיגול להתחייב כרת על אכילתו אבל מודה הוא דמחשבה חוץ לזמנו פוסלתו מק'ו והכי נמי הוה מצי לתרוצי ליה אנן במחשבה שלא לשמו קיימינא דפסלה בהו אלא דבעי רבי יוסי בר חנינא לאשמועינן דמחשבת חוץ לזמנו פסלה בהו לר'ש: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: חוץ לזמנו הפוסל בשלמים כו'
txt:
<span class='five'>חוץ לזמנו הפוסל בשלמים כו'. </span>ומיהו כרת לא נפקא לן בו מינה דהא ק'ו מכח שלא לשמו אתי ודיו להבא מן הדין להיות כנדון: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: חוץ למקומו מנא לן
txt:
<span class='five'>חוץ למקומו מנא לן. </span>דהא חוץ למקומו נמי בשלמים כתיב ומינייהו גמרינן לכל הזבחים ולר' שמעון דלא גמר מינייהו אלא חיצונות כמותן מנ'ל דפסלה בפנימיות: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: שכן נוהג בבמה
txt:
<span class='five'>שכן נוהג בבמה. </span> יט] [בקרבן במת יחיד בשעת היתר הבמות שהרי שנוי קדש הוא תאמר בחוץ למקומו דלא שאין מחיצה בבמה] וכל הבקעה מקומו עד סוף העולם: ומשני 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: שלא לשמו במאי נוהג
txt:
<span class='five'>שלא לשמו במאי נוהג. </span>באיזה קרבן אתה מוצא פסולו בפסח וחטאת והני בבמה לא קרבי דתנן לקמן <span class='mareimakom'>(דף קיז.)</span> כל הנידר ונידב קרב בבמה ושאינו נידר ונידב אינו קרב בבמה: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: ואיבעית אימא
txt:
<span class='five'>ואיבעית אימא. </span>חוץ למקומו מחוץ לזמנו אתי ולא פרכינן שכן כרת דהיקשא הוא דאיתקש חוץ למקומו לחוץ לזמנו בפ' שני <span class='mareimakom'>(לקמן דף כח.)</span> בקרא אחרינא דאמרינן אם האכל יאכל ביום השלישי זה מחשבת חוץ לזמנו לא יחשב לו פיגול יהיה קרא יתירא הוא לאתויי חוץ למקומו וכיון דאיתקוש גמרינן מהדדי ואין משיבין על ההיקש: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: אמר רבא את'ל ר' שמעון סבר לה כבריה דאמר
txt:
<span class='five'>אמר רבא את'ל ר' שמעון סבר לה כבריה דאמר. </span>לקמן בפ' שני <span class='mareimakom'>(דף כ.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: בין האולם למזבח צפון
txt:
<span class='five'>בין האולם למזבח צפון. </span>חלק צפוני שבעזרה שבין האולם ולמזבח אע'ג דלא קרינן ביה על ירך המזבח צפונה דהא במערבו של מזבח הוא הוי צפון לענין שחיטת קדשי קדשים: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: אלא מפתח האולם ולפנים
txt:
<span class='five'>אלא מפתח האולם ולפנים. </span>שאם חישב בהולכת הדם ממקום כא] שחיטתו עד האולם אינה מחשבה שהרי אפשר לבטל הולכה זו לשחוט אצל פתח האולם אבל אי סבר כרבי יוסי דפליג אדרבי אלעזר בר' שמעון ואומר אין צפון אלא כנגד המזבח מקיר כב] המזבח צפוני עד כותל העזרה צפונית הויא לה עבודה שאין יכול לבטלה דהא חטאת טעונה צפון לשחיטתה דכתיב במקום אשר תשחט העולה וגו' וצפון בעולה כתיב: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: ואת'ל
txt:
<span class='five'>ואת'ל. </span>ר' שמעון סבר לה כר' יהודה דאמר לקמן בפ' קדשי קדשים <span class='mareimakom'>(דף נט.)</span> תוך עזרה מקדש כל רצפת העזרה בין האולם ולמזבח מקודשת להקטיר חלבים כמזבח עצמו דכתיב ביום ההוא קדש המלך את תוך החצר ותניא לקמן דברים ככתבן דברי ר' יהודה: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: אין מחשבה מועלת
txt:
<span class='five'>אין מחשבה מועלת. </span>לר' שמעון בהולכת בזיכי לחם הפנים שהן מתירין את הלחם כדם המתיר את הבשר וכקומץ המתיר את השיריים והלחם מתפגל במחשבת עבודת הבזיכים הואיל והן מתירין כג] רבי שמעון אי כרבי יהודה סבר לה אין מחשבת הולכה מועלת בה לפסול אלא מפתח היכל ולחוץ משהגיע לפתח היכל עד שמגיע ליציאת אולם לרצפת העזרה שלפניו דבכל ההיכל לא מהניא מחשבה שהרי כל ההיכל כשר להושיב שם שלחן לסדר עליו עד הפתח ואולם כי עזרה כד] סבירא לן ומן האולם ולחוץ נמי לא מהניא מחשבה בהולכה שהרי אפשר להקטירו על רצפת העזרה מיד אם ירצה נמצאת הולכתו עד המזבח שלא לצורך: ה'ג 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: ואת'ל סבר רבי שמעון קדושת אולם והיכל חדא היא אין מחשבה מועלת אלא מפתח אולם ולחוץ
txt:
<span class='five'>ואת'ל סבר רבי שמעון קדושת אולם והיכל חדא היא אין מחשבה מועלת אלא מפתח אולם ולחוץ. </span>כלומר ה' אמות של עובי כותל פתחו של אולם דבכל חללו של אולם לא מהניא דכפנים דמי וחוץ לפתח לא מהניא דאפשר להקטיר שם: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: ואת'ל סבר כה] לה תוך פתח האולם כלפנים אין מחשבה מועלת אפילו פסיעה שלימה אלא בכדי הושטת ידו
txt:
<span class='five'>ואת'ל סבר כה] לה תוך פתח האולם כלפנים אין מחשבה מועלת אפילו פסיעה שלימה אלא בכדי הושטת ידו. </span>עומד בפתח האולם ומושיט ידו לרצפה היינו הולכה ומהניא בה מחשבה: הכי גרסינן 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: ואם תמצי לומר הולכה שלא ברגל לא שמה הולכה אין מחשבה מועלת כלל
txt:
<span class='five'>ואם תמצי לומר הולכה שלא ברגל לא שמה הולכה אין מחשבה מועלת כלל. </span>דהא הושטת ידו הולכה שלא ברגל היא: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: a
trm: ויזרקו הכהנים את הדם מידם
txt:
<span class='five'>ויזרקו הכהנים את הדם מידם. </span> [מידם] של שוחטין משמע כו] ושוחטין זרים נינהו ואשמועינן קרא שהזרים לוקחין אותו מיד המקבל ומוליכין אותו כז] לזרוק:  שיכור


lvr: 51
pgn: 14
dfh: b
trm: מעשה איצטבא
txt:
<span class='five'>מעשה איצטבא. </span>עומדין במקומן הזר אצל הכהן המקבל והכהן נותנו לו ואוחזו עד שבא הזורק ונוטלו מידו ואין הזר ז] מקרבן לצד המזבח לא בהולכת רגל ולא בהושטת יד אלא כאיצטבא זו שמניחין כלי עליה: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: b
trm: והא שחיטה כו'
txt:
<span class='five'>והא שחיטה כו'. </span>אלמא טעם לא בהא תלי וליכא למיפשט לרבנן דמשום דסבירא להו דהולכה אי אפשר  ח] לבטל א'כ בשחיטה דאי אפשר לבטל תיפסל בזר והא שחיטה בזר כשרה: ומשני 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: b
trm: שחיטה לאו עבודה היא
txt:
<span class='five'>שחיטה לאו עבודה היא. </span>מדאתכשרו בה כל הפסולים אבל מידי דהוי עבודה ואי אפשר לבטלה פסול בזר: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: b
trm: ואמר רב עלה
txt:
<span class='five'>ואמר רב עלה. </span>לפרושי  ט] למילתיה מאי טעם פסולה דכתיב בשחיטתה ונתתם אותה אל אלעזר הכהן ושחט וכתיב בה בפרה חוקה וכל היכא דכתיב חוקה עכובא: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: b
trm: שאני פרה
txt:
<span class='five'>שאני פרה. </span> י] וחילוק טעם זה אינו מטעם עבודה דהא אינה קדושת מזבח אלא קדושת דמים בעלמא כקדשי בדק הבית ועל כרחך טעם הפוסל בה לאו משום תורת עבודה אלא גזירת הכתוב בעלמא היא אבל בקדשי מזבח דשייכי בהן יא] עבודות לא חשיבא להיות עבודה: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: b
trm: היכא דגלי גלי
txt:
<span class='five'>היכא דגלי גלי. </span>הולכת אברים דגלי בהן כהן בעינן כהן אבל הולכת הדם דלא גלי בהו כהן לרבי שמעון יב] דאפשר לבטלה לא בעי כהן: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: b
trm: אפילו לר' שמעון
txt:
<span class='five'>אפילו לר' שמעון. </span>דאע'ג דאמר ר' שמעון לא פסל בה מחשבה משום דאין היתר הקרבן תלוי בה ולא קרינא בה דברים המביאים לידי אכילה אבל עבודה הוי ליפסל בזר: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: b
trm: וכן כהן יושב
txt:
<span class='five'>וכן כהן יושב. </span>קתני דפסול בהולכה יג] [הא עומד] דאינו מוליך אלא בהושטת יד דומיא דיושב כשר אלמא שמה הולכה: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: b
trm: דשייף מישף
txt:
<span class='five'>דשייף מישף. </span>שמגרר עצמו לצד המזבח שייף משפשף בקרקע שייף מגרר כמו שייף ליה מישחא <span class='mareimakom'>(שבת דף י:)</span> שף אחת ובועט שתים <span class='mareimakom'>(מנחות דף עו.)</span> פדיי'ר ודכוותה דוק מיניה בעומד דכשרה דנייד פורתא בשפשוף רגלים: 


lvr: 51
pgn: 14
dfh: b
trm: יחזיר לכשר
txt:
<span class='five'>יחזיר לכשר. </span>שנתנו לו ואשמעינן יד] תרתי בה חדא דלא מיפסל במאי דאפסקיה פסול ואשמעינן טו] בה דהולכה זו שעשה הכשר שלא ברגל שהושיט לפסול שהיה עומד בצד המזבח לא נעשית בהכשר ולא שמה הולכה דקתני יחזירנה למי שנתנה לו טז] ואי הולכה שלא ברגל שמה הולכה אמאי יחזירנה לאחור יבא כשר ויטלנה מידו לצד המזבח יז] וזה לא יושיטנה לו אלא דמעשה אצטבא בעלמא עביד: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: אפשר לתקנה
txt:
<span class='five'>אפשר לתקנה. </span>בין שעשאה זר בין שעשאה כהן אמרינן י] דאין הולכה ופסולה דהא נעשית שלא כהלכתה מיהו יש לה תקנה להחזירה לאחוריה ולחזור להוליך ברגל או אין לה תקנה: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: ונהי נמי כו'
txt:
<span class='five'>ונהי נמי כו'. </span>כלומר ואי נמי מפרשת לה דבכשר  יא] ראשון [שיוליך] לצד המזבח קאמר וכל שכן דשמעת יב] דהולכת כשר קמא דהואי שלא ברגל כשרה היא יג] מכל מקום ש'מ דכשרה ע'י תקנה: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: דקאי זר בראי
txt:
<span class='five'>דקאי זר בראי. </span> וכשר שהושיטה לו הרחיקה מן המזבח הלכך לאו הולכה הואי לפסול וכי פשטינן יחזור כשר ויטלנו וזר מעשה איצטבא הוא דעבד דליכא הושטת יד המקרבתו למזבח: טז] 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: נשפך מן הכלי על הרצפה ואספו כשר
txt:
<span class='five'>נשפך מן הכלי על הרצפה ואספו כשר. </span>הואיל ונתקבל בכלי משנה היא בפ' שלישי בכל הפסולים קס'ד כשנשפך  ונתפשט ברצפה נתקרב לצד המזבח יז] וקתני כשר ונהי נמי דאמרת דצריך להחזירו לאחוריו ולחזור  יח] ולהוליך ברגל מ'מ בתקנתא סגי לה: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: כשיצא לחוץ
txt:
<span class='five'>כשיצא לחוץ. </span>כשנשפך לא נתפשט לצד המזבח אלא נתפשט להלן מן המזבח ונתרחק: ופרכינן 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: לבראי נפיק לגואי לא עייל
txt:
<span class='five'>לבראי נפיק לגואי לא עייל. </span>בתמיה וכי אפשר לדם צלול שישפך ולא יתפשט לכל צדדין: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: לפלוג בדידיה
txt:
<span class='five'>לפלוג בדידיה. </span>בההיא דפרק שלישי דאיירי בקבלת כלי נפלוג בה חילוק לפסול שפעמים שאף מן הכלי לרצפה פסול כ]  אלא מדלא אשכח פסול אלא מצואר בהמה ש'מ נשפך מן הכלי לא שנא נפק לבראי ול'ש עייל לגואי כשר: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: מחלוקת ר' שמעון ורבנן
txt:
<span class='five'>מחלוקת ר' שמעון ורבנן. </span>דמתני' היא אי הויא עבודה אי לא לרבי שמעון כא] לא הויא עבודה דהא קתני מתני' ר' שמעון מכשיר בהילוך דלא פסל בה מחשבה בהולכה שלא ברגל כב] ומשום דלאו הולכה היא: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: בהולכה רבתי כו'
txt:
<span class='five'>בהולכה רבתי כו'. </span>מסקנא היא למילתיה דקמפרש ואומר דכי פליגי ר'ש ורבנן (בהולכה זוטרתא) כג] [בהולכה זוטרתא פליגי ששחט בצד המזבח וזרק דהיינו שלא ברגל אבל בהולכה רבתי דהיינו ברגל לא פליגי ולקמן מותיב לה ממתניתין דשמעינן מינה דבשוחט נמי רחוק מן המזבח מכשיר רבי שמעון מדקתני שאם רצה שוחט בצד המזבח וזורק: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: מחכו עליה במערבא
txt:
<span class='five'>מחכו עליה במערבא. </span> [מחייכו עליה] דהאי שמעתא דמוקי טעמא דר'ש בהולכה זוטרתא] ולמימר דלאו הולכה היא ואע'פ שאי אפשר לבטלה לזו לאו עבודה היא: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: אלא חטאת העוף
txt:
<span class='five'>אלא חטאת העוף. </span>דקיימא לן בפ' קדשי קדשים <span class='mareimakom'>(לקמן דף סה.)</span> דפסל בה מחשבה בהזאת דמה כד] שהוא עיקר עבודתה דכתיב שם והזה מדם החטאת על קיר וגו' שאוחזה בגופה ומתיז דמה לקיר והך התזה הולכה זוטרתי היא וכיון דטעמא דר'ש משום דהולכה זוטרא לא פסל בה כה] מחשבה היכי פסל בהך: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: הא איתעבידא מצוותיה
txt:
<span class='five'>הא איתעבידא מצוותיה. </span>דקס'ד מכי נפק דם גמרה לה עבודת הזאתה ואע'ג דלא מטא דם למזבח אא'ב בהולכה רבתי פליגי וטעמא דר'ש משום דאפשר לבטלה הוא הא דחטאת כח] אי אפשר לבטלה אלא אי אמרת משום טעם דלאו הולכה היא ובשלא ברגל פליגי היכי פסלה בהך הלא אין כאן מחשבה אלא בהולכה שלא ברגל ולר' יוחנן דאמר לעיל הולכה שלא ברגל לא שמה הולכה כט] [ולא פסיל בה מחשבה] ליכא למיפרך מהא דכי אמר ר' יוחנן  ל] הולכה רבתי קאמר שאין דרכה בכך אבל השוחט בצד המזבח כו' וכן חטאת העוף שנמלקת אצל המזבח עיקר הולכתה בכך ומודה בה רבי יוחנן: לא] 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: ומאי קושיא דלמא מדפריש
txt:
<span class='five'>ומאי קושיא דלמא מדפריש. </span>דם דפסק לה הולכה מתחלת הזאה וישנה להזאה עד דמטי למזבח וחיילא עלה המחשבה: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: מהו
txt:
<span class='five'>מהו. </span>מי הויא עבודה בבעל מום ופסולה או לא דאיכא למימר מכי פריש דם גמרה לה: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: וא'ל פסולה לב] מ'ט והזה
txt:
<span class='five'>וא'ל פסולה לב] מ'ט והזה. </span>דחטאת העוף או דחטאות הפנימיות דכתיב בהן הזאה והזה ונתן בעינן הזאה דומיא דנתן דגבי הדדי כתיבי והזה מן הדם וגו' ונתן הכהן מן הדם על קרנות וגו' אלמא ישנה להזאה עד שיגיע למזבח: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: ובהולכה רבתי לא פליגי והא כי פליגי כו'
txt:
<span class='five'>ובהולכה רבתי לא פליגי והא כי פליגי כו'. </span>דהא לג] דקתני אפשר שלא בהילוך ש'מ בדהילוך עסקינן וטעם משום שאפשר לבטלה הוא והא מיהא לא ביטל: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm:
אלא בהולכה זוטרתי כ'ע לא פליגי דפסולה </span>גרסינן וטעמא משום דא'א לבטל ומאן דגריס דלא פסלה טעמא משום דלאו כלום היא ואין שם הולכה עליה אלא כולה צורך זריקה היא והא לא הוה בדעתיה למחשב אזריקה אלא אהולכה ולא חשיב מידי ופסול דחטאת העוף כדאוקי מדפריש ועד דמטא

txt:
<span class='five'>אלא בהולכה זוטרתי כ'ע לא פליגי דפסולה </span>גרסינן וטעמא משום דא'א לבטל ומאן דגריס דלא פסלה טעמא משום דלאו כלום היא ואין שם הולכה עליה אלא כולה צורך זריקה היא והא לא הוה בדעתיה למחשב אזריקה אלא אהולכה ולא חשיב מידי ופסול דחטאת העוף כדאוקי מדפריש ועד דמטא למזבח ומשום מחשבת הזאה ולא משום מחשבת הולכה: <span class='five'>הוליכו זר. </span>ברגל והחזירו כהן שהעבודה עליו מוטלת וחזר והוליכו כשר והא דתניא לעיל זר ואונן בהולכה פסול כשלא הוחזרה: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: אפשר לתקונה
txt:
<span class='five'>אפשר לתקונה. </span>להולכת פסול ולא דמיא לשאר עבודות דאילו שחיטה וקבלה וזריקה מאחר שנעשו בפסול אי אפשר לחזור ולעשותן בהכשר וא'ת קבלה נמי יש לתקן כגון שלא קבל הפסול כל הדם ויכול כשר לחזור ולקבל ההיא ודאי כשרה לד] ובפ' שלישי <span class='mareimakom'>(לקמן דף לב.)</span> תנן לה אם יש דם הנפש יחזור הכשר ויקבל וכן בזריקה: הכי גרסינן 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: הוליכו כהן והחזירו וחזר והוליכו זר</span>: <span class='five'>אמר רב שימי לדברי המכשיר
txt:
<span class='five'>הוליכו כהן והחזירו וחזר והוליכו זר</span>: <span class='five'>אמר רב שימי לדברי המכשיר. </span>בהוליכו זר והחזירו כהן וחזר והוליכו: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: a
trm: לדברי הפוסל לו]
txt:
<span class='five'>לדברי הפוסל לו] . </span>דאזיל בתר הולכה קמייתא מכשיר כיון דאזיל בתר קמייתא: אף לדברי הפוסל [שם] פוסל כאן דהא צריך לאמטוייה לז] [מאחר שנתרחק צריך לחזור ולהביאו לצד מזבח נמצא דהולכה אחרונה לצורך ככל ההולכות]:  הא


lvr: 51
pgn: 15
dfh: b
trm: הא צריך לאמטוייה
txt:
<span class='five'>הא צריך לאמטוייה. </span>דקאמרת לאחשובה עבודה מהאי יב] טעם מחלוקת ר' אליעזר ורבנן במתני': 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: b
trm: הא צריך לאמטוייה
txt:
<span class='five'>הא צריך לאמטוייה. </span> יד] לכשיחזור ויקריבנו לצד המזבח אם תהא אותה הולכה במחשבה פסולה טו] : 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: b
trm: לאו כהילוך הצריך לעבודה דמי
txt:
<span class='five'>לאו כהילוך הצריך לעבודה דמי. </span>הואיל ושלא לצורך הוציאו על חנם הוצרך לחזור ולהכניסו: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: b
trm: אי תניא
txt:
<span class='five'>אי תניא. </span>דמודה בה ר' אליעזר תניא ואין מחלוקת בין ר'א לת'ק אלא טז]  אר'ש אבוה קאי ופליג:  הדרן עלך כל הזבחים 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: b
trm: יושב או עומד על גבי כלים
txt:
<span class='five'>יושב או עומד על גבי כלים. </span>שיש חציצה בין רגליו לרצפה וכולהו יליף בגמ' דפסלי בעבודה: <span class='shastitle7'>גמ'</span> 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: b
trm: וינזרו מקדשי וגו'
txt:
<span class='five'>וינזרו מקדשי וגו'. </span>גבי מקריבים בטומאה כתיב דסמיך ליה כל איש אשר יקרב מכל זרעכם: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: b
trm: (למעוטי מאי) בני ישראל למעוטי מאי
txt:
<span class='five'>(למעוטי מאי) בני ישראל למעוטי מאי. </span>קרבן של מי הוא ממעט מלהזהיר כהנים על הטומאה: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: b
trm: אלא למעוטי קרבן עובדי כוכבים
txt:
<span class='five'>אלא למעוטי קרבן עובדי כוכבים. </span>עובד כוכבים ששילח עולתו יט] כדתניא בהכל שוחטין <span class='mareimakom'>(חולין דף יג:)</span> איש איש לרבות את העובדי כוכבים שנודרים נדרים ונדבות כישראל: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: b
trm: השתא ציץ לא מרצה
txt:
<span class='five'>השתא ציץ לא מרצה. </span>על טומאת עולין שבקרבנו כגון נטמא הדם או החלב כדרך שמרצה על של ישראל: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: b
trm: בני ישראל לא יחללו
txt:
<span class='five'>בני ישראל לא יחללו. </span>והזרים אף הם ינזרו כדי שלא יחללום לימד על זר שעבד שחילל את הקדשים ופסלם: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: b
trm: בעל מום שאוכל
txt:
<span class='five'>בעל מום שאוכל. </span>את קדשי קדשים דכתיב <span class='mareimakom'>(ויקרא כא)</span> מקדשי הקדשים ומן הקדשים יאכל: 


lvr: 51
pgn: 15
dfh: b
trm: אם עבד חילל
txt:
<span class='five'>אם עבד חילל. </span>דכתיב כב] מום בו ולא יחלל את מקדשי <span class='mareimakom'>(שם)</span> :  זר


lvr: 51
pgn: 16
dfh: a
trm: טמא יוכיח
txt:
<span class='five'>טמא יוכיח. </span>שלא עשה בו קרב כמקריב שאין בהמה מקבלת טומאה מחיים כשם שהכהן טמא מחיים וכתיב וינזרו ולא יחללו אלמא טמא שעבד חילל: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: a
trm: מה להצד כו' שכן לא הותרה בבמה
txt:
<span class='five'>מה להצד כו' שכן לא הותרה בבמה. </span>בבמת יחיד ט] (בבמה) בשעת היתר הבמות דתנן בפ' בתרא <span class='mareimakom'>(לקמן קיג.)</span> הזמן והנותר והטמא שוין בזה ובזה ובברייתא י] תניא עלה דברים ששוותה במה קטנה לבמה גדולה דם מתיר ומפגל ומומין תאמר בזר שכשר בבמה כדתנן התם אלו דברים שבין במה גדולה לבמה קטנה וקתני התם כיהון ובגדי שרת וקראי נמי יא] מוכחי בגדעון ומנוח ושמואל שהקריבו בבמה: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: a
trm: שכן אסור במעשר
txt:
<span class='five'>שכן אסור במעשר. </span>דכתיב לא אכלתי באוני <span class='mareimakom'>(דברים כו)</span> : 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: a
trm: אונן מוזהר שלא יעבוד
txt:
<span class='five'>אונן מוזהר שלא יעבוד. </span>דכתיב בכהן גדול ומן המקדש לא יצא ולא יחלל הא אחר שלא יצא חילל: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: a
trm: יושב אם עבד חילל
txt:
<span class='five'>יושב אם עבד חילל. </span>לקמן ילפינן לה בפירקין <span class='mareimakom'>(כג:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: a
trm: שכן פסול לעדות
txt:
<span class='five'>שכן פסול לעדות. </span>דאמרי' במס' שבועות <span class='mareimakom'>(דף ל.)</span> ועמדו שני האנשים בעדים הכתוב מדבר: ומשני 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: a
trm: מיושב תלמיד חכם
txt:
<span class='five'>מיושב תלמיד חכם. </span> יב] הכא מייתי לה דכשר לעדות כדאמרי' התם <span class='mareimakom'>(שם)</span> שבית דין חולקים לו כבוד ומושיבים אותו: יג] 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: a
trm: שם יושב
txt:
<span class='five'>[שם יושב]. </span>מצינו שם יושב בעלמא שפסול לעדות משום שם יושב תאמר בשם זר שאינו נפסל לעדות משום שם זרות: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: a
trm: ויושב דכשר בבמה מנא לן
txt:
<span class='five'>ויושב דכשר בבמה מנא לן. </span>דלא נפרך שכן לא הותרו בבמה דהא מדשבקיה רב משרשיא לקל וחומר דלעיל דאונן וטמא ובעל מום ונקט יושב משום יד] הני פירכי שבקיה דלא משכחת היתר בבמה בהדיא לחד מינייהו הכא מנליה: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: a
trm: ומן המקדש וגו'
txt:
<span class='five'>ומן המקדש וגו'. </span>לעיל מיניה כתיב לאביו ולאמו לא יטמא ובכהן גדול משתעי וסמיך ליה ומן המקדש וגו' כלומר אף ביום שמתו אביו ואמו אין צריך לצאת מן המקדש אלא עומד ומקריב ולא יחלל שאין הקדשים מתחללין בכך הא הדיוט שלא יצא ועבד חילל: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: a
trm: הן הקריבו
txt:
<span class='five'>הן הקריבו. </span>הן היום הקריבו וגו' מתשובתו של אהרן אתה לומד מה אמר לו משה מדוע לא אכלתם כו' שמא בניך הקריבוה באנינות שהיו אוננים על נדב ואביהוא  טו] ופסלתיה ולכך נשרפה אמר לו אהרן וכי הן הקריבו והלא הדיוטות הן ופסולין לעבודה אני הקרבתי שאמרת לי ועשה את קרבן העם וגו' ואני כהן גדול ומקריב אונן מכלל דאי אינהו אקרוב דשפיר אשתרוף ולא היה משה אומר להם מדוע לא אכלתם: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: a
trm: מי כתיב הא אחר כו'
txt:
<span class='five'>מי כתיב הא אחר כו'. </span>דלמא אחר נמי לא חילל ובדידיה איצטריך ליה למישרייה דלא תימא מתוך טז] חישובו וקדושתו יתירא הוא פסול אונן: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: a
trm: קסבר מפני טומאה
txt:
<span class='five'>קסבר מפני טומאה. </span>שנגע בה נשרפה ולא הוזכר שם אנינות לענין הקרבה והן  הקריבו ה'ק הן היום הלא עדיין יום הוא והיינו אסורין בקדשים לאכול עד הערב יז] ומתוך כך אירע בה טואמה באונס ואיכא תנאי דפליגי לקמן <span class='mareimakom'>(דף קא.)</span> בהא חד אמר מפני טומאה נשרפה וחד אמר מפני אנינות נשרפה שלא היו יכולין לאוכלה אפילו לערב דקסבר אנינות לילה נמי אסור ואפילו נקבר המת ולפי שלא היו לה אוכלין נשרפה וכדר' יוחנן בן ברוקה דאמר בפסחים <span class='mareimakom'>(דף פב.)</span> גבי נטמאו בעלים של פסח אף זה ישרף מיד שאין לו אוכלין ואין טעון עבור צורה:  שאינו


lvr: 51
pgn: 16
dfh: b
trm: וקסבר מפני אנינות נשרפה
txt:
<span class='five'>וקסבר מפני אנינות נשרפה. </span>שלא היו לו אוכלין וכדפרישית וכשאמרו לו מפני אנינות שרפנוה טעה כסבור שהקריבוה אוננים ואמר להם שמא באנינות הקריבוה ומיהו חילול לא יליף ר' ישמעאל מיניה דאי לאו ז] (קרא אחרינא) הוה אמינא האי דאמר להו שמא באנינות הקרבתם אותו לאו למימרא דאי עביד הכי שפיר אשתרוף אלא כשאמרו לו מפני אנינות שרפנוה אמר להם שמא עברתם על האזהרה והקרבתם ח] אוננין ואמר לו אהרן וכי הן הקריבו דאסורים להקריב אוננין אני הקרבתי שאין אנינות פוסל בי: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: b
trm: לא הותרו מכללן
txt:
<span class='five'>לא הותרו מכללן. </span>זר ובעל מום מכלל איסורן שנאסרו במקדש לא הותרו אצל שום קרבן ולא אצל שום אדם תאמר באונן שהותר מכללו אצל כהן גדול: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: b
trm: טמא יוכיח
txt:
<span class='five'>טמא יוכיח. </span>שהותר מכללו אצל קרבן צבור דכתיב במועדו ואפילו בטומאה ואם עבד בקרבן יחיד חילל: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: b
trm: ולפרוך מה להצד השוה
txt:
<span class='five'>ולפרוך מה להצד השוה. </span>שבשלשתן שכן לא הותרו בקרבן יחיד אפי' אצל כ'ג אבל אונן הותר: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: b
trm: שם טומאה מיהא הא אישתראי
txt:
<span class='five'>שם טומאה מיהא הא אישתראי. </span>כגון בצבור הלכך לאו פירכא היא ואי קשיא למה לי למימר טמא יוכיח בזר נמי משכחת לה דהותר שם זרות בבמה אין זה הותר מכללו שהרי לא נאסר שם מעולם אבל אונן הותר מכללו שהרי נאסר במקדש אצל כהן [הדיוט]: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: b
trm: מתקיף לה רבא בר אהילאי
txt:
<span class='five'>מתקיף לה רבא בר אהילאי. </span> יט] אדרבא פריך דפשיטא ליה דטומאה לא הותרה לכהן גדול בקרבן יחיד מדלא אשכחן דאישתראי אלא בצבור ופשיטא ליה דהותרה בצבור אפילו אצל כהן הדיוט מדאישתראי סתמא ופשיטא ליה דאנינות הותרה אפילו בקרבן יחיד אצל כהן גדול מדאשתראי סתמא ובאיסור אנינות אצל כהן הדיוט בא לחלק על ידי ק'ו ולומר לא נאסר אלא ביחיד ולא אמרי' סתמא איתסר אם במה שלא חלקו הכתובים אתה בא לחלק על ידי קל וחומר אמאי פשיטא לך בהנך דלעיל יש לך לדרוש קל וחומר חילוף ולהחליף את כולן י] : 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: b
trm: לא הותרה כו'
txt:
<span class='five'>לא הותרה כו'. </span>דהא לא אשכחן דאישתראי ביחיד דלא כתיב במועדו אלא בצבור אנינות כו': 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: b
trm: ותותר טומאה כו'
txt:
<span class='five'>ותותר טומאה כו'. </span>כלומר אי נמי דריש הכי ותותר טומאה אצל כ'ג יא] ביחיד ואוקי איסורא בכהן הדיוט: 


lvr: 51
pgn: 16
dfh: b
trm: ולא תותר טומאה אצל כהן הדיוט כו'
txt:
<span class='five'>ולא תותר טומאה אצל כהן הדיוט כו'. </span>כלומר א'נ החליף ודרוש בו נמצא מסולק מכולן ולא תדע מה תדרוש אלא יב] אל תחלוק במה שלא פירשו לך הכתובים:  דאיכא


lvr: 51
pgn: 17
dfh: a
trm: דאיכא למיפרך הכי כו'
txt:
<span class='five'>דאיכא למיפרך הכי כו'. </span> יש לדון כו' ויש להחליף ולא נדע איזה נדרוש הלכך כל חדא תיקו בדוכתה ככתיבתה סתם כשהותרה אנינות לכ'ג סתם בין ביחיד בין בצבור הותרה וכשנאסרה להדיוט בין ביחיד בין בצבור נאסרה וכשהותרה טומאה בצבור הותרה אף לכהן הדיוט וכשנאסרה בקרבן יחיד נאסרה אף לכ'ג: 


lvr: 51
pgn: 17
dfh: a
trm: קדושים יהיו
txt:
<span class='five'>קדושים יהיו. </span>גבי טומאה כתיב באמור ולא יחללו וגו' כי את אשי ה' לחם וגו' בחילול קדשים הכתוב מדבר: 


lvr: 51
pgn: 17
dfh: a
trm: ונימא תנהו ענין וכו'
txt:
<span class='five'>ונימא תנהו ענין וכו'. </span>דמינייהו סליק לא יקרחו קרחה וסמיך ליה קדושים יהיו: אלא לא גרס: ט] 


lvr: 51
pgn: 17
dfh: a
trm: טבול יום דאם עבד במיתה
txt:
<span class='five'>טבול יום דאם עבד במיתה. </span> י] שינויא הוא כלומר לא מצית למיתני תנהו ענין לקורח קרחה דמיתה גבי טבול יום שעבד  יא] ילפינן לה בסנהדרין באלו הן הנשרפין <span class='mareimakom'>(דף פג:)</span> יב] וגמר חילול חילול מתרומה ומחילול דהאי קרא יליף לה נאמר כאן חילול ונאמר בטמא וטבול יום שאכלו תרומה חילול ומתו בו כי יחללוהו מה להלן במיתה כו' והלכך הואיל והאי קרא לג'ש מתרומה אתא ולא מפרש ביה במאי קאי לא תתנהו ענין אלא לפסולין לתרומה  יג] דילפי' מיניה דפסול בתרומה מחיל עבודה יד] כו': 


lvr: 51
pgn: 17
dfh: a
trm: למה לי דכתב רחמנא טמא וטבול יום כו'
txt:
<span class='five'>למה לי דכתב רחמנא טמא וטבול יום כו'. </span>אטמא לא קמיבעיא ליה דאי לאו כתב טמא לא הוה אתי לן חד מנייהו שיחלל עבודה דהא טבול יום באם אינו ענין לטמא  טו] ילפינן ואי לא הוה כתב טמא בוינזרו הוה אוקימנא לקדושים יהיו בטמא וכן מחוסר כפורים נמי לא כתב טז] בה חילול אלא מדאיקרי טמא ילפינן ליה לקמן וכי מיבעי ליה לרבה טבול יום ומחוסר כפורים קמיבעיא יז] : 


lvr: 51
pgn: 17
dfh: a
trm: במחוסר כפורים טבול יום לא אתי מיניה שכן מחוסר מעשה
txt:
<span class='five'>במחוסר כפורים טבול יום לא אתי מיניה שכן מחוסר מעשה. </span>הבאת קרבן תאמר בטבול יום שאינו מחוסר יח] הבאת קרבן ושימשא ממילא ערבא בטמא ליכא למימר דלא אתיא מיני' דהא איהו נמי מחוסר טבילה ועוד דטמא לא קמיבעיא ליה מדלא קאמר בסיפא דמילתא לא לכתוב טמא ותיתי מהנך דתו לא הוה ליה לשנויי עלה מידי: 


lvr: 51
pgn: 17
dfh: a
trm: קלישא ליה טומאתו
txt:
<span class='five'>קלישא ליה טומאתו. </span>דמחוסר כפורים יט] שהרי העריב שמשו ותו ליכא פירכא דמה כ] הצד דהוה ליה חד מינייהו נמי שאינו מחוסר מעשה:  קסבר


lvr: 51
pgn: 17
dfh: b
trm: מחוסר כפורים דזב כזב
txt:
<span class='five'>מחוסר כפורים דזב כזב. </span>ה'ה למצורע אלא חד מנייהו נקט מחוסר כפורים דזב כזב דמי לענין קדשים שלא הותר אצלו ב] הוה ליה כאילו לא טבל ואם אכלו חייב כרת או אם נגע בהו ג] טמאן למנות בהן ראשון ושני לכך לא קלשה טומאה אצל קדשים כלל: 


lvr: 51
pgn: 17
dfh: b
trm: כשרה
txt:
<span class='five'>כשרה. </span>דקדשי בדק הבית היא ואין אונן אסור בה דלא כתיבי הנך קראי אלא בקדשי מזבח: 


lvr: 51
pgn: 17
dfh: b
trm: לא דכ'ע כזב דמי
txt:
<span class='five'>לא דכ'ע כזב דמי. </span> ה] ולענין שאר קדשים שטבול יום אסור בהו ו] הוה מחוסר כפורים דזב חמור מטבול יום דשאר טומאות שאין טעונות כפרה: 


lvr: 51
pgn: 17
dfh: b
trm: והכא
txt:
<span class='five'>והכא. </span>גבי פרה בהאי קרא קמיפלגי והזה הטהור על הטמא טהור כל דהוא משמע דהא קרא יתירא הוא דכתיב לעיל מיניה ולקח אזוב וטבל במים איש טהור והוה ליה למכתב והזה על הטמא לימד על טבול יום שכשר בפרה דאשכחן טבול יום דאיקרי טהור למעשר דכתיב ורחץ במים וטהר: 


lvr: 51
pgn: 17
dfh: b
trm: מר סבר טומאה דכל התורה
txt:
<span class='five'>מר סבר טומאה דכל התורה. </span>ת'ק סבר האי טבול יום דאכשר בה קרא אטבול יום דכל הטומאות שבתורה ז] קאי ואף טבול יום דזב שהוא מחוסר כפורים: 


lvr: 51
pgn: 17
dfh: b
trm: טומאה דאותה פרשה
txt:
<span class='five'>טומאה דאותה פרשה. </span>והיינו דמת טבול יום דטומאת מת אכשר בה הלכך טבול יום של שאר טומאות דמגע ומשא כגון שרץ ונבילה ומגע ח] [זב] אתי להכשירא מטבול יום דמת מק'ו ומה טבול יום [דמת] דטומאת שבעה כשר טבול יום דטומאת ערב לא כ'ש אבל מחוסר כפורים ט] וכו': 


lvr: 51
pgn: 17
dfh: b
trm: והיתה להם
txt:
<span class='five'>והיתה להם. </span>הלבישה הזאת לכהונה אלמא כהונתן תלויה בבגדיהן ואי לא הוו להו זרים ובזר אשכחן דמחיל עבודה: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: a
trm: חוקה חוקה
txt:
<span class='five'>חוקה חוקה. </span>בשתויי יין ז] [כתיב] חוקת עולם [ובמחוסר] בגדים כתיב כהונה לחוקת עולם וברחיצת יד ורגל כתיב והיתה להם לחוקת עולם: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: a
trm: אי מהתם
txt:
<span class='five'>אי מהתם. </span>משתויי יין הוה אמינא ח] ה'מ דמחלי עבודה [במחוסר בגדים] בעבודה שהזר חייב עליה מיתה כדכתיב בההוא קרא בבואכם אל אהל מועד ולא תמותו בעבודה שיש בה חיוב מיתה לפסולים הכתוב מדבר ואינה אלא ט] ארבע עבודות זריקה והקטרה וניסוך המים והיין כדילפינן בפ'ב י] בסדר יומא <span class='mareimakom'>(דף כד.)</span> מועבדתם עבודת מתנה וגו' והזר הקרב יומת עבודת מתנה ולא עבודת סילוק ועבדתם עבודה תמה ולא עבודה שיש אחריה עבודה כגון קבלה והולכה וקמיצה וכל חיוב מיתות  יא] בפסולי עבודה מזרות גמרינן כדתנן בפ' בתרא <span class='mareimakom'>(לקמן קיב:)</span> הקומץ והבולל והיוצק והמקבל דמים וכו' ואין בהם לא משום זרות ולא משום טומאה ולא משום מחוסר בגדים ולא משום שלא רחץ ידים ורגלים אלמא מזר גמרינן: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: a
trm: אבל עבודה שאין זר חייב עליה מיתה אימא לא
txt:
<span class='five'>אבל עבודה שאין זר חייב עליה מיתה אימא לא. </span>מחלי לה מחוסר בגדים להכי כתב והיתה להם לכהונת עולם לשוינהו זרים כשאין בגדיהם עליהם ובזר אשכחן חילול ולא חלק בין עבודה שיש בה מיתה לעבודה שאין בה מיתה יב] : 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: a
trm: והא תנא מלהבדיל קנסיב לה
txt:
<span class='five'>והא תנא מלהבדיל קנסיב לה. </span>לשתויי יין ולא גמר מגזירה שוה ואנן ניקו וניפלוג עלה למילף מקרא אחרינא: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: a
trm: הני מילי מקמי דתיקו ליה גזירה שוה
txt:
<span class='five'>הני מילי מקמי דתיקו ליה גזירה שוה. </span>לא הוה ליה למילף שתויי יג] יין אלא מלהבדיל ובמסקנא אידכר ליה גזירה שוה ותנא (ליה) שבקיה לאורחיה קמייתא ונקט גזירה שוה למילף יד] משתויי יין מחוסר בגדים: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: a
trm: והא תנא
txt:
<span class='five'>והא תנא. </span>נקטיה לגזירה שוה מחוסר בגדים הוא דיליף בה משתויי יין ולא שבקיה לאורחיה: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: a
trm: והכי קאמר מנין שלא טו] נחלקו כו'
txt:
<span class='five'>והכי קאמר מנין שלא טו] נחלקו כו'. </span>לעולם לא למילף מחוסר בגדים משתויי יין אתא אלא למילף שתויי יין ממחוסר בגדים והכי קאמר למדנו לעבודות של מיתה שמתחללות בשיכרות מנין שלא  טז] נחלוק בין מחוסר בגדים לשתויי יין דכי היכי דמחוסר בגדים כל עבודותיו פסולות אף שתויי יין ושלא רחץ כן תלמוד לומר חוקה חוקה: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: a
trm: מיומא טבא לחבריה
txt:
<span class='five'>מיומא טבא לחבריה. </span>משעה שאכל ושתה ועשה יום טוב עד למחר דהכי משמע קרא יין ושכר אל תשת בבואכם וגו' וכן בשעה שאתה בא להבדיל ולהורות בין דבר קדושה לדבר חול אל תהי שכרות: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: a
trm: מהתם נפקא
txt:
<span class='five'>מהתם נפקא. </span>אכתי קרא אחרינא כתיב ולמאי יח] איצטריך הכהן הכא גבי ונתנו בני אהרן הכהן אש לאשמועינן מחוסר בגדים: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: a
trm: אי מהתם
txt:
<span class='five'>אי מהתם. </span>מוהיתה להם כהונה הוי מוקמינא ליה  יט] ההיא בעבודה המעכבת כפרה אבל נתינת אש של הדיוט דמצוה בעלמא היא שהרי יש שם אש שירדה מן השמים אימא לא תיבעי בגדים קא משמע לן ונתנו בני אהרן הכהן אש כ] להכי כתב הכא חסרון בגדים למילף [דאף בעבודה שאינה מחוסר כפרה] דאי עבד אהרן בבגדי הדיוט לאו שפיר עבד והא ליכא למיפרך לימא האי  ולא תיבעי ההוא דהכא לאו בגדים כתיבי ואי לאו כא] דכתב והיתה להם כהונה [אצל וחגרת אותם אבנט] דשמעינן כהונה תלויה בבגדים לא הוה ידעינן הכהן בכיהונו מאי היא: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: b
trm: מקורעין
txt:
<span class='five'>מקורעין. </span>ואפילו הן חדשים דלאו בגד ז] הוא הראוי לעבודה דבעינן לכבוד ולתפארת: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: b
trm: כאן שסילקן ע'י אבנט
txt:
<span class='five'>כאן שסילקן ע'י אבנט. </span>משקורציי'ר בלע'ז כדרך שהנשים עושות כשרין דהא איתנהו: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: b
trm: וכ'ת מאי מרושלין
txt:
<span class='five'>וכ'ת מאי מרושלין. </span>דמכשר תנא כגון שסילקן עד למדתו על ידי אבנט וקמכשר ליה תנא דקסבר אבנט מיגז ח] אגיז כלומר כל סלוק שע'י אבנט הוה ליה כחותך ונוטל היתר שבהן ומכשירו: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: b
trm: אלא מסולקין קשיא
txt:
<span class='five'>אלא מסולקין קשיא. </span>דקתני כשרין וסתם מסולקין גבוהין מן הקרקע למעלה מרגליו משמע ולרב ליכא לאוקומא כגון שסילקן ע'י אבנט ט] כדתרצה שמואל דהא על כרחיך י] לרב דשני דסילוק אבנט מיגז יא] אגיז והשתא הוו כולהו כקצרים מעיקרא: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: b
trm: רב חדא תני
txt:
<span class='five'>רב חדא תני. </span>להנך מרושלין ומסולקין דברייתא בחדא מילתא תני להו מרושלין שסילק רישולן ע'י אבנט עד כדי מדתו כשרין אבל מסולקין יותר מדאי פסולין אפילו ע'י אבנט: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: b
trm: ולא שלש
txt:
<span class='five'>ולא שלש. </span>לימד על טלית של בת שלש כנפות שפטורה מן הציצית והיכי דמי כגון שעיגל אחת מד' כנפיה: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: b
trm: בת חמש
txt:
<span class='five'>בת חמש. </span>כגון שחתך מעט מן הכנף ולא עיגל שני מורשי קרנתא  יב] ממקום חתך דנעשה כשתי כנפות: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: b
trm: מר סבר
txt:
<span class='five'>מר סבר. </span>מאן דפטר בעלת חמש סבר לא אמרינן יתר כמאן דליתיה דמי אלא כמאן דאיתיה הוא ולא קרינן לה בת ארבע ומאן דמחייב ס'ל יתר כמאן דליתיה דמי להאי חמישי וגבי מרושלין נמי לא הוי ייתור בגדים: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: b
trm: דברים שנאמר בהן בד צריכין כו' יש מהן למצוה
txt:
<span class='five'>דברים שנאמר בהן בד צריכין כו' יש מהן למצוה. </span>חדשים יז] לנוי דלאו ממשמעותא אתי ויש מהן לעכב בוץ ושזורים וחוטן כפול ששה בוץ כדמפרש ואזיל דבר העולה מן הקרקע בד בבד שזורים כיון דבד היינו בוץ ובעלמא קרי להו שש משזר וחוטן כפול ששה כדאמרינן בסדר יומא <span class='mareimakom'>(דף עא:)</span>  יח] וילפינן בסדר יומא מקראי דברים שנאמר בהן שש חוטן כפול ששה ויליף ליה לעיכובא: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: b
trm: העולה מן הקרקע בד בבד
txt:
<span class='five'>העולה מן הקרקע בד בבד. </span>קנה יחידי מכל יט] גיזעי ואין ב' קנים עולים מגזע אחד: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: b
trm: ומכנסי פשתים יהיו וגו'
txt:
<span class='five'>ומכנסי פשתים יהיו וגו'. </span>ובעלמא כ] הרי הוא אומר ומכנסי בד ש'מ בד היינו פשתים: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: b
trm: דבר זה
txt:
<span class='five'>דבר זה. </span> כא] קאמר לה לקמן <span class='mareimakom'>(דף כב:)</span> אמתני' דקתני ערל מחלל עבודה: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: b
trm: וערל בשר
txt:
<span class='five'>וערל בשר. </span>שמתו אחיו מחמת מילה לא יבא אל מקדשי ולקמן <span class='mareimakom'>(דף כב:)</span> יליף בה חילול בהדיא: 


lvr: 51
pgn: 18
dfh: b
trm: ולא למעלה מאציליהן
txt:
<span class='five'>ולא למעלה מאציליהן. </span>למעלה כב] מנגד מרפקן שקורא קוד'א לפי ששם היד שוכב תמיד על הצלעות ומזיע:  כנגד


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: והוה מידלי המיינאי ותיתייה ניהליה
txt:
<span class='five'>והוה מידלי המיינאי ותיתייה ניהליה. </span>אבנטו היה גבוה חגור מלמעלה מכנגד אצילי ידיו והפשיטו למטה כדי לנאותו: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: אמר ממלכת כהנים כתיב בכו
txt:
<span class='five'>אמר ממלכת כהנים כתיב בכו. </span>וצריכין אתם לנהוג עצמכם בתפארת של כהנים דכתיב בהו לא יחגרו ביזע: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: כורך עליה גמי
txt:
<span class='five'>כורך עליה גמי. </span>בשעת עבודה שגנאי הוא שתראה שם מכתו ואע'ג דגמי מסי מכה וכל דבר שיש בו משום רפואה אסור משום שבות גזירה שמא ישחוק סמנים ה'מ במדינה אבל במקדש לא גזרו משום שבות: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: ותיפוק לי משום דחוצץ
txt:
<span class='five'>ותיפוק לי משום דחוצץ. </span>בין ידו לעבודה ואסור דבעינן ולקח הכהן שתהא קבלה בעצמו של כהן והיכי שרי ר' יוחנן: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: שלש על שלש חוצצות
txt:
<span class='five'>שלש על שלש חוצצות. </span>כלומר הוי ייתור בגדים ואיידי דנקט  ח] בנימא אחת במקום בגדים לישנא דחציצה דשייכא בה נקט נמי במסקנא לישנא דחציצה: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: ודאי פליגא
txt:
<span class='five'>ודאי פליגא. </span>דהא אמר [שלא במקום בגדים] לא הוי ייתור בגדים ואפי' שלש על שלש במשמע: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: ל'א אמרי לה י] כו'
txt:
<span class='five'>ל'א אמרי לה י] כו'. </span>בדר' יהודה בר' חייא לא פליגי לישני דחוצץ נמי דקאמר משום ייתור בגדים יא] הוא דלא שייכא  למימר חציצה שלא במקום בגדים ושלא במקום עבודה דאי במקום עבודה אפי' נימא חייצא ובדר' יוחנן הוא דפליגי לישני: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: לימא יב] פליג
txt:
<span class='five'>לימא יב] פליג. </span>דרבא אדר' יהודה דאילו רבי יוחנן פשיטא לן דפליג עליה ואפילו צילצול קטן מכשר דהא עלה קמהדר ופליג אלא דרבא דאיתמר (עלה) בעלמא מי לימא פליג אדרבי יהודה דנימא דרבא אפי' צילצול קטן מכשר שלא במקום בגדים: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: ולר' יוחנן
txt:
<span class='five'>ולר' יוחנן. </span> יג] דקאמר אפי' צילצול לא חייץ מאי איריא דנקט תנא דמתני' גמי לשמועינן צילצול לא הוי ייתור וכל שכן גמי: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: דגמי מסי
txt:
<span class='five'>דגמי מסי. </span> רופא המכה ואפ'ה מותר דאין שבות במקדש דכולה מסכתא באיסור שבת איירי ועיקר משום שבות נקט לה ומשנה זו בעירובין וכן כולה הך סוגיא התם היא: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: בית השחי מהו שיחוץ
txt:
<span class='five'>בית השחי מהו שיחוץ. </span>אויר בית השחי כגון טו] בתי זרועותיו של חלוקו שהוא רחב ואינו נוגע בבית השחי מהו שיחוץ וצריך שיהו בתי זרועותיו דחוקים ונוגעין בבשר: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: יצא שערו
txt:
<span class='five'>יצא שערו. </span>מראשו למטה עד שנכנס בין כתונת יז] לבשרו מהו את'ל ידו לא חייצא שערו מאי: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: אליבא דמ'ד
txt:
<span class='five'>אליבא דמ'ד. </span>בפרק בתרא דעירובין <span class='mareimakom'>(דף צו.)</span> ובהקומץ רבה <span class='mareimakom'>(מנחות לו:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: לא תבעי לך
txt:
<span class='five'>לא תבעי לך. </span>דודאי חייצי כדמפרש טעמא כיון דבעבודות לילה יח] חייצין דהא לא מצוה הוה דניהוי כגופיה משום חביבותא דמצות: יט] 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: דיום נמי חייצי
txt:
<span class='five'>דיום נמי חייצי. </span>דאל'כ מצינו כ] עבודות לילה חמיר מעבודות יום והן קלים מהן: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: ישראל במעמדן
txt:
<span class='five'>ישראל במעמדן. </span>על כל משמר ומשמר היה מעמד של ישראל בירושלים שבאין ועומדין בעזרה בשעת התמיד והן שלוחי כל ישראל לעמוד על קרבנן דכתיב תשמרו להקריב לי במועדו שתהא שמירתכם עליו בשעת הקרבתו במסכת תענית <span class='mareimakom'>(דף כו.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: a
trm: ומן התפילין
txt:
<span class='five'>ומן התפילין. </span>דקיימא לן <span class='mareimakom'>(סוכה דף כה.)</span> העוסק במצוה פטור מן המצוה: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: b
trm: ששם מניח תפילין
txt:
<span class='five'>ששם מניח תפילין. </span>הלכך ליכא חציצה ותנא דאיצטריך לאשמועינן אם הניחן אין חוצצות משום ייתור בגדים הוא דאיצטריך ו] לאשמועינן דלאו בגד הוא: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: b
trm: כהן גדול כו'
txt:
<span class='five'>כהן גדול כו'. </span>כגון בחמש עבודות של יום הכפורים דילפינן בסדר יומא <span class='mareimakom'>(דף לב.)</span> שהוא משנה מבגדי זהב לבגדי לבן ומבגדי לבן לבגדי זהב וצריך לכל חילוף טבילה ושני קידושין מן המקרא אם לא טבל ולא קידש עבודתו כשרה: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: b
trm: שחרית
txt:
<span class='five'>שחרית. </span>בין ביום הכפורים בין בכל השנה עבודתו פסולה כדילפינן חוקה חוקה ממחוסר בגדים: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: b
trm: וחוקה כתיב בהו
txt:
<span class='five'>וחוקה כתיב בהו. </span>לאחר שגמר כל הפרשה כתיב והיתה להם לחוקת עולם בחדש השביעי בעשור וגו': 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: b
trm: אמר קרא ולבשם
txt:
<span class='five'>אמר קרא ולבשם. </span>שינה הכתוב בלבישה לעכב דכתיב ילבש ולבשם ולהכי כתיב ז] הכא עכובא למעוטי עכובא דחוקה דלא קיימא אהאי קרא דאיירי ברחיצה ולבישה אלא אשאר ח] (שני) דברים האמורים בפרשה: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: b
trm: וי'ו אאופתא כתיבי לך
txt:
<span class='five'>וי'ו אאופתא כתיבי לך. </span>כתבתי לך וי'ו על הבקעת אות שאין ניכרת י] בה מפני שורות הבקעת שמפסיקות בה הפסקות הרבה לשון אחר השורות עצמו קרי להו ווי'ן שדומין לה כלומר אין זה טעם דאיכא לאקשויי א'כ אפילו קדוש של שחרית  יא] [של יוה'כ] נמי לא לעכב ביה דהא אימעוט ביום הכפורים מולבשם: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: b
trm: בזרעו
txt:
<span class='five'>בזרעו. </span>בכהנים הדיוטים דהיינו קידוש שבשעת כניסה שנוהג בכל הכהנים מעכבא יב] באהרן ביום הכפורים דהא חוקה כתיב: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: b
trm: משה ואהרן
txt:
<span class='five'>משה ואהרן. </span>תרין ובניו תרין שאף משה כהן היה בשבעת ימי המילואים ואע'ג דלא כהנו בבת אחת מיהו קרא להכי מידריש: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: b
trm: עמידה מן הצד
txt:
<span class='five'>עמידה מן הצד. </span>כגון זו שאינו בלא סיוע לרבנן לא הויא עמידה ואנן עמידה בעינן כדמפרש לקמן: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: b
trm: צריך לקדש ביום
txt:
<span class='five'>צריך לקדש ביום. </span>כדמסיים מילתיה שהלינה פוסלת בקידוש ועמוד השחר הוא העושה לינה לקמן בפרק המזבח מקדש <span class='mareimakom'>(דף פז.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: b
trm: מתחילת עבודה
txt:
<span class='five'>מתחילת עבודה. </span>כשהתחיל לעבוד עבודות הללו ולא הסיח שוב דעתו יד] [עד עשרה ימים ובלבד שיהא עומד ועובד]: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: b
trm: הכל מודים
txt:
<span class='five'>הכל מודים. </span>ר'מ ורבנן דפליגי בקידוש שלפני כל טבילה של יז] טבילות [כ'ג רבנן אמרי] קידש ידיו ורגליו ופשט רבי מאיר אומר פשט קידש ידיו ורגליו מודים הם בקידוש של אחר טבילה שלובש הבגדים שהוא מחליף ואחר כך מקדש ואינו מקדש כשהוא ערום דכתיב בגשתם ירחצו מי שאינו מחוסר אחר קידוש אלא גישה: 


lvr: 51
pgn: 19
dfh: b
trm: להקטיר אשה
txt:
<span class='five'>להקטיר אשה. </span>דכתיב גבי קידוש למה לי פשיטא דבעיא קידוש דהא גישת מזבח היא:  מהו


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: מהו דתימא ה'מ
txt:
<span class='five'>מהו דתימא ה'מ. </span>דבעינן קידוש שחרית בעבודה דמעכבת כפרה כגון דם וקמיצה אבל כל הקטרת אימורין דלא מעכבא אימא לא תיבעי קידוש: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: מהו שיפסלו
txt:
<span class='five'>מהו שיפסלו. </span>בלינה אם לא שקעה בבור י] (בני הגולה) דאמרי' בסדר יומא <span class='mareimakom'>(דף לז.)</span> דמשקע להו: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: או דילמא כיון יא] דקדוש בכלי שרת איפסלו
txt:
<span class='five'>או דילמא כיון יא] דקדוש  בכלי שרת איפסלו. </span>דלא דמי לקידוש ידים שהמים ניגבו ואין לינה על מי לחול: ה'ג 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: כי אתא רבין אמר כו' </span>ול'ג ת'ש: <span class='five'>אמר לפניו רבי יצחק בר ביסנא
txt:
<span class='five'>כי אתא רבין אמר כו' </span>ול'ג ת'ש: <span class='five'>אמר לפניו רבי יצחק בר ביסנא. </span>לפני ר' אמי וכולה רבין אמר לה: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: דלא צריך לקדושי
txt:
<span class='five'>דלא צריך לקדושי. </span>וכרבי אלעזר בר' שמעון דלא פסל לינה בקידוש או דילמא אין ראויות לקדש יג] דאיפסלו להו בלינה ואפי' לר' אלעזר דאי לרבי  יד] ליכא למיבעי אין צריך דהא אפילו בקידוש פסל: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: ולא פשט
txt:
<span class='five'>ולא פשט. </span>ר' אסי הך בעיא למימר דאין צריך לקדש קאמר ולא לפוסלה בלינה כדקאמרת כמחלוקת בזו כך מחלוקת בזו ומר פשיט מיפשט דלר' אלעזר לא פסלה בלינה: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: שנים עשר דד
txt:
<span class='five'>שנים עשר דד. </span>שמוציאין מימיו ואמרינן בסדר יומא שיהו שנים עשר כהנים העסוקים בתמיד מקדשים בבת אחת: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: מוכני
txt:
<span class='five'>מוכני. </span>מפרש התם טו] גלגלים שמעלין אותו בגלגלין מן הבור שחרית שלא יהא מימיו נפסלים בלינה לפיכך משקעין אותו ערבית בבור שיהו מימיו מחוברים למי המעין ובטלה טז] לינתן: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: מאי לאו
txt:
<span class='five'>מאי לאו. </span>אפילו ר' אלעזר קאמר לה דאף על גב דפליג בקידוש שניגב מודה יז] במים: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: בא לו
txt:
<span class='five'>בא לו. </span>כהן יח] אצל פרו להתוודות עליו ביום הכיפורים  יט] דכתיב וכפר בעדו וגו' <span class='mareimakom'>(ויקרא טז)</span> : 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: ראשו לדרום ופניו למערב
txt:
<span class='five'>ראשו לדרום ופניו למערב. </span> מצפון לדרום היה עומד ופניו למערב והתם מפרש לה בעוקם את ראשו והתם פריך לוקמיה להדיא ממזרח למערב ומשנינן לה: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: והכהן עומד
txt:
<span class='five'>והכהן עומד. </span>אחוריו למזרח המזבח ופניו למערב כלפי ההיכל: ואמרינן טעמא התם:  


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: מאן שמעת ליה [דאמר] כו'
txt:
<span class='five'>מאן שמעת ליה [דאמר] כו'. </span>דקתני בפירקא דבתריה <span class='mareimakom'>(דף מג:)</span> שחטו וקיבל כ] במזרק את דמו סמוך לוידויו מיד אלמא בין האולם ולמזבח צפון הוא לשחיטת קדשי קדשים דהא פר חטאת הוא: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: כנגד כל המזבח
txt:
<span class='five'>כנגד כל המזבח. </span>כנגד צפונו ולא מן המזבח והלאה לא לצד מזרח ולא לצד מערב ואע'פ שהוא בחצי חלק  כא] עזרה הצפוני לאו כשר הוא לשחיטת חטאת דבעינן על ירך המזבח וליכא: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: ר' אלעזר מוסיף אף בין האולם ולמזבח
txt:
<span class='five'>ר' אלעזר מוסיף אף בין האולם ולמזבח. </span>שהוא מערבו של מזבח ובלבד שיהא כב] (כל) חלק צפונו של עזרה אבל מזרחו של מזבח לצד שער נקנור שבו נכנסין לעזרה לא מכשר אפי' חלק צפוני דקילא קדושתיה דהוא מקום דריסת ישראל וכהנים י'א אמה מקום דריסת ישראל מן השער ולפנים וי'א אמה כג] עד לצד המזבח מקום של דריסת רגלי הכהנים: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: רבי מוסיף
txt:
<span class='five'>רבי מוסיף. </span>אף צפון שבאותן עשרים ושתים אמה של צד מזרח שהן דריסת ישראל וכהנים: ה'ג 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: אבל מן החליפות ולפנים הכל מודים שפסול
txt:
<span class='five'>אבל מן החליפות ולפנים הכל מודים שפסול. </span> ומיהו בית כד] חליפות האולם עודף רוחבו על רוחב ההיכל ט'ו אמה לצפון וט'ו לדרום והוא נקרא בית החליפות כה] שהיה בכותל האולם מאחריו חלונות שהכהנים מצניעין שם את סכיניהם [וסכין קרי חילוף בלשון ערבי] הכי תנן לה במסכת מדות ואשמועי' דמאחורי האולם לאו צפון הוא לשחיטת קדשי קדשים דכיון דלא מתחזי מזבח התם לא קרינן כו] על ירך אע'ג דמכשרינן ליה לקמן <span class='mareimakom'>(דף כו.)</span> לשחיטת קדשים קלים לקדשי קדשים פסול: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: ותסברא דר' אלעזר היא ולא רבי
txt:
<span class='five'>ותסברא דר' אלעזר היא ולא רבי. </span>דלא מודה רבי בבין האולם ולמזבח דליהוי צפון: כז] 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: השתא רבי כו'
txt:
<span class='five'>השתא רבי כו'. </span>האי מוסיף דקתני אדר' יוסי קאי אדר' אלעזר לא קאי והא [ע'כ] אדר' אלעזר [נמי] אמרה למילתיה כח] דעל כרחך כיון דמכשר מקום קדושה קלה לשחוט שם מקום קדושה חמורה לכ'ש: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: אנן הכי קאמרי'
txt:
<span class='five'>אנן הכי קאמרי'. </span>הא דשקליה ליה מרבי לאו משום דרבי לא מכשיר בין האולם ולמזבח לשחיטת חטאת אלא הכי קשיא לן כיון דרבי נמי מכשיר (צפון) לצפון שבמזרח למה לו לשוחטו אצל האולם לוקמיה בצפון המזרחי סמוך לכניסתן לעזרה דהא לאו אורח ארעא לאקרובי להיכל: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: אלא מאי ר'א היא
txt:
<span class='five'>אלא מאי ר'א היא. </span>ומשום דלא מכשר מקום דריסת ישראל וכהנים כט] ושחיטת חטאת ממטי ליה להתם אכתי תקשה לך דהוה מצי לאוקמי מקיר מזבח צפוני עד כותל עזרה צפוני דהוי צפון לדברי הכל: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: משום חולשה דכ'ג
txt:
<span class='five'>משום חולשה דכ'ג. </span>שכל עבודות ל] (פנים) של יום הכיפורים עליו ותש כחו להכי ממטינן ליה להתם לפי שהוא צריך להכניס דמו להיכל ולהזות ולא יכבד עליו משוי המזרק והדם: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: תרומת הדשן
txt:
<span class='five'>תרומת הדשן. </span>דכתיב והרים את הדשן בכל בקר היה נוטל לא] מחתה מן הגחלים המאוכלות הפנימיות ויורד ונותנה במזרחו של כבש בדרומו של מזבח כדכתיב ושמו אצל המזבח ושם היה נבלע במקומו והיא היתה בכל יום ראשונה לכל העבודות: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: ולינה דרבנן
txt:
<span class='five'>ולינה דרבנן. </span>לינה זו שתועיל בקידוש שאין המים בפנינו מדרבנן הוא דגזור בה שלא תזלזל בלינה ומודה רבי שכשהעלו לכיור מן הבור מקרות הגבר שהוא זמן תרומת הדשן כדאמרינן בפרק קמא דיומא <span class='mareimakom'>(דף כ.)</span> דמשום האי פורתא לא פסלה לינה בקידוש דלא מסקי אינשי אדעתייהו לג] דדמי כמה שקידש ביום: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: וראה רבי יוחנן דבריו
txt:
<span class='five'>וראה רבי יוחנן דבריו. </span>של ר' אלעזר נכונים במקדש ידיו בתחלת עבודת היום דלא פסל בה לינה ולא במי שקידש בלילה להקטיר חלבים שהוא סוף עבודת יום אתמול: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: ראוהו אחיו שירד
txt:
<span class='five'>ראוהו אחיו שירד. </span>משנה היא במסכת תמיד <span class='mareimakom'>(פרק ב מ'א)</span> בתורם את הדשן שירד מן המזבח והמחתה של תרומת הדשן בידו: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: a
trm: מיהרו וקידשו כו'
txt:
<span class='five'>מיהרו וקידשו כו'. </span>להוציא את הדשן שבמקום המערכה או לסלקו לתפוח שבאמצע המזבח והכי תנן בה התם החלו מעלין באפר על גבי התפוח וקא סלקא דעתך בכהנים שעבדו כל הלילה קאי ומקודשי ידים ורגלים היו וצריכין לחזור ולקדש עכשיו לד] שתמשך עבודה זו עד היום ויפסל קידוש הלילה בלינת עמוד השחר ויועיל להם קדוש זה של אחר קרות הגבר:  בשלמא


lvr: 51
pgn: 20
dfh: b
trm: בשלמא לאביי דמוקי לה
txt:
<span class='five'>בשלמא לאביי דמוקי לה. </span>להא דר' יוחנן כרבי ומודה רבי דמקרות הגבר ועד צפרא לא פסלה לינה בקידוש הא מני נמי דקתני דקידוש זה לא יפסל בעמוד השחר אבל קידוש הלילה יפסל רבי היא: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: b
trm: אלא לרבא כו' הא מני
txt:
<span class='five'>אלא לרבא כו' הא מני. </span>שמצריכין קידוש על קידוש ומתיר קידוש השני בקרות הגבר: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: b
trm: יציאה
txt:
<span class='five'>יציאה. </span>חוץ לעזרה מהו שתועיל כדרך שפוסל בכל הקדשים שקדשו בכלי שרת שאם יצאו נפסלין ביוצא: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: b
trm: ונטמאו
txt:
<span class='five'>ונטמאו. </span>הידים בדבר שאין טומאתו מן התורה שיטמא גופו אלא בפיגול או בנותר ששנינו בפסחי' <span class='mareimakom'>(דף קכ:)</span> שמטמאים את הידים: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: b
trm: מקדש בכלי שרת
txt:
<span class='five'>מקדש בכלי שרת. </span>או כיור או כלי שרת אחר דמרבינן לקמן בשמעתין כל כלי שרת לקידוש: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: b
trm: בפנים
txt:
<span class='five'>בפנים. </span>שהרי ט] הוקבעו לו מקום בעזרה דכתיב ונתת את הכיור וגו' והתם כתיב ורחצו ממנו: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: b
trm: בכלי חול פסול
txt:
<span class='five'>בכלי חול פסול. </span>דרחצו ממנו כתיב וכי איתרבו שאר כלים לקמן דומיא דידיה איתרבו: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: b
trm: או שטבל במי מערה
txt:
<span class='five'>או שטבל במי מערה. </span>שהן כשרין לטבילה וה'ה למים חיים אלא שרוב טבילות במים מכונסין י] : 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: b
trm: הא קידש בפנים ויצא יא] כשרין
txt:
<span class='five'>הא קידש בפנים ויצא יא] כשרין. </span>דאי ס'ד פסולה השתא קידש בפנים ויצא פסולה קידש בחוץ מיבעיא וכי יש יציאה גדולה מזו: ומשני 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: b
trm: כגון דאפיק ידיה לבר
txt:
<span class='five'>כגון דאפיק ידיה לבר. </span>וגופיה בפנים וקידש דאילו קידש בפנים והוציא ידיו תניא לעיל הרי הן בקדושתן אבל יצא גופו לא תידוק מינה: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: b
trm: שיצא להסך רגליו
txt:
<span class='five'>שיצא להסך רגליו. </span>לגדולים ודכוותיה סיפא דקתני אם לפי שעה טעון קידוש שיצא להטיל מים דאמרינן בסדר יומא <span class='mareimakom'>(דף ל.)</span> מצוה לשפשף בידו ניצוצות שעל גבי רגליו שלא יראה ככרות שפכה לפיכך צריך לקדש ידיו ורגליו: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: b
trm: את'ל יציאה לא פסלה
txt:
<span class='five'>את'ל יציאה לא פסלה. </span>התם הוא משום דגברא חזי לחזור וליכנס לא מסח דעתיה ולא מיפסל קידוש בהיסח הדעת: 


lvr: 51
pgn: 20
dfh: b
trm: או דלמא כיון דהדר חזי
txt:
<span class='five'>או דלמא כיון דהדר חזי. </span>על ידי הטבילה דק ליה מדקדק  טז] בקדושין ונזהר מליגע ידיו בדבר טינוף ולא מסח דעתיה:  והא


lvr: 51
pgn: 21
dfh: a
trm: והא פרה דטמויי מטמאינן ליה
txt:
<span class='five'>והא פרה דטמויי מטמאינן ליה. </span>אחר קידוש זה ו] כדתנן כו' וטבילה זו בהר המשחה היתה והכי תנן לה במסכת פרה <span class='mareimakom'>(פ'ג מ'ו)</span> ואחר טבילתו מיד הוא מסדר מערכתה ושורפה אלמא אחר הקידוש הזה היתה וש'מ לא פסלה ז] לה טומאה י'ש חסרו'ן בספרי'ם ונראה לי הגירסא הכי שאני פרה הואיל וטבול יום כשר בה ח] טומאה לא פסלה בקידושין שלה: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: a
trm: מי מערה איצטריך ליה
txt:
<span class='five'>מי מערה איצטריך ליה. </span>כלומר לעולם דכוותיה בכיור נמי פסול והאי דנקט מי מערה איצטריך סד'א הואיל וטבילה מעלייתא היא עדיפא היא מכיור שהן שאובין וקידוש אין כאן וטבילה אין כאן אבל הכא טבילה איכא קמשמע לן: ה'ג 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: a
trm:
אמר רבי חייא בר יוסף מי כיור נפסלין למתירין כמתירין לאברים כאברים ורב חסדא אמר אף למתירין אין נפסלין אלא בעמוד השחר כאברים</span>: <span class='five'>מי כיור

txt:
<span class='five'>אמר רבי חייא בר יוסף מי כיור נפסלין למתירין כמתירין לאברים כאברים ורב חסדא אמר אף למתירין אין נפסלין אלא בעמוד השחר כאברים</span>: <span class='five'>מי כיור. </span>לפי זמן  ט] עבודה שהקידוש צריך לה הוי זמן מימיו ליפסל אם עבודת [מתיר הוא כגון עבודת] דם או קמצים שנפסלים בבא הלילה עליהם כדאמרי' באיזהו מקומן <span class='mareimakom'>(לקמן דף נו.)</span> מנין לדם שנפסל בשקיעת החמה וכו' מי כיור נפסלין בשקיעת החמה אם לא נשקע הכיור בבור לפני שקיעת החמה נפסלים מימיו לקדש עוד  י] מהם לצורך עבודת יום מחר אפי' שיקעו קודם עמוד השחר העושה לינה בכל מקום אינו מועיל לו שלפי עבודתו הוא חשובו וכן אם שקעו לפני שקיעת החמה והעלהו בלילה מכיון שמצאו הלילה שעה אחת חוץ לבור נפסלו מימיו לעבודת היום: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: a
trm: לאברים כאברים
txt:
<span class='five'>לאברים כאברים. </span>לקדש מהן לעבודת הקטר חלבים נפסלין בעמוד השחר כמו  יא] שאברים נפסלין בלינת עמוד השחר כדכתיב עד בקר אבל כל הלילה כשרין לקדש מהן לעבודת [א] לילה יב] ואם שיקעו קודם עמוד השחר מעט כשרין מימיו לקידוש עבודת [היום: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: a
trm: אף] למתירין כו' כאברים
txt:
<span class='five'>אף] למתירין כו' כאברים. </span>כשם שאין האברים נפסלין אלא בעמוד השחר אף כל  יג] לינות אין פוסלות בשום קדושה אלא בעמוד השחר: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: a
trm: שוב אין מעלהו
txt:
<span class='five'>שוב אין מעלהו. </span>כל הלילה וקס'ד דאפי' לעבודת הלילה יד] קאמר ר' יוחנן דמיפסל בה העלאתו ואתרוייהו פליג: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: a
trm: ולמחר אינו מקדש
txt:
<span class='five'>ולמחר אינו מקדש. </span>קס'ד דאסור לקדש הימנו קאמר שנפסל בשקיעת החמה לעבודת יום אלמא כולה כרבי חייא סבירא ליה: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: a
trm: מאי אינו מעלהו נמי דקאמר
txt:
<span class='five'>מאי אינו מעלהו נמי דקאמר. </span>רבי יוחנן לעיל לעבודת יום משום פסול עבודת יום קאמר לה שלא יפסלו מימיו לעבודת יום וקא סלקא דעתך השתא  [ב] שהעלאת הלילה תפסלם לעבודת טו] מתיר כר' חייא: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: a
trm: אי הכי היינו דרבי חייא
txt:
<span class='five'>אי הכי היינו דרבי חייא. </span> [ג] מאי אינו מעלהו דקאמר רבי יוחנן עלה דר' חייא ודרב חסדא מאי אתא למימר הא רבי חייא נמי ה'ק:  איכא


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: איכא בינייהו גזירת שיקוע
txt:
<span class='five'>איכא בינייהו גזירת שיקוע. </span>כלומר הא דאוקים אין מעלהו דרבי יוחנן משום פסול עבודת יום לא כדקס'ד שיהא הלילה פוסלו לעבודת היום כרבי חייא אלא שמא לא יחזור וישקענו ונמצא עמוד השחר פוסלו לעבודת מחר [א] ולעולם (אם שקעו קודם עמוד השחר כשר) והיינו דלא נקט רבי יוחנן לישנא דפסולה אלא לשון איסור העלאה שלא יגרמו להן ליפסל דכיון דקדש להו בכלי שרת מצוה לשמרן כשאר קדשים ומיהו בהעלאה לא מיפסיל ולקמן פריך היינו דרב חסדא דאמר לילה לא פסיל אלא עמוד השחר פוסל ורבי חייא לא אסר ליה להעלותו משום גזירת שיקוע אלא ח] דבהעלותו נפסל מיד לעבודת מתיר הלכך נקט לשון נפסלין: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: והאמר רבי יוחנן כו'
txt:
<span class='five'>והאמר רבי יוחנן כו'. </span>אלמא  אמר שמעלהו לקדש לתרומת הדשן ט] ולא הצריך לחזור ולשקעו ובשלמא העלאתו לא קשיא לן דלא סגי י] בלאו קידוש זה שזכה לפייס של תרומת הדשן ולגזירת שיקוע ליכא למיחש דכיון שמצאו משוקע והעלהו ועכשיו הגיע הזמן הסמוך לפסולו לא פשע ביה והדר משקע ליה ולא דמי למעלהו בלילה שמניחו לקדש בו כהנים הבאים תמיד להקטיר ואתי למיפשע ביה אלא הא קשיא יא] לך דלא איירי בה רבי יוחנן במצות שיקוע ונימא דנישקעיה: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: בשלמא לרבא דמוקי
txt:
<span class='five'>בשלמא לרבא דמוקי. </span>לעיל הא מילתא דר' יוחנן אליבא דרבי אלעזר דאמר אין לינה מועלת בקידוש איכא למימר דמשום הכי לא חש יב] לשיקועו דקסבר רבי אלעזר דבמי כיור גופייהו נמי לא פסלה [ב] לינה: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: אלא לאביי
txt:
<span class='five'>אלא לאביי. </span> יג] דאוקים לעיל כרבי קשיא דרבי אדרבי לעיל א'ר יוחנן אליבא דרבי לגזירת שיקוע חייש [ג] והכא נמי נשקעיה והכא ליכא למיתלי טעמא במודה רבי דמקרות הגבר עד צפרא לא פסלה לינה דבשלמא גבי קידוש דפסול לינה דידיה דרבנן שהרי אין המים בעולם הוא דאיכא למימר הכי אבל מי כיור דהוו קמן וקדושת כלי עליהם ולינה דידהו דאורייתא עמוד השחר הוא דגרים ליה: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: מאי שנא התם דמשקע ליה
txt:
<span class='five'>מאי שנא התם דמשקע ליה. </span>כלומר מאי שנא גבי אין מעלהו דחש לגזירת יד] שיקועו ומ'ש כו': 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: דמסלק ליה והדר משקע ליה
txt:
<span class='five'>דמסלק ליה והדר משקע ליה. </span>לאחר קידוש תרומת הדשן ורבי יוחנן הוא דלא איירי בתקנת מי כיור אלא בהלכות קידוש לאשמועינן דמודי רבי מקרות הגבר עד צפרא לא פסלה לינה: הכי גרסי' 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: אי הכי למחר אינו מקדש אין צריך לקדש היינו דרב חסדא כו'
txt:
<span class='five'>אי הכי למחר אינו מקדש אין צריך לקדש היינו דרב חסדא כו'. </span>אי הכי דלר' יוחנן אוקמא דלילה לא פסל ולמחר אינו מקדש [ד] בתמיה: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: אמאי
txt:
<span class='five'>אמאי. </span>א'ר יוחנן משמיה דאילפא מקדש ממנו לעבודת לילה ולמחר אינו מקדש דשמעי' מיניה דמשום דלא שיקעו טו] בערב קא פסל להו קידוש מחר: ומשני 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: אין צריך לקדש
txt:
<span class='five'>אין צריך לקדש. </span>קאמר דכיון שקידש לעבודת לילה אין צריך טז] למחר ואשמעי' דאין לינה מועלת בקידוש וכדרבי אלעזר: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: היינו דרב חסדא
txt:
<span class='five'>היינו דרב חסדא. </span>השתא יז] דאוקמא אין מעלהו דר' יוחנן משום פסול עמוד השחר אבל לילה לא פסיל היינו דרב חסדא: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: איכא בינייהו מצות שיקוע
txt:
<span class='five'>איכא בינייהו מצות שיקוע. </span>לר' יוחנן מצות שיקוע מבערב כדי שימצאנו משוקע בקידוש תרומת הדשן ויהא נזכר לחזור ולשקעו והיינו דקאמר כיון ששקעו אלמא מבערב הוא משקע ליה ולרב חסדא לא החמירו בו כל כך ואין מצות שיקועו אלא סמוך לזמן פסולו קודם עמוד השחר: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: לא היו רואין אותו כו'
txt:
<span class='five'>לא היו רואין אותו כו'. </span> יח] [במי שזכה] בתרומת הדשן קמיירי במסכת תמיד כשהיה נכנס לעזרה לקדש ידיו ורגליו לא היה מכניס בידו לא נר ולא אבוקה אלא מהלך לאור המערכה ולא היו רואין אותו אחיו יט] [הכהנים] שהיו בבית מוקד עד ששומעין כו': 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: והן אומרים הגיע
txt:
<span class='five'>והן אומרים הגיע. </span>לכיור מזרזין את עצמן להיות נכונים להעלות אפר לתפוח לאחר שירד זה מן המזבח כדתנן לעיל גבי ראוהו אחיו הכהנים שירד: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: מאי לאו
txt:
<span class='five'>מאי לאו. </span>האי שמיעת קול העץ דקתני כ] דסליק ליה לכיור מן הבור אלמא משוקע הוה וקשיא ליה לרב חסדא דאמר לא משקע ליה עד צפרא: 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: מי משתמע קליה
txt:
<span class='five'>מי משתמע קליה. </span>הלא אין מוכני צריך לשוקעו אלא להעלותו אבל שיקועו משלשלו לבור והוא נופל מאליו: ומשני 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: דמשקע ליה בגלגלא
txt:
<span class='five'>דמשקע ליה בגלגלא. </span>כי היכי דלישתמע קליה וישמעו [ה] הכהנים הישנים בעיר וניתו לפייס דתנן במסכת תמיד <span class='mareimakom'>(פרק ג מ'ח)</span> מיריחו היו שומעין את קול העץ שעשה כו': 


lvr: 51
pgn: 21
dfh: b
trm: והא כב] גביני כרוז
txt:
<span class='five'>והא כב] גביני כרוז. </span>שהיה מכריז עמדו הכהנים לעבודתכם ולוים לדוכנכם וישראל למעמדכם: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: בין שאין בהן רביעית
txt:
<span class='five'>בין שאין בהן רביעית. </span>הלוג מים ואע'ג ו] דליכא שיעורא גבי נטילת ידים לגבי קידוש לא בעינן שיעור: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: בקודח בתוכו
txt:
<span class='five'>בקודח בתוכו. </span>קודח דופנו של כיור ותוחב בתוכו כלי קטן ומקצתו לחוץ ויונק מימי הכיור ומוציא ז] אבל באפיה נפשיה בעינן שיעור ארבעה כהנים: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: ירחצו
txt:
<span class='five'>ירחצו. </span>ובקרבתם אל המזבח ירחצו קרא יתירא הוא האי ירחצו דהא כתיב לעיל מיניה ורחצו ממנו וסמיך ליה בבואם אל אהל מועד ובקרבתם אל המזבח לא לכתוב ירחצו דהא אורחצו הסמוך קאי: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: לנחושת הקשתיו
txt:
<span class='five'>לנחושת הקשתיו. </span>לא בהיקשא יליף לה אלא כלומר [דימיתיו לכיור] להיות של נחשת הכן כמו הכיור (דימיתיו לכיור): 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: ולא לדבר אחר
txt:
<span class='five'>ולא לדבר אחר. </span>לא היקשתי שניהם בפסוק אחד ללמוד שאר דברים ולומר שכנו מקדש כמותו דמדאיצטריך למיכתב נחשת גבי כנו זימנא אחריתי שמע מינה לאו לאקשינהו בעי דאי איתקוש נחשת נמי ניתי בהיקשא אלא שמע מינה למאי  ט] דדמיא פריש בהדיא ולמאי דלא פריש לא דמיא: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: כל המשלים למקוה
txt:
<span class='five'>כל המשלים למקוה. </span>במסכת מקואות <span class='mareimakom'>(פ'ז מ'א)</span> תנן יש מעלין ולא פוסלין מעלין משלימין לארבעים סאה והתם  יא] מפרש להו: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: אפי' לרביעית נמי
txt:
<span class='five'>אפי' לרביעית נמי. </span>דכל זמן יג] שנפסלו משתיית בהמה בין בכלי בין בקרקע פסולין הא לא נפסלו כשרין: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: יבחושין אדומין
txt:
<span class='five'>יבחושין אדומין. </span>כמין יתושין בלא כנפים כדרך שגדל בשולי חביות של יין שלנו מבחוץ יבחושים דקין אף הן נבראים מן המים: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: למעוטי נתן סאה ונטל סאה
txt:
<span class='five'>למעוטי נתן סאה ונטל סאה. </span>למעוטי הנך מינים דתנן בהן לגבי מקוה פעמים מעלין ופעמים אין מעלין מי פירות וכל משקה שאינו מים ותמד משהחמיץ וקתני התם פעמים מעלין פעמים אין מעלין כיצד מקוה שיש בו ל'ט סאין ונפלה יד] סאה מהן לתוכ' לא העלתהו פירוש לא השלימתהו ואף לא פסלתו פעמים דמעלין כיצד היו בתוכו ארבעים סאה מכוונות נתן סאה מאלו המינים ונטל סאה אחר הנתינה כשר דבטלו להנך קמאי במקוה השלם הילכך כי חזר ונטל לא מיפסיל נמצא שהמקוה הזה נשלם על ידיהם לכשנטל סאה ודכוותיה בנטילת ידים לא משלמי שאם היתה טו] בו רביעית מים ונתן ממינים הללו לתוכו רובע רביעית ונטל כנגדם פסולה דלא חשיבא שיעור טז] זוטרא דרביעית לבטולינהו: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: עד רובו
txt:
<span class='five'>עד רובו. </span>אם עירב בו ממינין הללו עד רובו של מקוה ולא רובו בכלל ע'י נתינת ונטילת סאה כשר: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: אם קדח רביעית
txt:
<span class='five'>אם קדח רביעית. </span>בדופן המקוה והמים נמשכין שם ואף על פי שנתמעטו המים ואין מעורבין מי המקוה באותה קדיחה: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: והתניא
txt:
<span class='five'>והתניא. </span>בת'כ והקרב והכרעים ירחץ במים ולא במזוג מים ויין מזוגים יחד שני חלקי מים ואחד יין: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: מאי קל וחומר למי כיור לאו יח] [למימרא דמים חיים נינהו
txt:
<span class='five'>מאי קל וחומר למי כיור לאו יח] [למימרא דמים חיים נינהו. </span>וה'ק ק'ו] למים חיים הראויין לכיור שכשירין לרחיצת קרבי קדשים: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: לא דקדשי
txt:
<span class='five'>לא דקדשי. </span>ומי כיור ממש קא יליף בק'ו שרוחצין במימיו קרבים וק'ו שלהן דקדשי הוא: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: a
trm: והא תנא דבי שמואל
txt:
<span class='five'>והא תנא דבי שמואל. </span>לא ידענא אהיכא קאי ומיהו שמעינן מינה דהיכא דכתיב מים סתמא אין מי כיור כשרין לו:  יכול


lvr: 51
pgn: 22
dfh: b
trm: טמא פסול
txt:
<span class='five'>טמא פסול. </span>אמתני' קאי ז] דתנן במתני' טמא מחלל עבודה ועל כרחיך בקרבן יחיד קאמר דאילו קרבן צבור קרב בטומאה: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: b
trm: מרצה ביחיד
txt:
<span class='five'>מרצה ביחיד. </span>דיעבד על ידי ח] שהציץ מרצה עליו והאי דבטומאת מת פשיטא לן דכתיב במועדו ואפי' בטומאה משמע בין  ט] שכהן (נמי) טמא בין שהצבור טמאין ומדגלי בדוכתא אחריתי גבי טומאת בעלים דכי אישתראי טומאה בצבור במת אישתראי דכתיב איש  כי יהיה טמא לנפש ילפינן מינה איש נדחה ואין צבור נדחין אף גבי כהן המרצה נמי במת אישתראי: אי הכי ל'ג: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: b
trm: מכפרין כמתכפרין
txt:
<span class='five'>מכפרין כמתכפרין. </span>כשהותרה טומאה בצבור שניהם היו במשמע הכהן והצבור דהא י] ממועדו נפקא לן <span class='mareimakom'>(פסחים דף עז.)</span> הילכך כהן כציבור מה כשהותרה טומאה אצל רוב צבור שנטמאו טמא מת הותר ולא טמא שרץ יא] [אף כשהותר לכהן בקרבן צבור מת הותר ולא שרץ]: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: b
trm: מאי קסברי
txt:
<span class='five'>מאי קסברי. </span>זקני דרום דפשיטא להו דלא הותרה טומאת שרץ אצל רוב צבור ותיתי בקל וחומר: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: b
trm: אי קסברי אין שוחטין וזורקין
txt:
<span class='five'>אי קסברי אין שוחטין וזורקין. </span>את הפסח על יחיד טמא שרץ יב] ואף ע'ג דיכול לטבול ולאכול לערב ואיכא למ'ד בפסחים <span class='mareimakom'>(דף צ:)</span> [דס'ל] הכי ויליף לה מאיש איש כי יהיה טמא לנפש ואפילו חל שביעי שלו ערב הפסח במשמע דהוה ליה כטמא שרץ יג] : 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: b
trm: אמאי לא עבדי ציבור בטומאה הא כל שביחיד נדחה צבור עבדי בטומאה
txt:
<span class='five'>אמאי לא עבדי ציבור בטומאה הא כל שביחיד נדחה צבור עבדי בטומאה. </span>דאיש ולא ציבור קאמר רחמנא: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: b
trm: אלא סברי יד] לן כמ'ד התם שוחטין וזורקין על טמא שרץ
txt:
<span class='five'>אלא סברי יד] לן כמ'ד התם שוחטין וזורקין על טמא שרץ. </span>הואיל וחזי לאורתא הילכך צבור טמאי שרץ אף הן לא הותר להן ליכנס לעזרה טמאין אלא ישלחו קרבנותיהם לעזרה  טו] ויקריבוהו כהנים טהורין ויטבלו ויאכלו לערב דלא הותרה להם טומאה אלא במקום שאילו לא הותרה היו נדחין הילכך טמא מת שאינו מותר לאכול לערב טז] הותר להן אבל טומאת שרץ לא ואין כאן ק'ו שהרי יכולין לעשותו בטהרה: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: b
trm: הוי אומר כח מתכפרין
txt:
<span class='five'>הוי אומר כח מתכפרין. </span>כדמפרש ואזיל שהיחיד טמא שרץ משלח קרבנו לעזרה כדקאמריתו שוחטין וזורקין על טמא שרץ והכהן המרצה בו אם נטמא בשרץ פסול לו כדמוקמיתו מתני' דקתני טמא פסול בטמא שרץ: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: b
trm: מקום שאם נטמאו בעלים כו'
txt:
<span class='five'>מקום שאם נטמאו בעלים כו'. </span>יחיד שנטמא במת אין משלח פסחו לעזרה לשחוט עליו יז] [אלא נדחה לפסח שני] כדכתיב איש איש כי יהיה וגו' ואע'ג דכחו מרובה משל כהן אצל שרץ: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: b
trm: כהן שנטמא במת אינו דין שאינו מרצה
txt:
<span class='five'>כהן שנטמא במת אינו דין שאינו מרצה. </span>שהרי כחו רע משל בעלים אצל שרץ ואמאי אמרי זקני דרום מרצה ביחיד מגו דמרצה בצבור: 


lvr: 51
pgn: 22
dfh: b
trm: טמא מת נמי
txt:
<span class='five'>טמא מת נמי. </span>יחיד טמא מת נמי משלח קרבנותיו כלומר אם שילח פסחו לעזרה ושחטו וזרקו עליו פטור מלעשות פסח שני ואף על פי שלא יאכל יח] ממנו דקסברי אכילת פסחים לא מעכבת ומיהו לכתחילה אמר רחמנא  נדחה לפסח שני וצבור עבדי בטומאה הילכך כהן המכפר בקרבן יחיד מתוך שמרצה [בצבור] לכתחילה מרצה ביחיד דיעבד: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: a
trm: במכסת
txt:
<span class='five'>במכסת. </span>לשון מנין כמו מכסת ערכך <span class='mareimakom'>(ויקרא כז)</span> : 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: a
trm: ואיתקש אוכלין למנויין
txt:
<span class='five'>ואיתקש אוכלין למנויין. </span>מה מנויין מעכבי אף אוכלים מעכבי שאם שחטו לטמאים ולערלים  ח] וחולה וזקן שאין יכולין לאכול כזית פסול ואפי' הן מנויין דהא לפי אכלו בהאי קרא כתיב ט] לגבי מנויין: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: a
trm: וכי לא מקשי נמי
txt:
<span class='five'>וכי לא מקשי נמי. </span>וסברי טמא מת משלח קרבנותיו בדיעבד אית להו הך פירכא גופא דפרכינן לעיל אמילתייהו  י] דמוקמינן מתניתין בכהן טמא שרץ אבל כהן טמא מת הציץ מרצה דהא מודה מיהא דלכתחילה אמר רחמנא טמא מת ידחה לשני וטמא שרץ אמרינן לעיל דשוחטין עליו לכתחילה: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: a
trm: מפני שאמרו
txt:
<span class='five'>מפני שאמרו. </span>משנה היא בכיצד צולין <span class='mareimakom'>(פסחים דף פ:)</span> שהנזיר ועושה פסח כו' קס'ד יא] האי טומאת הגוף בבעלים קאמר ולהכי נקט נזיר ועושה פסח דאילו שאר קרבנות אין טומאת בעלים פסול בהן אבל עושה פסח אכילתו מעכבא ונזיר נמי כשנטמא במת שסתר נזירותו וצריך לחזור ולמנות כדכתיב <span class='mareimakom'>(במדבר ו)</span> וכי ימות מת עליו וגו' ואין ראוי לקרבנות תגלחתו עד שיטהר ויביא תחילה קרבנות נזירות יב] טומאתו שתי תורים ואשם וימנה את נזירתו ואחר כך יביא קרבנות נזירות טהרה וקתני אין הציץ מרצה בדיעבד: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: a
trm: כגון שנטמא כהן בשרץ
txt:
<span class='five'>כגון שנטמא כהן בשרץ. </span>כדתנן טמא פסול ואוקימנא בשרץ ותנן נזיר ועושה פסח וה'ה לכל קרבנות יחיד והא דנקט הני משום סיפא נקט דבעי מיתני נטמא טומאת התהום הרי זה מרצה וכי גמירי היתר טומאת התהום בנזיר ועושה פסח גמירי לה בכיצד צולין וטומאת התהום טומאת ספק והתם מפרש איזוהי טומאת התהום כו' והילכתא גמירי לה דהותרה בנזיר ועושה פסח כדאמרי' בכיצד צולין <span class='mareimakom'>(פסחים דף פ:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: a
trm: מאי לאו למעוטי טומאת התהום דשרץ
txt:
<span class='five'>מאי לאו למעוטי טומאת התהום דשרץ. </span>דלא הותרה ומק'ו לא אתיא שאין דנין ק'ו מהלכה: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: a
trm: טומאת התהום דזיבה
txt:
<span class='five'>טומאת התהום דזיבה. </span>כגון ראה בין השמשות ספק כולה מן היום או כולה מן הלילה ואין כאן אלא ראייה אחת ספק חציה מן היום וחציה מן הלילה והוי לה כשתי ראיות דזב מטמא בימים ובראיות והך טומאת התהום הוא דממעט משום דחמירא דיוצאה עליו מגופו: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: a
trm: כהן המרצה בקרבנותיהן
txt:
<span class='five'>כהן המרצה בקרבנותיהן. </span>של נזיר ועושה פסח הותרה לו טומאת התהום אם נטמא בה:  יג] 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: a
trm: והא הכא בכהן אוקמא לה
txt:
<span class='five'>והא הכא בכהן אוקמא לה. </span>לרישא דקתני אין הציץ מרצה על טומאת הגוף ועלה קתני נטמא טומאת התהום הרי זה מרצה:  יד] 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: a
trm: דרמי בר חמא פליג הוא
txt:
<span class='five'>דרמי בר חמא פליג הוא. </span>אדזקני דרום הוא מוקים לההיא בטומאת בעלים וסבירא דאין יחיד טמא מת משלח קרבנותיו דאכילת פסחים מעכב: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: אם עון פיגול הרי כבר נאמר לא ירצה ואם עון נותר הרי כבר נאמר לא יחשב
txt:
<span class='five'>אם עון פיגול הרי כבר נאמר לא ירצה ואם עון נותר הרי כבר נאמר לא יחשב. </span>ה'ג לה בת'כ וכן הצעתה בכל מקום וה'ק איזה פסול קרבן ו] מרצה הוא אם עון פיגול דמחשבת חוץ למקומו דאיקרי פיגול כדאמר לקמן בפירקין <span class='mareimakom'>(דף כח.)</span> פיגול הוא לא ירצה אם אינו לענין חוץ לזמנו תניהו לענין חוץ למקומו הרי כבר נאמר לא ירצה: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: אם עון נותר
txt:
<span class='five'>אם עון נותר. </span>פסול מחשבת נותר שחישב לאוכלו לאחר שנעשה נותר דהיינו מחשבת חוץ לזמנו: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: הרי כבר נאמר המקריב אותו לא יחשב
txt:
<span class='five'>הרי כבר נאמר המקריב אותו לא יחשב. </span>והאי קרא בחוץ לזמנו מיתוקמא בפירקין ובספרים שלנו גירסא זו משובשת בכ'מ בהש'ס ומחליפין המקראות ולאותה הגירסא אינך יכול לפרש נותר זה במחשבת חוץ לזמנו והפיגול במחשבת חוץ למקומו דלא יחשב בחוץ לזמנו כתיב וצריך אתה לפרש נותר ממש ואי אפשר לומר כן שאין הקרבן שקרבו מתיריו בהכשר ז]  נפסל מלרצות ולעלות לשם חובה אם הותיר ממנו ח] : 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: הא אינו נושא כו'
txt:
<span class='five'>הא אינו נושא כו'. </span> ט] הא כלומר הנה מצינו שאינו נושא אלא עון הטומאה ויש טעם לדבר ליתן י] נשיאת פסול קדשים זה על טומאה הואיל ומצינו לה היתר אחר שהותרה מכללה בצבור לכתחילה הילכך יחיד שלא הותרה אצלו יבא הציץ וירצה בדיעבד: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: אילימא טומאת שרץ
txt:
<span class='five'>אילימא טומאת שרץ. </span> יא] מתוקמא בכהן או בבעלים ולמימר דהאי דשוחט וזורק על טמא שרץ ציץ הוא דמרצה: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: וכי ימות מת עליו אמר רחמנא
txt:
<span class='five'>וכי ימות מת עליו אמר רחמנא. </span> יב] דטמא ראש נזרו וסותר ואין ראוי לקרבנות טהרה עד שיעברו ימי טומאה ויביא כפרת טומאת נזירותו שתי תורים ואשם וימנה וישלים ויביא קרבנות תגלחתו: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: לעולם
txt:
<span class='five'>לעולם. </span>טומאת שרץ קאמרינן יג] מהכא דציץ מרצה לשחוט ולזרוק על טמא שרץ ודקשיא לך היכא אישתראי בהן: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: ושם טומאה בעולם
txt:
<span class='five'>ושם טומאה בעולם. </span>אשכחן דאישתראי יד] בהן וטעמא גדול בהו להטיל ריצוי ציץ על טומאת שרץ: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: ואיכא דדייק
txt:
<span class='five'>ואיכא דדייק. </span>לישנא דקראי טו] ומייתינא להך תיובתא דברייתא לזקני דרום וסייעתא לרמי בר חמא: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: עון מקדישים לא
txt:
<span class='five'>עון מקדישים לא. </span>טומאת הגוף בין דכהנים בין דבעלים לא מרצה במאי טומאה קאי דקא ממעט טומאת הגוף: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: אילימא טומאת שרץ
txt:
<span class='five'>אילימא טומאת שרץ. </span>ונוקמא זקני דרום בכהן דאילו גוף דבעלים לא בעי ציץ שהרי אין נוגע בו בטומאה ולאורתא בטהרה אכיל ליה: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: היכא אישתראי בצבור
txt:
<span class='five'>היכא אישתראי בצבור. </span>הא כיון דאית להו שוחטין וזורקין על טמא שרץ ויחיד אין נדחה צבור לא עבדי בטומאה: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: לעולם בטומאת שרץ
txt:
<span class='five'>לעולם בטומאת שרץ. </span>קאי וקממעט כהן טמא שרץ מלרצות יז] כדאוקמי זקני דרום פסול דמתניתין אטמא שרץ וטומאת בעלים אין צריכין ציץ שהרי קרבן בטהרה קרב ודקשיא לך היכא אישתראי בצבור שום טומאה בעולם אישתראי בהו: 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: לעמוד לשרת
txt:
<span class='five'>לעמוד לשרת. </span>רישיה דקרא כי בו בחר ה' אלהיך מכל שבטיך יח] לעמוד  [א] לשרת וגו': יט] 


lvr: 51
pgn: 23
dfh: b
trm: [אימא מה זר וכו'
txt:
<span class='five'>[אימא מה זר וכו'. </span>וניגמר במה מצינו בזר שמיחל עבודה וחייב מיתה אף יושב שמחלל עבודה במיתה]:  שני


lvr: 51
pgn: 24
dfh: a
trm: שני כתובין הבאין כאחד
txt:
<span class='five'>שני כתובין הבאין כאחד. </span> ה] דבתרוייהו כתיב קראי למיתה בסנהדרין באלו הן הנשרפין וטובא קשיא לי בגוה חדא דמה לו ללמוד מהן הא מיתה בגופה כתיב דכיון דזר הוא והזר הקרב יומת דהא מחוסר בגדים נמי הכי ילפינן ליה בסנהדרין אין בגדיהן עליהן אין כהונתן עליהן והוו להו זרים ועוד א'כ חילול עבודה לא נילף מיניה דבחילול נמי קראי טובא איכא: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: a
trm: הואיל ו] ורצפה מקדשת
txt:
<span class='five'>הואיל ו] ורצפה מקדשת. </span>לעמוד לשרת שהרי דוד קידשה בשתי תודות ובשיר של פגעים כדאמרינן לקמן בשמעתין כי קדיש דוד כו': 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: a
trm: וכלי שרת מקדשין
txt:
<span class='five'>וכלי שרת מקדשין. </span>כדכתיב וימשחם ויקדש אותם <span class='mareimakom'>(במדבר ז)</span> : 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: a
trm: לא יהא דבר חוצץ בין כהן לכלי שרת
txt:
<span class='five'>לא יהא דבר חוצץ בין כהן לכלי שרת. </span>בקבלת הדם כדכתיב ולקח הכהן <span class='mareimakom'>(ויקרא ד)</span> שתהא לקיחה בעצמו של כהן: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: a
trm: דלאו מינא דבשר אדם הוא
txt:
<span class='five'>דלאו מינא דבשר אדם הוא. </span>וכיון דאינו ממין אדם כלל הוי מין בשאינו מינו וחוצץ: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: a
trm: כי קדיש דוד
txt:
<span class='five'>כי קדיש דוד. </span> ח] שהיה מקדש אותה בשתי תודות ובשיר של פגעים כדתנן במס' שבועות <span class='mareimakom'>(דף יד. טו:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: a
trm: באצבעו ולקח
txt:
<span class='five'>באצבעו ולקח. </span>דכתיב ולקח הכהן מדם החטאת באצבעו ונתן על קרנות הטילו הכתוב לאצבע בין קבלה לזריקה ט] דורשהו לפניו ולאחריו לומר שלא יהיו אלא בימין דילפינן לקמן בשמעתין כל מקום שנאמר אצבע אינו אלא ימין: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: a
trm: וכי נאמרה יד בקבלה
txt:
<span class='five'>וכי נאמרה יד בקבלה. </span>קס'ד דאם נאמרה בה יד הוה ר'ש מודה בה אבל באצבע לא יליף בה ימין לקמן בעי לה ומשנינן לה: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: a
trm: ממה נפשך אי אית ליה ג'ש י]
txt:
<span class='five'>ממה נפשך אי אית ליה ג'ש י] . </span>דילפינן יד יד דקמיצה ממצורע דכתיב ביה על בהן ידו הימנית אף כל מקום שנאמר יא] יד אינה אלא ימין: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: a
trm: כי לא נאמר יד בקבלה מאי הוי
txt:
<span class='five'>כי לא נאמר יד בקבלה מאי הוי. </span>הרי נאמר בה אצבעו ונילף אצבע אצבע נמי מהתם דכתיב במצורע וטבל הכהן את אצבעו הימנית: יב] ה'ג 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: a
trm:
לעולם לית ליה ג'ש וה'ק וכי נאמר יד ימנית כו'</span>: <span class='five'>אלא אמר רבא לעולם אית ליה ג'ש וה'ק וכי נאמר יג] בה יד בקבלה

txt:
<span class='five'>לעולם לית ליה ג'ש וה'ק וכי נאמר יד ימנית כו'</span>: <span class='five'>אלא אמר רבא לעולם אית ליה ג'ש וה'ק וכי נאמר יג] בה יד בקבלה. </span>אי הוה כתב יד שהיה ראויה לאחוז בכלי ולקבל הדם הוא יד] איכא למידרש נמי אקבלה והואיל ולא נאמר כאן יד אלא אצבע ואי אפשר לקבל דם בכלי באצבע לבדה ע'כ משום נתינה הוא דכתיב טו] בה שהוא ראוי לה ולא משום קבלה נמצא שאף אצבע לא נאמר בו לפיכך קיבל בשמאל כשר: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: a
trm: ומקבל ביה
txt:
<span class='five'>ומקבל ביה. </span>בההוא אוזן מקבל את הדם באצבע שתוחב אצבעו לתוכה ונושא את המזרק ומקבל:  נדרש


lvr: 51
pgn: 24
dfh: b
trm: נדרש
txt:
<span class='five'>נדרש. </span>ר'ש סבר ח] מקרא נדרש לאחריו ולא לפניו הילכך אצבע אונתן דכתיב בתריה קאי ולא אולקח דכתיב לקמיה ורבנן סברי מקרא נדרש לפניו ולאחריו: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: b
trm: כל מקום שנאמר אצבע בקבלה
txt:
<span class='five'>כל מקום שנאמר אצבע בקבלה. </span>ולא בנתינה כגון האי קרא דלעיל דר' אלעזר בר'ש דריש אצבע אולקח דהיינו לפניו ולא אונתן: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: b
trm: שינה בקבלה
txt:
<span class='five'>שינה בקבלה. </span>שקיבל בשמאל וקאמר לך במקום שנכתב שם תתננו ולא  ט] במה שלא נכתב בו: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: b
trm: ולא לפני פניו
txt:
<span class='five'>ולא לפני פניו. </span>דלא דריש להאי באצבע דמילואים אולקחת ולא לאחריו דלא דריש להאי באצבעו דחטאת יחיד <span class='mareimakom'>(ויקרא ד)</span> אונתן והיינו פליג אדאבוה דאבוה סבר לאחריו ולא לפניו ואדרבנן דאינהו סברי בין לפניו בין לאחריו: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: b
trm: תרתי בעינן
txt:
<span class='five'>תרתי בעינן. </span>אצבע וכהונה כגון האי קרא דכתיב גבי זריקת חטאת ולקח הכהן מדם החטאת באצבעו וקאמר  י] רבי יוחנן דהכא ימין בעי דגמר ממצורע עשיר דכתיב ביה אצבע וכהונה ומפרש יא] ביה ימנית: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: b
trm: הרגל של ימין
txt:
<span class='five'>הרגל של ימין. </span>נושא ביד שמאל לכבש משום דרגל ימין יב] קרבה תחילה עם הראש כדקיימא לן בפ'ב דסדר יומא <span class='mareimakom'>(דף כה.)</span> והילכך מוליך הראש בימין שהוא חשוב והרגל בשמאל: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: b
trm: המעכב כפרה
txt:
<span class='five'>המעכב כפרה. </span>דומיא דהזאה של מצורע יג] כגון קמיצה אבל הולכת איברים דלא מעכבא כפרה דהוא עצמו שלא הוקטרו אימורין כשר לא בעיא ימין: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: b
trm: קבלה כתב בה כהונה
txt:
<span class='five'>קבלה כתב בה כהונה. </span>דכתיב יד] והקריבו בני אהרן הכהנים ואמר מר זו קבלת הדם: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: b
trm: זרק בשמאל פסול ור'ש מכשיר
txt:
<span class='five'>זרק בשמאל פסול ור'ש מכשיר. </span>אשאר כל הזבחים  דלא כתב בהו אצבע אלא וזרקו הכהנים אבל בזריקת חטאת מודה ר'ש כדאמר לעיל באצבעו ונתן שלא תהא נתינה אלא בימין: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: b
trm: ואלא הא דאמר רבא
txt:
<span class='five'>ואלא הא דאמר רבא. </span>במנחות בפ'ק <span class='mareimakom'>(דף י.)</span> יד יד לקמיצה בפרשת מצורע עשיר כתיב על תנוך אזן הימנית ועל בהן ידו הימנית ועל בהן רגלו הימנית וקרא יתירא הוא כדמפרש התם וקאמר רבא יד דמצורע אתי לג'ש למיגמר יד דקמיצה מינה שתהא בימין והיכא טז] כתב יד בקמיצה וימלא כפו ממנה: 


lvr: 51
pgn: 24
dfh: b
trm: לקידוש קומץ
txt:
<span class='five'>לקידוש קומץ. </span>בכלי שרת שיהא בימין שיאחז הכלי שהוא מקדש בו בידו הימנית:  ולרבי


lvr: 51
pgn: 25
dfh: a
trm: ולרבי שמעון דלא בעי קידוש קומץ
txt:
<span class='five'>ולרבי שמעון דלא בעי קידוש קומץ. </span>כדאמר בהקומץ רבה <span class='mareimakom'>(מנחות דף כו.)</span> שלא בכלי שרת פסולה ורבי שמעון מכשיר: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: a
trm: ולמ'ד נמי ר'ש בעי קידוש קומץ
txt:
<span class='five'>ולמ'ד נמי ר'ש בעי קידוש קומץ. </span>דאיכא אמוראי דפליגי התם במילתיה דר'ש ואיכא למ'ד הכל מודים בקומץ שטעון קידוש וכי קאמר ר'ש כשרה בהקטרה קאמר אם נטלו מתוך כלי שרת לאחר שקידשו והקטירו בידו: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: a
trm: בשמאל אכשורי מכשר
txt:
<span class='five'>בשמאל אכשורי מכשר. </span>לקדש דלא עדיף קידוש הקומץ מקבלת הדם דמכשר לה רבי שמעון בשמאל: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: a
trm: אי לקמיצה גופה
txt:
<span class='five'>אי לקמיצה גופה. </span>שתהא בימין דלר'ש לא נפקא ליה מוקמץ הכהן דהא  ה] אמרו לעיל דבעינן לרבי שמעון אצבע מדר' יהודה נפקא: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: a
trm: מאי טעמא דר' שמעון
txt:
<span class='five'>מאי טעמא דר' שמעון. </span>דמכשר הקטרת קומץ שלא בכלי אם ו] העלן למזבח בידו אמר קרא במנחה קדש קדשים הוא להכי איתקש מנחה לחטאת ואשם לומר לך בא לעובדה ביד עובדה בימין כחטאת שזריקת דמה  ז] בימין במתן אצבע ולא בכלי ובעיא ימין דכתיב בה אצבע וכהונה: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: a
trm: בא לעובדה בכלי עובדה בשמאל כאשם
txt:
<span class='five'>בא לעובדה בכלי עובדה בשמאל כאשם. </span>שזריקה בכלי והיא כשרה בשמאל לר'ש כדאמר לעיל זרק בשמאל פסול ור' שמעון מכשיר אלמא אי בעי ביד עביד אי בכלי עביד וממילא נפקא קמיצה בימין דהא עבודת יד היא ולא עבודת כלי: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: a
trm: דהואיל וא'ר שמעון
txt:
<span class='five'>דהואיל וא'ר שמעון. </span>בפ'ק דמנחות <span class='mareimakom'>(דף ו.)</span> בדין הוא שתהא מנחת חוטא טעונה שמן ולבונה שלא יהא חוטא נשכר ומפני מה לא הטעינה שלא יהא קרבנו מהודר ח] סד'א קמיצת שמאל תתכשר בה קמ'ל יד יד דרבא כולה שמעתי' במנחות: <span class='shastitle7'>מתני'</span> 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: a
trm: נשפך על הרצפה
txt:
<span class='five'>נשפך על הרצפה. </span>מצואר בהמה שלא נתקבל בכלי: <span class='shastitle7'>גמ'</span> 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: a
trm: מהפר יקבלנו
txt:
<span class='five'>מהפר יקבלנו. </span>שאם נשפך מן הצואר על הרצפה ואספו פסול שהרי לא נתקבל מהפר  דאי ס'ד דהאי מ'ם דכתיבא במדם דרשינן ליה כדכתיב דמשמע מקצת הדם יקבל והאמר רב ט] כו': 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: a
trm: גורעין
txt:
<span class='five'>גורעין. </span>אות מתיבה זו ומוסיפין אותה על חבירתה ודורשים י] כר'ש בסדר יומא: יא] 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: a
trm: כפורי זהב
txt:
<span class='five'>כפורי זהב. </span>קרי למזרקין בספר עזרא על שם קינוח כדאמר במסכת חולין <span class='mareimakom'>(דף ח:)</span> אי איכא בליתא דפריסא למכפריה א'נ ובעי לכפורי ידיה בההוא גברא גבי נירון קיסר <span class='mareimakom'>(גיטין דף נו.)</span>: <span class='five'>צריך שיתן  ורידין                     </span>


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: עד שלא הגיע דם לאויר מזרק
txt:
<span class='five'>עד שלא הגיע דם לאויר מזרק. </span>לבין דופני ז] מזרק בעוד הדם למעלה מהן ומיהו על כנגד אוירו הן דהא ורידין רואים אויר ח] כלי [בעינן]: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: אויר שאין סופו לנוח
txt:
<span class='five'>אויר שאין סופו לנוח. </span>כגון האי שעתידים שוליו ליפול עד שלא ינוח דם לתוכו כמונח דמי והוה ליה כמי שנתקבל ט] ונשפך דכשר לאוספו או לא כמונח דמי והוה ליה כנשפך מן הצואר לרצפה דפסול וכשהגיע דם לאויר דופנותיו עד שלא נפחתו שוליו לא מיבעיא ליה דמשנכנס לתוכן הויא קבלה: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: חבית שמונח תחת הזינוק
txt:
<span class='five'>חבית שמונח תחת הזינוק. </span>צנור המקלח מים מהר זקוף והקילוח מקלח למרחוק ונופל לחבית וחבית זו אינה מונחת שם לשם קידוש מי חטאת י] : 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: מים שבתוכה ושבחוצה לה פסולין יא]
txt:
<span class='five'>מים שבתוכה ושבחוצה לה פסולין יא] . </span>כלומר שלא יתן כלי לתוך אוירה ויאחזנו בידו לקבל בו הקילוח לקידוש יב] ואף לא חוצה לה למעלה מאוגניה כנגד אוירה דכיון שהגיעו מים כנגד אוירה הרי הן כמונחים בתוכה ופסק לה חיותייהו ואנן מים חיים אל כלי יג] בעינן לקדוש אלמא אויר כמונח דמי ולקמיה פריך האי אויר שסופו לנוח הוא: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: שבחוצה לה
txt:
<span class='five'>שבחוצה לה. </span>אע'פ שכנגד אוירה  כשירין שעדיין לא פירשו מן הצינור ואפי' אויר אין כאן: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: וקא פשיט ליה אויר שסופו לנוח הוא
txt:
<span class='five'>וקא פשיט ליה אויר שסופו לנוח הוא. </span>כגון הא דקתני רישא שבחוצה לה פסולין דילמא האי דחשיב ליה כמונח משום דראוי היה לנוח שהרי חבית זו שלימה וראוי היה לנוח אי לא שבא זה וקלט אבל נפחתו שולי מזרק לא היה עתיד  יד] ראוי לנוח: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: חבית בעא מיניה
txt:
<span class='five'>חבית בעא מיניה. </span>לא הוה שמיעא ליה הא מתניתין ובעא מיניה חבית שמונחת תחת הזינוק מים שבחוצה טו] [לה] כנגד אוירה מהו לקלוט אותן למי חטאת ופשט ליה מהא מתני' דפסולין: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: אי אתה מודה במזרק שאי איפשר לו בלא זינוק
txt:
<span class='five'>אי אתה מודה במזרק שאי איפשר לו בלא זינוק. </span>כששוחט על אויר הכלי אין הדם שותת טז] במקומו אלא מקלח לרוחב הכלי עד להלן ואי אויר שסופו לנוח לאו כמונח דמי נמצא כשהוא יורד לכלי מן האויר הוא בא ולא מן הפר והתורה אמרה דם מהפר יקבלנו וגבי חבית נמי אויר שסופו לנוח הוא וכמונח דמי ופסולין: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: נתן ידו או רגלו
txt:
<span class='five'>נתן ידו או רגלו. </span>קילוח היורד מהר מעוקם שמשפע ועולה ואין הקילוח יורד לחבית ונתן ידו למעלה יז] מראש הצנור [לעשות כעין מרזב] כדי שיעברו המים דרך ידו לחבית של קידוש: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: הוייתן
txt:
<span class='five'>הוייתן. </span>של מים המטהרים ע'י טהרה תהא כשאתה מהווה אותם להיות מקוה או קדוש הוי מהווה אותם על ידי דבר שאין מקבל טומאה: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: זאת אומרת אויר כלי ככלי דמי יט]
txt:
<span class='five'>זאת אומרת אויר כלי ככלי דמי יט] . </span>מדקתני נתן ידו כו' פסל דהא אין המים שותתין כ] מידו לכלי בשתיתה אלא בהעברה כשיוצאין מידו מקלחין להם על פני רחב פי החבית ואפי' הכי פסול אלמא משיצאו מידו לקלח על פני אויר הוה ליה כאילו שתתו מידו לכלי שהרי ידו על כנגד שפת הכלי מונחת ומשיצאו מידו מקלחים באו כנגד אוירו דאי לאו ככלי דמי אמאי פסול הלא מן האויר באין לו והוה ליה כנותן ידו בצינור משוך מן הקילוח עשר אמות: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: הצורם
txt:
<span class='five'>הצורם. </span>אקרני'ר דהוי מום דתנן <span class='mareimakom'>(בבכורות דף לז.)</span> נפגמה אזנו גבי מום: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: בשעת שחיטה
txt:
<span class='five'>בשעת שחיטה. </span>דכתיב <span class='mareimakom'>(שמות יב)</span>  תכוסו על השה דהיינו שחיטה וסמיך ליה שה תמים וגו': 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: שנשתייר מהן
txt:
<span class='five'>שנשתייר מהן. </span>בשעת זריקה כג] אם נטמא כל הבשר והחלב או שאבד לא יזרוק רבי יהושע לטעמיה דדריש ועשית עולותיך הבשר והדם אם אין בשר אין דם במנחות <span class='mareimakom'>(דף נו)</span> קתני מיהא זורק ואין לך בעל מום גדול מזה קשיא לרבא דאמר בעינן תם בשעת זריקה אבל לרבי זירא לא קשיא כד] דהא לא בעי תם אלא בשחיטה וקבלה: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: תרגומה אבן שנה
txt:
<span class='five'>תרגומה אבן שנה. </span>אביי אמר ליה לרבא תרגמה אבן שנה כה] למתניתך דבעי כל הוויותיו בשעת שחיטה אבן שנה קאי דסליק מיניה בן שנה יהיה כל הווייתו יהיה בן שנה אבל אם נכנס בשנה שניה בין שחיטה לזריקה פסול דשעות פוסלות בקדשים כו] כדפירש ואזיל אבל תם לא תילף מיניה דהאי יהיה לאו אתמים קאי וקבלה בקדשים קלים בתמימות הואיל וגלי בקדשי קדשים גלי: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: שעות פוסלות בקדשים
txt:
<span class='five'>שעות פוסלות בקדשים. </span>דשנה האמורה בקדשים קיימא לן בפרק יוצא דופן במסכת נדה <span class='mareimakom'>(דף מז:)</span> דאין מונין לה מתשרי כשאר ראשי שנים אלא מיום שנולד מעת לעת לשנה הבאה וילפינן לה מקרא דכתיב בהו בן שנתו שנתו שלו ולא שנתו של מנין עולם ואשמעינן הכא דלא תימא מיום ליום הוא דבעינן ולא משעה לשעה אלא אף משעה לשעה שאם נולד בניסן בי'ד ובט' שעות ושחטו לשנה הבאה בי'ד בניסן בט' שעות אסור לזרוק דמו בעשירית שכבר עברה שנתו: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: חתך
txt:
<span class='five'>חתך. </span> כז] רגליה ואחר כך שחט כשרה שלא נתערב דם פסול יוצא עם דם שבמזרק שנתקבל בו הדם ולקמיה פריך הא שויה בעלת מום: 


lvr: 51
pgn: 25
dfh: b
trm: שחט ואחר כך חתך פסולה
txt:
<span class='five'>שחט ואחר כך חתך פסולה. </span> כח] שמשנשחטה נפסל דם הרגלים ביוצא וכל דמי בהמה יונקים זה מזה ועלה ויצא דרך בית שחיטה ונתערב בדם המזרק ופסלו:  ה'ג


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: שחט ואחר כך חתך פסולה בעלת מום קמקריב אלא אימא חתך ואחר כך קיבל
txt:
<span class='five'>שחט ואחר כך חתך פסולה בעלת מום קמקריב אלא אימא חתך ואחר כך קיבל. </span>שחתכו בין שחיטה לקבלה כשרה: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: אמר רב חסדא אמר אבימי חותך באבר עד שמגיע לעצם
txt:
<span class='five'>אמר רב חסדא אמר אבימי חותך באבר עד שמגיע לעצם. </span>דלאו מום הוא והדם מעוכב ע'י חתיכה ו] מלעלות וליכנס לפנים: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: קבל ואחר כך חתך פסולה
txt:
<span class='five'>קבל ואחר כך חתך פסולה. </span>מילתיה דרבי אלעזר הדר ונקיט כמו אמר מר: ש'מ דם המובלע באברים דם הוא ז] וכרת נמי לחייב דאי לא הוי דם אהיכא חייל פסול יוצא אמיא בעלמא: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: דלמא משום שמנונית
txt:
<span class='five'>דלמא משום שמנונית. </span>דחזיא לאכילה וחשיבי כבשר לאיפסולי ביוצא כדכתיב <span class='mareimakom'>(שמות כב)</span> ובשר בשדה טריפה ומיבלע בדם הרגל ונפקא דרך בית שחיטה ופסלה לה לדם שבמזרק: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: ש'מ בשר קדשים קלים שיצא מן העזרה לפני זריקה פסול
txt:
<span class='five'>ש'מ בשר קדשים קלים שיצא מן העזרה לפני זריקה פסול. </span>ואע'פ שסופו לצאת אחר זריקה ולהיות נאכל בכל העיר השתא מיהא לא מטא זמניה ותיהוי הך דרב אמי אמר ר' אלעזר ח] דלא כדרבי יוחנן דמכשר ליה לקמן בפר' כל התדיר <span class='mareimakom'>(דף פט:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: וקיבול דמן בכלי שרת בצפון
txt:
<span class='five'>וקיבול דמן בכלי שרת בצפון. </span>לקמן ילפינן לה באיזהו מקומן <span class='mareimakom'>(דף מט.)</span> דסמך קבלה לשחיטה: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: הושיט ידו לצפון ושחט שחיטתו כשרה
txt:
<span class='five'>הושיט ידו לצפון ושחט שחיטתו כשרה. </span>לקמן ילפינן לה אותו בצפון ואין השוחט בצפון אבל המקבל צריך להיות בצפון הלכך קיבל קבלתו פסולה: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: הכניס ראשו ורובו
txt:
<span class='five'>הכניס ראשו ורובו. </span>בצפון וקיבל כאילו נכנס כולו כדקי'ל בכל התורה רובו ככולו: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: פרכסה
txt:
<span class='five'>פרכסה. </span>לאחר שחיטה ויצאה לדרום וחזרה כשרה דאין פסול יוצא  י] אלא מתוך המחיצות והאי וחזרה לאו דוקא אלא איידי דבעי למיתני סיפא גבי פנים וחוץ וחזרה לאשמועינן רבותא דאע'ג דחזרה פסולה תנא רישא נמי וחזרה: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: שחיטתן בפנים יא]
txt:
<span class='five'>שחיטתן בפנים יא] . </span>דכתיב <span class='mareimakom'>(ויקרא ג)</span> בשלמים ושחטו פתח אהל מועד דהיינו תוך העזרה: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: וקיבול דמן בכלי שרת בפנים
txt:
<span class='five'>וקיבול דמן בכלי שרת בפנים. </span>קבלה בפנים נפקא לן מלעמוד לפני ה' לשרתו <span class='mareimakom'>(דברים י)</span> אלמא כל שירות לפני ה' הוא: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: עמד בחוץ והושיט ידו בפנים ושחט שחיטתו כשרה
txt:
<span class='five'>עמד בחוץ והושיט ידו בפנים ושחט שחיטתו כשרה. </span>לקמן בפרק כל הפסולין <span class='mareimakom'>(דף לב:)</span> ילפי' לה בן הבקר לפני ה' ולא השוחט לפני ה': 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: הכניס ראשו ורובו כאילו לא נכנס
txt:
<span class='five'>הכניס ראשו ורובו כאילו לא נכנס. </span>כדילפינן לקמן בשמעתין בבואם אל אהל מועד עד שיבא כולו וגבי עזרה יב] דכתיב יעמוד לפני ה' בעי נמי כולו דכיון דגלי בחדא גלי בכולהו והכי אמר בשמעתין : 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: פרכסה
txt:
<span class='five'>פרכסה. </span>לאחר שחיטה ויצאה לחוץ וחזרה פסולה דאיפסלא ביוצא כדגמרי' פסול יוצא בפסחים בכיצד צולין <span class='mareimakom'>(דף פב.)</span> מהן לא הובא את דמה אל הקודש פנימה <span class='mareimakom'>(ויקרא י)</span> ומבשר בשדה טריפה <span class='mareimakom'>(שמות כב)</span> : 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: דילמא
txt:
<span class='five'>דילמא. </span>הא דקתני פסולה באליה ויותרת כו' דאימורין נינהו ואימורי קדשים קלים קדשי קדשים הן: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: [א'ל פסולה
txt:
<span class='five'>[א'ל פסולה. </span>מיניה גמר כדאמר ליה בתלה ושחט ובנתלה וקבל וסבר ה'ה לתלה וקיבל]: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: כולן פסולין בר מן נתלה ושחט
txt:
<span class='five'>כולן פסולין בר מן נתלה ושחט. </span>דבשוחט לא כתיב ירך אלא בנשחט כדכתיב אותו על ירך אבל תלה וקבל פסולה דאויר צפון לאו כצפון דמי ובעינן קבלה בצפון כדגמרי' באיזהו מקומן <span class='mareimakom'>(לקמן מט.)</span> ואף על גב דלא כתיב ירך בקבלה צפון מיהא כתיב בה: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: בקדשים קלים
txt:
<span class='five'>בקדשים קלים. </span> טז] לא כתיב בהו על ירך ולא כתיב בהו צפון כולן כשרים בר מנתלה וקבל דאין דרך שירות בכך: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: דאויר פנים כפנים דמי
txt:
<span class='five'>דאויר פנים כפנים דמי. </span>דהא על כרחך פנים יז] מיהו כתיב בהו ומודית דאויר פנים כפנים: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: אם כן בקדשי קדשים
txt:
<span class='five'>אם כן בקדשי קדשים. </span>אמאי פלגת אדאבוה דשמואל בתלה וקבל לימא נמי אויר צפון כצפון דמי: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: אלא אמר רבא
txt:
<span class='five'>אלא אמר רבא. </span>כולה כאבוה דשמואל קאמר לה אלא דאבוה דשמואל לא איירי בקדשים קלים: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: בר מן תלה ושחט בקדשי קדשים
txt:
<span class='five'>בר מן תלה ושחט בקדשי קדשים. </span>דבעינן על ירך אבל בקדשים קלים דלא כתיב על ירך כשרה תלה וקבל כשר בכולן דדרך שירות בכך ואויר צפון כצפון דמי ובקבלה לא כתיב על ירך: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: ונתלה וקבל בין בקדשים כו'
txt:
<span class='five'>ונתלה וקבל בין בקדשים כו'. </span>נמי פסול דקבלה שירות היא ואין דרך שירות בכך אבל נתלה ושחט כשרה דשחיטה לאו שירות היא ועל ירך נמי לאו בשוחט כתיב אלא בבהמה: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: a
trm: על גבי הכבש
txt:
<span class='five'>על גבי הכבש. </span>שאינו מקום מתן דמים או במזבח שלא כנגד היסוד וילפינן לקמן דעולה טעונה מתן דמים כנגד היסוד שהיא יסוד המזבח למטה ממתן דמה למעוטי קרן מזרחית דרומית דלא הוה לה יסוד כדאמרינן באיזהו מקומן <span class='mareimakom'>(לקמן דף נג:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: לכפרה נתתיו ה]
txt:
<span class='five'>לכפרה נתתיו ה] . </span>הקשיתי  כל מקומות המזבח שוין ולא לדבר אחר שתהא זריקה חשובה להתיר בה בשר דזריקה הוא דשריא לה דכתיב ודם זבחיך ישפך והדר והבשר תאכל <span class='mareimakom'>(דברים יב)</span> : 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: יחזור הכשר ויקבל
txt:
<span class='five'>יחזור הכשר ויקבל. </span>יחזור כהן הכשר לקבלה ויקבל כדי מתן ו] מן הבהמה ויחזור ויתן במקומו וקס'ד השתא דעד השתא בכהן כשר נמי איירי והאי הכשר דקתני כדי נסבה: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: ומי איכא זריקה דלא מיכפרא
txt:
<span class='five'>ומי איכא זריקה דלא מיכפרא. </span>כגון הך בתרייתא דלאו לכפרה אתיא דהא איכפר בקמייתא: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: הכא במאי עסקינן דיהביה פסול
txt:
<span class='five'>הכא במאי עסקינן דיהביה פסול. </span>דהא דקתני נתנו על גבי הכבש ארישא קאי דקתני כל הפסולים ששחטו כו' וכולן שקיבלו את הדם כו' ועלה קאי נתנו על גבי הכבש כו' בפ'ג: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: וליהוי דחוי
txt:
<span class='five'>וליהוי דחוי. </span>כיון דאמרי' שלא במקומו כמקומו דמי ובלבד שיהא במזבח כי יהביה פסול  ז] הויא לה זריקה פסולה כאילו נתנו פסול במקומו וניהוי כל הדם דחוי ולא תיהוי ליה תו תקנתא: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: וכולן שקבלו
txt:
<span class='five'>וכולן שקבלו. </span>את הדם ואפסולין קאי שקבלו את הדם במחשבת אכילת בשר חוץ לזמנו או חוץ למקומו: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: אם יש דם הנפש
txt:
<span class='five'>אם יש דם הנפש. </span>עוד בצואר בהמה יחזור הכשר ויקבל מן הדם ויתן שלא במחשבה וכשר דמחשבה דחשיב עלה קמא לא ח] נפסל דכיון דאינו ראוי לעבודה אין מחשבתו מחשבה: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: לא
txt:
<span class='five'>לא. </span>הא דדייקינן זרקו לא יא] משום דמיפסיל במחשבה דהא בעושה מחשבה קיימינא ודכוותה דייקינן זרקו לא: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: א'ה
txt:
<span class='five'>א'ה. </span>דמחשבת פסולין פסלה מקבלה שקיבל במחשבה ליפסיל ועוד מי פסל יב] במחשבת כהן פסול: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: ובדבר הראוי לעבודה
txt:
<span class='five'>ובדבר הראוי לעבודה. </span>מנחת חטים לאפוקי מנחת יג] [העומר שהיא של] שעורים דלא חייל עלה פגול ליענש כרת באכילתה: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: ובמקום הראוי לעבודה
txt:
<span class='five'>ובמקום הראוי לעבודה. </span>לאפוקי נפגם המזבח הכי מפורש במנחות <span class='mareimakom'>(דף ה:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: אלא אימא שחטו לא
txt:
<span class='five'>אלא אימא שחטו לא. </span>שאם שחטו פסול במחשבה תו ליכא תקנתא דכיון דכל הפסולין כשירין לשחוט יד] פוסלין מחשבתן: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: תנינא
txt:
<span class='five'>תנינא. </span>בההיא משנה גופה כל הפסולין ששחטו שחיטתן כשרה לפיכך הן פסולין במחשבה: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: הא קמ'ל
txt:
<span class='five'>הא קמ'ל. </span>הא דקתני וכולן שקיבלו את הדם כו' טו] [אע'ג] דבשחיטה תנן פוסלין במחשבה אבל בקבלה ומקבלה ואילך לא פסלי ולא למידק מיניה זרקו לא דה'ה לזרקו אלא קמייתא דכולהו נקט דכיון דפסול אינו ראוי לה לא פסלה מחשבתו: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: ליתן את הניתנין כו'
txt:
<span class='five'>ליתן את הניתנין כו'. </span>ששחט או קיבל או הוליך על מנת לזרוק הזריקה שלא במקומו: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: לאלתר כשר
txt:
<span class='five'>לאלתר כשר. </span>אם חישב על מנת לזרוק שלא במקומו היום כשר  ואי נמי זריקה פסולה היא ונמצא שעבד שאר העבודות על מנת לזרוק את הדם בפסול כשר הוא בזריקה הוגנת במקומו כדאמרינן במשנה כל הפסולין <span class='mareimakom'>(לקמן לו.)</span> אין המחשבה פוסלת אלא חוץ לזמנו וחוץ למקומו ופסח וחטאת שלא לשמן: 


lvr: 51
pgn: 26
dfh: b
trm: חזר וחישב
txt:
<span class='five'>חזר וחישב. </span>בעבודה שניה על מנת לאוכלו חוץ למקומו פסול ואין חייבין כרת על אכילתו:  חוץ


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: חוץ לזמנו פיגול וחייבין עליו כרת
txt:
<span class='five'>חוץ לזמנו פיגול וחייבין עליו כרת. </span>שהרי קרבו מתיריו דהכי תנן במתני' <span class='mareimakom'>(לקמן כט:)</span> חוץ למקומו פסול חוץ לזמנו פיגול שהרי קרבו מתיריו מהן  ח] פיגול מהן שתיקה ואין כאן פסול מחשבה אחרת להוציאו מיד פיגול: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: למחר פסול
txt:
<span class='five'>למחר פסול. </span>אבל אם אותה מחשבה שחישב בעבודה ראשונה ליתן את הניתנין למטה למעלה חישב לזרוק אותה זריקה למחר פסול כדמוקמינן לקמן מידי דהוה אמחשבת הינוח שהרי שחט ע'מ להניח דמו למחר פסול ורבי יהודה היא דפסיל ליה בפ'ג <span class='mareimakom'>(לקמן לה:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: חזר וחישב
txt:
<span class='five'>חזר וחישב. </span>בעבודה שניה בין חוץ לזמנו בין חוץ למקומו פסול ואין בו כרת דהא איפסיל ליה במחשבה קמייתא ותו לא חייל עליה פיגול דלא קרבו כל מתיריו: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: האי פסול
txt:
<span class='five'>האי פסול. </span>בתמיה אמאי קרי ליה פסול להאי דחישב ליתן שלא במקומו למחר פיגול הוא שהרי חישב בשחיטה ע'מ לזרוק דמו למחר דהיא אכילת מזבח אלא  ט] לאו כמקומו דמי ולא חשיבא אכילה: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: זריקה דשריא בשר באכילה כו'
txt:
<span class='five'>זריקה דשריא בשר באכילה כו'. </span>כגון במקום מתן הדם מייתי לידי פיגול בין שחישב בה ע'מ להקטיר אימורים למחר בין שחישב בשחיטה לזרוק למחר י] : 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: זריקה דלא שריא בשר באכילה
txt:
<span class='five'>זריקה דלא שריא בשר באכילה. </span> יא] אי הוה עביד לה בזמנה כגון זריקה שלא במקומו לא מייתי לידי פיגול בין שחישב בה ע'מ להקטיר אימורים למחר בין שחישב בשחיטה למיעבד הך זריקה למחר לא מייתי לידי פיגול: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: מי שפיגולו גורם
txt:
<span class='five'>מי שפיגולו גורם. </span>שלא יאכל הוא דקאי בעונה תשא יצא בשר שנזרק הדם שלא במקומו דאיסור זריקה שלא במקומו גרם לו שלא יאכל הלכך אין חייבין על פיגולו כרת ונפקא לן מהכא דאי חישב בזריקה שלא במקומו ע'מ לאכול או להקטיר למחר לא הויא מחשבת זריקה לענין פיגול ומינה כי חישב בשחיטה ע'מ לעשות זריקה זו חוץ לזמנו לא הויא מחשבה בזריקה המפגלת: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: ואליבא דר' יהודה
txt:
<span class='five'>ואליבא דר' יהודה. </span>לקמן בפ' כל הפסולין <span class='mareimakom'>(דף לה:)</span> תנן להניח מדמו למחר כשר ור' יהודה פוסל: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: לעולם פסול ממש
txt:
<span class='five'>לעולם פסול ממש. </span>דלא תני תנא פסול אבשר לחודיה אי לא פריש בהדיא ומתני' פסול לגמרי קאמר שאף בעלים לא נתכפרו: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: ושלא במקומו
txt:
<span class='five'>ושלא במקומו. </span>כשמואל סבירא ליה דכמקומו דמי לענין כפרה ולא להתיר באכילה כדדריש ליה שמואל לקרא דלעיל ואני נתתיו לכם וגו' ולא קשיא יב] אמתני': 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: כאן שנתן בשתיקה
txt:
<span class='five'>כאן שנתן בשתיקה. </span>דרשא דקרא דמשמע בעלים נתכפרו כשנתן יג] בשלא במקומו בשתיקה ומתני' דקתני פסול בנתן במחשבת לאכול בשר חוץ לזמנו ואשמעינן דפסול ואין בו כרת דמחשבת זריקה זו מחשבה הוא לפסול דכמקומו דמי ולא לפגל דזריקה דלא שריא בשר באכילה לא מייתי לידי פיגול: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: תנן כו'
txt:
<span class='five'>תנן כו'. </span>כל הנך תיובתא דאותבי' יד] לשמואל מותבי' נמי לריש לקיש דהא כוותיה סבירא ליה דשלא במקומו כמקומו דמי: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: ורבי יוחנן אמר אידי ואידי
txt:
<span class='five'>ורבי יוחנן אמר אידי ואידי. </span>מתניתין דקתני פסול וליכא תקנתא ומתניתין דכל הפסולים דתני תקנתא שנתן בשתיקה: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: בשלמא לריש לקיש
txt:
<span class='five'>בשלמא לריש לקיש. </span>דאוקי מתני' כשנתן במחשבה איצטריך למיתני אין בו כרת לאשמועינן דאע'ג דחשיב בהך זריקה חוץ לזמנו אינו פיגול וכדאמרן טו] דלא שריא בשר באכילה לא מייתי לידי פיגול: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: אלא לרבי יוחנן
txt:
<span class='five'>אלא לרבי יוחנן. </span>דמוקי בשתיקה והאי טז] פסול משום דלא במקומו הוא פשיטא דאין בו כרת קשיא: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: הכי קאמר ואם נתן במחשבה
txt:
<span class='five'>הכי קאמר ואם נתן במחשבה. </span>דחוץ לזמנו פסול ואין בו כרת ואיצטריך לאשמועינן יז] אע'ג דלענין כפרה כמקומו דמי מחשבת פיגול לא חיילא הואיל ולא שריא בשר באכילה אבל לרבי יוחנן לא מצי לשנויי הכי דכיון דאשמעינן תנא דידן פסול ומשום דשלא במקומו (הוא אלמא) לאו כמקומו דמי פשיטא דאם נתן במחשבה לא הויא מחשבה דהוי כאילו נתנו על הרצפה דלא קרבו כל מתיריו: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: ורבי יוחנן
txt:
<span class='five'>ורבי יוחנן. </span>כיון דלאו זריקה הוא כלל ניהוי כמי שנשפך מן הכלי על הרצפה ויאספנו ואפי' ליכא דם הנפש אחרינא אמאי פסול יח] יאסוף את זה מן המזבח ויחזור ויתננו במקומו בשלמא לשמואל ולריש לקיש כיון דזריקה היא לכפרה אידחי ליה מלאספו שהרי כיפר אלא לר' יוחנן יאספנו: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: כמ'ד לא יאספנו
txt:
<span class='five'>כמ'ד לא יאספנו. </span> יט] כיון דהגיע למזבח ואע'ג דשלא כהילכתו הוא קלטיה מזבח לאפוקי מתורת כפרה אחריתי: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: שלא יאספנו
txt:
<span class='five'>שלא יאספנו. </span>לחזור וליתנו כמצותו דכיון דניתן במקומו אזדא ליה תורת זריקה מיניה: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: a
trm: לא נחלקו
txt:
<span class='five'>לא נחלקו. </span>הנך תנאי דבעינן למימר כ] שרבי יוסי אומר לא יאספנו ואף על גב דלאו כמקומו דמי: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: בניתנין למטה שנתנן למעלה שלא יאספנו
txt:
<span class='five'>בניתנין למטה שנתנן למעלה שלא יאספנו. </span>דהואיל וניתן במזבח הראוי לו לא הוי כנשפך על הרצפה דקלטיה מזבח לאפוקי מכלל זריקה במקום אחר: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: וכל שכן בניתנין למעלה שנתנן למטה
txt:
<span class='five'>וכל שכן בניתנין למעלה שנתנן למטה. </span>דקרובה היא למתנה גמורה שהרי דמים העליונים למטה הן שותתין ויורדין הלכך האי דם סופו לירד למטה היה ראוי וכי יהביה למטה קלטיה מזבח מלאוספו ולחזור וליתנו למעלה: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: אף אנן נמי תנינא
txt:
<span class='five'>אף אנן נמי תנינא. </span>דאיתיה לדר' יוחנן דאמר דאיכא דאית ליה לא יאספנו ואע'ג דשלא במקומו לאו כמקומו דמי לענין כפרה לענין אסיפה ה] מיהו קלטיה מזבח: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: זאת היא העולה
txt:
<span class='five'>זאת היא העולה. </span>הרי אלו ג' מעוטין לפי שבא המקרא הזה ללמדנו על הפסולין ו] למזבח שעלו דלא ירדו דילפינן מעולה על מוקדה על המזבח כל הלילה משעלה על מוקדה תהא שם כל הלילה לפיכך מיעט לך בו ג' ז] [מעוטין למעט בו ג'] פסולין: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: זאת
txt:
<span class='five'>זאת. </span>היא מיעוטא זאת ולא אחרת היא הוי מיעוטא ה'א דהעולה הוי מיעוטא כלומר העולה המיוחדת ולא כולן: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: פרט לנשפך דמה ולשנשחטה בלילה ושיצא דמה
txt:
<span class='five'>פרט לנשפך דמה ולשנשחטה בלילה ושיצא דמה. </span>אבל שאר פסולין אם עלו לא ירדו ולקמן בפרק המזבח מקדש <span class='mareimakom'>(דף פד:)</span> מפרש טעמא דרבי יהודה דמרבי שאר פסולין ומפיק הנך: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: רובע ונרבע
txt:
<span class='five'>רובע ונרבע. </span>על פי עד אחד שמותר להדיוט ואסור לגבוה ונפקי לן מקראי במסכת תמורה בפ' כל האסורין <span class='mareimakom'>(דף כח.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: כלאים
txt:
<span class='five'>כלאים. </span>שור או כשב פרט לכלאים כי יולד פרט ליוצא דופן <span class='mareimakom'>(חולין דף לח:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: קתני מיהת כו'
txt:
<span class='five'>קתני מיהת כו'. </span>ולא פליג רבי יהודה לשווינהו כנשפך על הרצפה ונימא ירדו כדאמר ר' יהודה פרט לנשפך דמה ואלמא לאו כנשפך דמה קחשיב ליה: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: מאי טעמא לאו משום דקלטיה מזבח
txt:
<span class='five'>מאי טעמא לאו משום דקלטיה מזבח. </span>לקדושי ושמע מינה לענין אסיפה לא יאספנו והא ליכא למימר משום דקסבר שלא במקומו כמקומו דמי ומשום דכיפרה הוא דהא דומיא דשאר זריקות פסולות קתני ליה ומדרבי שמעון היינו טעמא דלא מייתי ליה ח] דאיכא למימר טעמא דרבי שמעון משום דתורת העולה ריבה ואפילו נשפך דמה נמי קאמר דלא ירדו: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: תנינא הניתנין בחוץ שנתנן בפנים לא ירדו
txt:
<span class='five'>תנינא הניתנין בחוץ שנתנן בפנים לא ירדו. </span>אבריהם ממזבח ולא פליג ר' יהודה מאי לאו דקלטיה פנימי לדם זה ט] שניתנו עליו ואע'פ שנפסל בכניסתו להיכל משום וכל חטאת אשר יובא מדמה <span class='mareimakom'>(ויקרא ו)</span> הוה ליה כנשפך דמה: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: הני מילי דם
txt:
<span class='five'>הני מילי דם. </span> י] שפסול הוא דמקדש הואיל וחזי ליה דם בעלמא כגון דמים הפנימיים: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: אבל קומץ דלא חזי יא] כלל
txt:
<span class='five'>אבל קומץ דלא חזי יא] כלל. </span>דכתיב <span class='mareimakom'>(שמות ל)</span> לא תעלו עליו קטרת זרה ועולה ומנחה אימא אם עלה עליו ירד קמ'ל: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: בראוי לו
txt:
<span class='five'>בראוי לו. </span>לאפוקי קמצים שלא קידשו בכלי הכי מפרש לקמן בפרק המזבח <span class='mareimakom'>(דף פג:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: לאכול את בשרו למחר
txt:
<span class='five'>לאכול את בשרו למחר. </span>ליכא לאוקומה בשלמים אלא בתודה יג] וחטאת ואשם דאילו בשלמים מחר זמנו הוא אבל לזרוק דמו או להקטיר אימוריו אפילו בשלמים הוי למחר חוץ לזמנו: 


lvr: 51
pgn: 27
dfh: b
trm: פיגול וחייבין עליו כרת
txt:
<span class='five'>פיגול וחייבין עליו כרת. </span>האוכלו אפילו בזמנו ענוש כרת ובגמרא יליף לה: <span class='shastitle7'>גמ'</span>  כאליה


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: כאליה דמי
txt:
<span class='five'>כאליה דמי. </span>ואפילו לענין הקטרה ובשלמי כבש שאלייתו קריבה נמי העור ח] קרב כי היכי דלענין אכילה חשיב ליה בשר לענין מצות הקטרתו נמי בשר הוא וקתני מתני' דכי שחיט שלמים לאכול עור האליה בחוץ או למחר הויא מחשבה ואע'ג דחישב מאכילת מזבח לאדם: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: רבי אליעזר היא
txt:
<span class='five'>רבי אליעזר היא. </span>לקמן בפ' כל הפסולים <span class='mareimakom'>(דף לה.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: שדרכו להקטיר
txt:
<span class='five'>שדרכו להקטיר. </span>אימורין אבל אם חישב להקטיר בשר למחר או לאכול אימורין למחר כשר שאין מחשבין מאכילת אדם למזבח ומאכילת מזבח לאדם: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: לאו כאליה דמי
txt:
<span class='five'>לאו כאליה דמי. </span>לענין מצות הקטרתו הוא דמעטיה קרא כדמפרש רבה חלבו האליה תמימה גבי הקטרת אליה כתיב ופריש בהדיא חלב ולא עור: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: והכא במאי עסקינן
txt:
<span class='five'>והכא במאי עסקינן. </span>מתני' דחשיב ליה אכילת אדם באליה של גדי שאינה קריבה כדאמרן בפ'ק <span class='mareimakom'>(לעיל דף ט.)</span> לימד על העז שאינה טעונה אליה: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: מאי קמ'ל
txt:
<span class='five'>מאי קמ'ל. </span>תנא דמתני' אי באליה של גדי קאי אי אמרת בשלמא בשל כבש קמ'ל לשמואל דמחשבין מאכילת אדם ט] למזבח ומאכילת מזבח לאכילת אדם כרבי אליעזר ולרב הונא דמוקי לה כרבנן אשמעינן תנא דידן דעור אליה לאו כאליה דמי להקטירו אלא לרב חסדא למה לי למתנייה אי לאשמועינן דעור אליה לענין אכילת אדם כאליה דמי וכי חשיב עליה לאוכלו למחר כאילו חישב על כזית מבשרו הואיל ורכיך וחזי לאכילה: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: אבל הכא
txt:
<span class='five'>אבל הכא. </span>לענין קדשים כתיב גבי מתנות כהונה לכל קדשי בני ישראל לך נתתים למשחה <span class='mareimakom'>(במדבר יח)</span> והיינו לגדולה כדמתרגמינן לרבו ללמד שיהו אוכלין אותן דרך אכילת מלכים המשוחים ולא עבידי מלכים דאכלי עור אימא לא תהא מחשבה י] : 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: להביא עור בית הבושת
txt:
<span class='five'>להביא עור בית הבושת. </span>של נקבה וזה לבדו יש לך להביא עוד אצל קדשים מכל השנויים שם: יא] 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: אבל זבח
txt:
<span class='five'>אבל זבח. </span>סתמא לא קתני שמע מינה אין מחשבת הקטרה מועלת בעור האליה בשאר זבחים: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: לרב הונא
txt:
<span class='five'>לרב הונא. </span>דאמר בהדיא מעטיה קרא גבי אליה דנהוי אימורין אבל גבי עולה לא אימעיט דכתיב הנתחים ועור האליה בשר הוא: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: איבעית אימא
txt:
<span class='five'>איבעית אימא. </span>הך מתני' נמי באליה של גדי ולא מיתני ליה זבח באליה במחשבת הקטרה אלא במחשבת אכילת אדם כי מתני': 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: מנהני מילי
txt:
<span class='five'>מנהני מילי. </span>דמחשבת יג] חוץ לזמנו וחוץ למקומו פוסלת וענוש כרת באכילה זאת שחישב עליו חוץ לזמנו: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: שלישי
txt:
<span class='five'>שלישי. </span>אם האכל יאכל מבשר זבח יד] השלמים ביום השלישי <span class='mareimakom'>(ויקרא ז)</span> ומוקי' ליה תנא לקמן במחשב בשעת עבודה לאכול מזבחו ביום השלישי הכתוב מדבר: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: פגול
txt:
<span class='five'>פגול. </span>דכתיב בסיפיה דקרא פגול יהיה קרא יתירא הוא לרבות חוץ למקומו ומסתברא דאמחשבת חוץ למקומו מוקמינן לה ולא אמחשבת שאר פסלות כגון לשפוך דמו טו] [על הרצפה או] ע'מ לערבו בדם הפסולין דדמי לחוץ לזמנו קמרבי בהאי קרא וחוץ למחיצה דמי לחוץ לזמן: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: ממנו
txt:
<span class='five'>ממנו. </span>משמע דלא קאי אעונה תשא דנפקא לן מיניה כרת אלא אחד מינייהו דאחד משמע ולא שנים מדלא כתיב האוכלת ולשתוק טז] : 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: כשהוא אומר שלישי
txt:
<span class='five'>כשהוא אומר שלישי. </span>בפרשת קדושים תהיו קרא זוטא ואם האכל יאכל ביום השלישי פגול הוא לא ירצה <span class='mareimakom'>(ויקרא יט)</span> : 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: a
trm: תנהו לחוץ למקומו
txt:
<span class='five'>תנהו לחוץ למקומו. </span>דבאוכל ממש ביום השלישי ליכא לאוקמא דהא כתיב לא ירצה ואמרינן לקמן <span class='mareimakom'>(דף כט.)</span> וכי אחר שהוכשר יחזור ויפסל אלא על כרחך במחשב בשעת עבודה ע'מ כן קאמר:  אם


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: אם אינו ענין לענין מחשבת חוץ לזמנו תנהו לענין חוץ למקומו
txt:
<span class='five'>אם אינו ענין לענין מחשבת חוץ לזמנו תנהו לענין חוץ למקומו. </span>ופיגול דקרא אריכא דצו את אהרן לא תידרשיה לחוץ למקומו אלא כוליה קרא בחוץ לזמנו הלכך ממנו אחוץ לזמנו קאי וכ'ת הכא נמי כרת כתיב דסמיך ליה ואוכליו עונו ישא וגו' ההוא בנותר ממש מיתוקם כדמפרש ואזיל וכדי שלא תאמר שניהם במשמע מיעט רחמנא ואוכליו דהיינו מיעוטא מדלא כתיב והאוכל למעוטי חוץ למקומו דלעיל מיניה: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: ואימא ואוכליו עונו ישא אחוץ למקומו
txt:
<span class='five'>ואימא ואוכליו עונו ישא אחוץ למקומו. </span>דסליק מיניה קאי וכדי שלא תאמר אין מקרא יוצא מידי פשוטו ואף נותר במשמע ונהי דבלא ירצה ליתא אבל בכרת איתיה להכי מיעט ואוכליו דמשמע אחד ולא שנים למעט נותר מכרת: ה'ג 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm:
מסתברא נותר אית לך לאוקומי בכרת למיגמר עון עון לחוץ לזמנו ו] דדמי ליה בז'ב אדרבה חוץ למקומו הוה ליה לאוקומי בכרת  ז] דמיגמר עון עון לחוץ לזמנו דדמי ליה במקד'ש

txt:
<span class='five'>מסתברא נותר אית לך לאוקומי בכרת למיגמר עון עון לחוץ לזמנו ו] דדמי ליה בז'ב אדרבה חוץ למקומו הוה ליה לאוקומי בכרת  ז] דמיגמר עון עון לחוץ לזמנו דדמי ליה במקד'ש. </span>והכי פירושא נותר הוה ליה לאוקומי בכרת ח] דמיגמר עון עון כו' שמלמד כרת על חוץ לזמנו שאין כרת מפורש בו אלא נשיאות עון אמורה בו ולימד מכאן בגזירה שוה דהכא כתיב נשיאות עון ומפרש כרת הלכך אי מוקמת ליה להאי ט] בנותר איכא למילפיה לג'ש שפיר דדמו אהדדי בשני דברים הללו ששניהן נפסלים בזמן זה בזמן ממש וזה במחשבת זמן ושניהם נוהגים בבמה כדתנן בפרק בתרא י] <span class='mareimakom'>(לקמן דף קיג.)</span> דכי פרכת ונילף עון עון מטומאת בשר דכתיב ונשא אהרן את עון הקדשים מה להלן לאו ולא כרת אף כאן לאו ולא כרת אמרינן מנותר הוה ליה למילף יא] דדמי ליה בז'ב אבל אי מוקמת ליה להאי כרת בחוץ למקומו כי גמרת ליה חוץ לזמנו מיניה בג'ש ופרכינן ליה ונילף עון עון מטומאה ליכא לתרוצי מחוץ למקומו הוה ליה למילף דדמי ליה בז'ב דהא אין פסולו בזמן ואינו נוהג בבמת יחיד שאין שם מחיצות יב] : 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: במקד'ש
txt:
<span class='five'>במקד'ש. </span>מ' מחשבה ק' קצת ד' דם ש' שלישי חוץ לזמנו וחוץ למקומו שניהם פסולין במחשבה ואם חישב במקצתו נפסל כולו ושניהם נפסלין בעבודת הדם ובשניהם נאמר שלישי לאפוקי טומאה דאינה פסול מחשבה ואם נטמא מקצתו לא נטמא כולו וישנה לאחר זריקת דמים ולא נאמר בו שלישי יתירא אבל בחוץ לזמנו וחוץ למקומו שלישי מיותר לג'ש דלעיל דבכל חד מינייהו כתיב והנותר ביום השלישי באש ישרף וסמיך ליה ואם האכל יאכל ולא בעי למכתב שלישי: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: איפוך אנא
txt:
<span class='five'>איפוך אנא. </span>ואימא דאריכא בחוץ למקומו וכתיב ביה נשיאות עון ושלישי דקדושים תהיו חוץ לזמנו ואימעוט מכרת: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: מסתברא אריכא בחוץ לזמנו
txt:
<span class='five'>מסתברא אריכא בחוץ לזמנו. </span>דכיון דלא פריש ביה כרת בהדיא אלא בג'ש דעון עון מנותר יליף מסתברא דדמי מדדמי יליף דדמי ליה בז'ב דאי יג] מוקמן ליה בחוץ למקומו תו לא יליף כרת מנותר דלא דמי ליה במידי: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: אדרבה
txt:
<span class='five'>אדרבה. </span>מסתברא משום דדמי ליה חוץ לזמנו לנותר סמכיה לנותר וקא ממעט ליה מאוכליו דלא תימא משום דדמי ליה ניגמר מיניה: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: בשתי אכילות כו'
txt:
<span class='five'>בשתי אכילות כו'. </span>שמחשבת שתיהן פוסלת דהא לקמן במחשבה מוקי ליה תנא ולא באוכל ביום השלישי: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: אחד אכילת אדם כו'
txt:
<span class='five'>אחד אכילת אדם כו'. </span>דלא שנא חישב לאכול למחר ל'ש חישב להקטיר אימורין למחר פגול: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: מבשר זבח שלמיו
txt:
<span class='five'>מבשר זבח שלמיו. </span>הקיש זבחים לשלמים מה שלמים יש בהן מפגלין ויש בהם יד] מתפגלין שהדם הוא המפגל והבשר והאימורין המתפגלין: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: אף כל
txt:
<span class='five'>אף כל. </span>שיש בו מפגלין ומתפגלין פיגול נוהג בו יצאו מנחת כהנים ומנחת כהן משיח ומנחת נסכים שהם מתירין את עצמם ואין בהם שירים להתפגל מחמת עבודות מתיריהם שאין פיגול נוהג בהן: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: לא ירצה טו] המקריב
txt:
<span class='five'>לא ירצה טו] המקריב. </span>משמע אזריקה לא תהא זריקה זו מרצה שמע מינה דעד שיזרק הדם מחשבת פיגול תלויה ועומדת נזרק הדם הוקבע הפיגול לא נזרק הדם כגון שנשפך בטל הפיגול דכתיב ביה הרצאה כדכתיב גבי כשר: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: מה הרצאת כשר
txt:
<span class='five'>מה הרצאת כשר. </span>לא קרי ליה הרצאה אלא בזריקה שהוא סוף ארבע עבודות המתירות אף פיגול אינו קבוע עד שיזרק הדם שהיא סוף כל מתיריו: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: בהקרבה הוא נפסל
txt:
<span class='five'>בהקרבה הוא נפסל. </span>השתא יליף טז] (פסול) דבמחשבה הכתוב מדבר שמחשב בשעת הקרבה לאוכלו בשלישי: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: ואינו נפסל בשלישי
txt:
<span class='five'>ואינו נפסל בשלישי. </span>אם בהקרבה לא חישב ע'מ כן ואכל ממנו בשלישי אין הקרבן נפסל למפרע דהכי מידריש לא ירצה המקריב לא תהא זריקתו מרצה אם ע'י כן הקריבו: 


lvr: 51
pgn: 28
dfh: b
trm: אותו בזבח הוא מדבר ואינו מדבר בזובח
txt:
<span class='five'>אותו בזבח הוא מדבר ואינו מדבר בזובח. </span>כלומר ושלא תאמר דהאי המקריב לאו להכי הוא דאתא אלא לומר לך שהכהן המקריבו לא יחשב עוד בכהונה ויפסל מלכהן לכך נאמר אותו הזבח בלא יחשב ואין הכהן בלא יחשב:  לא


lvr: 51
pgn: 29
dfh: a
trm: לא יערב בו מחשבות אחרות
txt:
<span class='five'>לא יערב בו מחשבות אחרות. </span>מכאן למחשבות שמוציאות זו מזו שמחשבת פסול מוציאה מידי פיגול כדתנא מתני' כיצד לא קרב המתיר כמצותו כו': 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: a
trm: יהיה
txt:
<span class='five'>יהיה. </span>עשאן הכתוב לחוץ למקומו ולחוץ לזמנו הויה אחת מלמד שמצטרפין חצאי שיעוריהן לפסול את הקרבן כדתנן במתני' לאכול כחצי זית בחוץ כחצי זית למחר פסול: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: a
trm: דדמי ליה בז'ב
txt:
<span class='five'>דדמי ליה בז'ב. </span>ולא שבקיה חוץ לזמנו דדמי לנותר דאתיא ג'ש מיניה ונגמר חוץ למקומו דלא דמי לנותר במידי והא דלא שנייה רבה בריש שמעתא הכי כי פרכינן אדרבה חוץ למקומו עדיף דסמיך ליה משום דאכתי לא קמה ליה ג'ש דתני לוי בר זבדי ו] דכרת בנותר כתיב דנימא דנשיאות עון דגבי מחשבה בדדמי לנותר משתעי הואיל ומינה גמר: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: a
trm: שיהא משולש כו'
txt:
<span class='five'>שיהא משולש כו'. </span>ולימד על מחשבת חוץ למקומו שאינה מועלת אלא או בקדשי קדשים שחישב עליהם לאוכלם חוץ לעזרה או בקדשים קלים לאוכלם חוץ לעיר פרט למחשב לאכול בהיכל דלא פסיל דבעינן ז] שחישב על מקום המשולש: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: a
trm: בדם בבשר ואימורין
txt:
<span class='five'>בדם בבשר ואימורין. </span>היינו חוץ לעזרה בשעת היתר הבמות לאפוקי היכל שאין בו הקטרת אימורין ולא אכילת בשר: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: a
trm: תיפוק לי מקרא קמא
txt:
<span class='five'>תיפוק לי מקרא קמא. </span>מדאפקיה רחמנא בלשון שלישי לחוץ לזמנו וכתיב בההוא קרא חוץ למקומו: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: a
trm: בזב וזבה
txt:
<span class='five'>בזב וזבה. </span>שפסקו והתחילו למנות ימי סיפורן ומנו ד' או ה' ימים ואם ראו סתרו כל מניינם כדאמרינן במס' נדה <span class='mareimakom'>(דף סז:)</span> ואחר תטהר אחר אחר לכולן שלא תהא טומאה מפסקת  ט] בהן: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: a
trm: ושומרת יום כנגד יום
txt:
<span class='five'>ושומרת יום כנגד יום. </span>הרואה תוך אחד עשר יום שבין נדה לנדה וטבלה למחר י] שחרית הרי היא טהורה דמקצת היום ככולו וטבילתה ביום ואם תראה היום סתרה טהרתה ואדם וכלים שנגעו בהן היום טמאין למפרע כדתנן בפ'ב דנדה <span class='mareimakom'>(דף עב.)</span> ושוין ברואה תוך אחד עשר יום כו' וטבלה ביום של אחריו ושמשה הרי זו תרבות רעה ומגעה ובעילתה תלויין וזו היא תלייתן אם תראה היום יהיו טמאין למפרע וחייבין בקרבן: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: a
trm: הרי הוא אומר המקריב
txt:
<span class='five'>הרי הוא אומר המקריב. </span> בהקרבה נפסל והכי מידרש לא ירצה המקריב אין הקרבתו מרצה: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: a
trm: אלא זה כהן המקריב
txt:
<span class='five'>אלא זה כהן המקריב. </span>ואמר לך הכתוב שלא יהא כשר יא] לכהונה ושמע מינה תרתי שעת הקרבה ופסול יב] כהן: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: a
trm: אותו
txt:
<span class='five'>אותו. </span>דא'כ ליכתוב המקריב לא יחשב השתא דכתיב אותו הזבח בלא יחשב ואין המקריב בלא יחשב: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: a
trm: במחשבה הוא נפסל
txt:
<span class='five'>במחשבה הוא נפסל. </span> זה מפורש מן הראשון דהמקריב לא משמע להו שעת הקרבה עד דגמר קרא למילתיה ואמר המקריב אותו לא יחשב במחשבה זאת דהאי לא יחשב  יג] לדרשא הוא דהא כתיב לא ירצה: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: a
trm: נפקא ליה מדאחרים
txt:
<span class='five'>נפקא ליה מדאחרים. </span>מדאיצטריך קרא למימר ואינו נפסל בשלישי שמע מינה בזבח הכתוב מדבר דאי בזובח למה יפסל בשלישי הלא הוא לא חטא כי אם האוכל: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: a
trm: מדכתיב לישנא דלא ירצה ולא ירצה זיבחא הוא
txt:
<span class='five'>מדכתיב לישנא דלא ירצה ולא ירצה זיבחא הוא. </span>דאין לשון לא ירצה נופל בפסול כהן: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: b
trm: מה מעשר אינו נפסל משנה לחבירתה
txt:
<span class='five'>מה מעשר אינו נפסל משנה לחבירתה. </span>שהרי בשלישי יא] זמן ביעור לבער כל המעשרות מן הבית ולהתוודות כדכתיב מקצה שלש שנים תוציא <span class='mareimakom'>(דברים יד)</span> : 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: b
trm: דלאו בר הרצאה הוא
txt:
<span class='five'>דלאו בר הרצאה הוא. </span>אינו בא לכפר אבל קדשים כגון עולה שמכפרת על עשה ושלמים שמביאין לדורון ליתן שלום בין ישראל לאביהם שבשמים ואימא הואיל ואיחרו יב] פסול בעבודה הוא ולא לירצו קא משמע לן: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: b
trm: ולא בקרבנך חטא
txt:
<span class='five'>ולא בקרבנך חטא. </span>שאם איחרו אינו נפסל והיה בך חטא סיפיה דקרא דלא תאחר לשלמו הוא: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: b
trm: רבי יהודה היא
txt:
<span class='five'>רבי יהודה היא. </span>במס' שבועות <span class='mareimakom'>(דף ג:)</span> והנותר ממנו עד בקר באש תשרפו בא הכתוב ליתן עשה אחר לא תעשה לומר שאין לוקין עליו דטעמא דבא הכתוב הא לא בא הכתוב לוקה המותיר ואע'ג דאין בו מעשה: <span class='shastitle7'>מתני'</span> 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: b
trm: או להקטיר דבר שדרכו להקטיר
txt:
<span class='five'>או להקטיר דבר שדרכו להקטיר. </span>אימורין כדילפינן לעיל דשתי אכילות מפגלות ובלבד דליחשיב עלייהו להאכילו למחר לראוי להן אימורין למזבח בשר לאדם: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: b
trm: ובלבד שיקריב המתיר כמצותו
txt:
<span class='five'>ובלבד שיקריב המתיר כמצותו. </span> טו] הדם הוא המתיר כמצותו שלא יהיה בו פסול אחר אם יש בו פסול מחשבה אחרת יצא מידי פיגול כדילפינן לעיל דמחשבות מוציאות זו מזו: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: b
trm: הפסח והחטאת ששחטן שלא לשמן
txt:
<span class='five'>הפסח והחטאת ששחטן שלא לשמן. </span>מוציאן מידי פיגול אבל שאר זבחים אין שלא לשמן מוציאן מידי פיגול דהא כשרים הן שלא לשמן: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: b
trm: לאכול כזית בחוץ כזית למחר
txt:
<span class='five'>לאכול כזית בחוץ כזית למחר. </span>היינו הך דאמרן אלא דרישא איירי בב' עבודות וכאן בעבודה אחת ששחט על מנת לאכול כזית למחר  טז] כזית בחוץ ולמאן דמוקי לה בגמרא להא נמי בשתי עבודות משום כחצי זית נקט לה לאשמועינן דמצטרפין זה עם זה: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: b
trm: רבי יהודה אומר כו'
txt:
<span class='five'>רבי יהודה אומר כו'. </span>אכולה מתני' פליג דלית ליה מחשבות מוציאות זו מזו אלא אם כן קדם פסולו לפיגולו דתו לא קרינן ביה כהרצאת כשר ובעבודה אחת נמי פליג דאית ליה תפוס לשון ראשון: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: b
trm: לאכול כחצי זית ולהקטיר כחצי זית
txt:
<span class='five'>לאכול כחצי זית ולהקטיר כחצי זית. </span>ושניהם חוץ לזמנו או חוץ למקומו כשר שאין אכילה והקטרה מצטרפין לפוסלו דהכא ליכא שיעורא והכא ליכא שיעורא: <span class='shastitle7'>גמ'</span> 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: b
trm: בשתי עבודות
txt:
<span class='five'>בשתי עבודות. </span>דהא דתני סיפא כזית למחר כזית בחוץ דפליג ר' יהודה עלה בשתי עבודות מיירי כי רישא ששחט על מנת לאכול כזית למחר וקבל על מנת לאכול כזית בחוץ אהא הוא דפליג רבי יהודה שהרי הוקבע בפיגול ותו לא אתא מחשבת פסול ומפקע לה אבל בעבודה אחת אפילו ר' יהודה מודה דלא הוקבע בפיגול במחשבה מעורבת: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: b
trm: מדרישא בשתי עבודות
txt:
<span class='five'>מדרישא בשתי עבודות. </span>דקתני בהדיא כיצד לא קרב המתיר כמצותו שחט חוץ לזמנו וקבל והלך יז] חוץ למקומו: 


lvr: 51
pgn: 29
dfh: b
trm: בשתי עבודות
txt:
<span class='five'>בשתי עבודות. </span>קא מיירי והאי דהדר נקיט ליה לאשמועינן צירוף כחצי זית דלא אשמועינן ברישא:  אין


lvr: 51
pgn: 30
dfh: a
trm: הרי זו תמורת עולה תמורת שלמים
txt:
<span class='five'>הרי זו תמורת עולה תמורת שלמים. </span>שהעמיד בהמת חולין אצל שתים אחת עולה ואחת שלמים ואמר הרי זו תמורת עולה תמורת שלמים הרי זו תמורת עולה תפוס לשון ראשון ואין קדושה חלה על קדושה: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: a
trm: דבריו קיימין
txt:
<span class='five'>דבריו קיימין. </span>ותרעה יא] ותימכר ויביא בדמי חציה עולה ובדמי חציה שלמים וכן מפרש בתמורה: ה'ג 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: a
trm: איבעיא להו הרי זו תמורת עולה ושלמים מהו
txt:
<span class='five'>איבעיא להו הרי זו תמורת עולה ושלמים מהו. </span>מי אמרי' הא דפליג ר' מאיר ואמר תפוס לשון ראשון משום דאמר יב] תמורת תמורת תרי זימני והוה ליה כנמלך אבל הכא דאמר תמורת עולה ושלמים חד דיבורא הוא ותרוייהו חיילי או דלמא תפוס לשון ראשון לעולם ופשטה קדושת עולה בכולה ותו לא אתו שלמים וחיילי: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: a
trm: לחצות מהו
txt:
<span class='five'>לחצות מהו. </span>את'ל  יג] פשטה קדושת עולה בכולה אמר הרי  יד] (זו) בהמה זו לחצות לעולה ושלמים מאי האי טו] חד דיבורא הוא ואין זה חל בלא זה או דלמא כיון דפשטה בפלגא פשטה בכולה ולא אתו שלמים וחיילי: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: a
trm: דכי לחצות דמי
txt:
<span class='five'>דכי לחצות דמי. </span>דלאו מיהדר אימלוכי  טז] שהרי כמה זיתים יש בה וחד דיבורא הוא ופליגי וקא'ר יהודה תפוס לשון ראשון ור' מאיר דתמורה בשיטת רבי יהודה דמתניתין קאי דאמרינן בשמעתין ר'מ בשיטת רבי יהודה אמרה: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: a
trm: אמר ליה מי סברת אינה לשחיטה אלא לבסוף
txt:
<span class='five'>אמר ליה מי סברת אינה לשחיטה אלא לבסוף. </span> יז] דלהוי הך תרתי מחשבות בסוף שחיטה יח]  וחד דיבורא הוא ואפי' הכי נימא ר' יהודה תפוס לשון ראשון: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: a
trm: ישנה לשחיטה מתחילה ועד סוף
txt:
<span class='five'>ישנה לשחיטה מתחילה ועד סוף. </span>וכי היכי דמהניא מחשבה בסוף יט] מהניא בתחילתה ומתוקמא מתני' כגון דאמר כ] שחיטת סימן ראשון חוץ לזמנו ובשחיטת סימן שני חוץ למקומו ואית ליה לרבי יהודה מפגלים בחצי מתיר דהיינו חד סימן ותרי דבורי נינהו ואיפגל ליה מדבורא קדמאה אבל לחצות דחד דבור הוא מודי כא] (ומהכא שמעינן דרבא אליבא דר'מ סבירא ליה אינה לשחיטה אלא בסוף מדיליף עדיין היא מחלוקת ממתני' והיינו דאמר בתמיד נשחט <span class='mareimakom'>(פסחים דף סג.)</span> נימא קסברי אחרים אין לשחיטה אלא לבסוף וכדרבא דאמר רבא עדיין היא מחלוקת ממתני' דתמורת עולה ושלמים כלחצות דאחרים היינו רבי מאיר ורבא מוקי דלרבי מאיר אינה לשחיטה אלא לבסוף): 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: a
trm: הרי קמיצה
txt:
<span class='five'>הרי קמיצה. </span>דפליגי רבי יהודה ורבנן בה בפרק קמא דמנחות <span class='mareimakom'>(דף יב.)</span> כי מחשב לאכול כזית למחר כזית בחוץ כו': 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: a
trm: דכי לחצות דמי
txt:
<span class='five'>דכי לחצות דמי. </span>דחד דיבורא הוא וזיתים הרבה יש ולאו מיהדר אימלוכי הוא והכא ליכא לפלוגי בתרי דבורי כדפלגא בשחיטה בב' סימנין: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: a
trm: דאמר קומץ כב] מנחה כו'
txt:
<span class='five'>דאמר קומץ כב] מנחה כו'. </span>שהמנחה יש לה שני מתירין הקומץ והלבונה וכי פליגי רבי יהודה ורבנן לאו בקמיצה פליגי דאין קמיצה בלבונה אלא בהקטרה פליגי כג] שהיא עבודה בכל אחת ואחת וכגון שהקטיר קומץ כד] מנחה על מנת לאכול כזית למחר  וקומץ כה] לבונה על מנת לאכול כזית בחוץ ואית ליה לרבי יהודה מפגלין בחצי מתיר וכיון כו] דהיינו תרי דבורי נינהו מקמא איפגלא לה אבל בקמיצה דחד מתיר הוא לא פליג רבי יהודה: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: a
trm: מנחת חוטא
txt:
<span class='five'>מנחת חוטא. </span>מטמא מקדש או שמיעת הקול מביא מנחה בדלי דלות דכתיב לא יתן עליה לבונה <span class='mareimakom'>(ויקרא ה)</span> : 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: a
trm: פליגי בפסיעות
txt:
<span class='five'>פליגי בפסיעות. </span>ובמחשבת הולכה דאמר בפסיעה ראשונה חוץ לזמנו ובפסיעה שניה אמר חוץ למקומו דהוו להו תרי דבורי: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: כי מגעת להו
txt:
<span class='five'>כי מגעת להו. </span>אם תרצה לקרב את דבריהם קרובים הם להיות שוים דתרוייהו לית להו תפוס לשון ראשון כדמפרש לקמיה והלכך אפילו רבי מאיר דתמורה בשחיטה לא סבר לה כר' יהודה: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: ול'פ במאי דלא פליגי
txt:
<span class='five'>ול'פ במאי דלא פליגי. </span>והאי ל'פ דקאמר הכי קאמר ל'פ בתפוס לשון ראשון י]  אלא בדעתיה דגברא בהוכחת דיבורו על מחשבתו אבל תרווייהו אית להו דבתר כוונתו אזלינן: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: הכל מודים היכא דאמר תחול תמורת עולה ואח'כ תחול תמורת שלמים דברי הכל לא חיילא
txt:
<span class='five'>הכל מודים היכא דאמר תחול תמורת עולה ואח'כ תחול תמורת שלמים דברי הכל לא חיילא. </span>דאין קדושה חלה על קדושה: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: ורבי יוסי
txt:
<span class='five'>ורבי יוסי. </span>אמר לך האי גברא לא מיהדר קהדר אלא לכך נתכוון וסבר אי אמינא יב] (תורת) תמורת עולה ושלמים משתמע פלגא עולה פלגא שלמים וקדושה ואינה קריבה דאי איפשר להקריב לחצאין אימא תמורת עולה תמורת שלמים כי היכי דתפשוט קדושת עולה בכולה וקדושת שלמים בכולה וטעי דסבר השתא קרבה הלכך לתרוייהו איכוין ודבריו קיימין ותימכר: ה'ג 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: להכי אמר תמורת עולה תמורת שלמים למימרא דכולה עולה כולה שלמים
txt:
<span class='five'>להכי אמר תמורת עולה תמורת שלמים למימרא דכולה עולה כולה שלמים. </span>וכ'ך קבלת'י בתמור'ה שמעינן מיהא מדרבה בר בר חנה דהיכא דאמר תמורת עולה ושלמים מודה רבי מאיר אלמא לאו כרבי יהודה סבירא ליה דמתני' להא דמיא דלכך נתכוון תחלה והא דאמר כזית כזית תרי זימני משום דבעא למיחשב בשני זיתים ועל כרחך לאו מיהדר הוא דכמה זתים יש בה: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: אמר ליה
txt:
<span class='five'>אמר ליה. </span>רב דימי לאביי ומדרבה בר בר חנה מותבת לי איהו אמר לא פליגי ואנא אמינא פליגי אף באומר תמורת עולה ושלמים שנתכוון לשניהם אית ליה לרבי מאיר תפוס לשון ראשון כר' יהודה: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: כזית כזית תנן
txt:
<span class='five'>כזית כזית תנן. </span>דלרבי יהודה הוי פרטא וכשתי מחשבות נינהו ואפילו בעבודה אחת ותפוס לשון ראשון אבל כזית וכזית דחד דבורא הוא עירוב מחשבות ואינו פגול: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: דבעא מיניה לוי מרבי כזית למחר בחוץ
txt:
<span class='five'>דבעא מיניה לוי מרבי כזית למחר בחוץ. </span>חישב על זית יג]  לאכלו למחר חוץ למקומו לר' יהודה מהו מי אמרי' בהא יד] מודי רבי יהודה  וחדא מחשבה מעורבת היא דאההוא גופיה דקחשיב לאכול למחר טו]  חשיב בחוץ וכחדא אכילה או דלמא תפוס לשון ראשון לעולם: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: לא משנתינו היא זו
txt:
<span class='five'>לא משנתינו היא זו. </span>ואמאי קלסת ליה הא מתניתין היא דעירוב מחשבות הוי מדנקט פלוגתייהו בכזית למחר כזית בחוץ דהוי שתי אכילות בהא הוא דפליג ר' יהודה הא כזית למחר בחוץ דבחדא אכילה טז] קחשיב לאוכלו למחר חוץ למקומו מודי: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: לדידך יז] הוא דאתניתך במתניתין תרתי
txt:
<span class='five'>לדידך יז] הוא דאתניתך במתניתין תרתי. </span>לך יח] שניתים במחלוקותם דבין בכזית כזית בין בכזית וכזית פליגי: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: לא קשיא לך
txt:
<span class='five'>לא קשיא לך. </span>דאמרת מדתנינן הך תרתי ולא תנן הך שמע מינה בהא מודי רבי יהודה: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: לדידיה דלא אתניתיה אלא חדא
txt:
<span class='five'>לדידיה דלא אתניתיה אלא חדא. </span>ללוי שלא שניתי לו במחלוקותם אלא אחת מהם ולקמן מפרש דכזית כזית אתנייה: יט] 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: ושמעינהו להו לרבנן
txt:
<span class='five'>ושמעינהו להו לרבנן. </span>דבי מדרשא שאר תלמידיי דקא  גרסינן תרתי כמו ששניתי לך ולא ידע לוי אם מעצמם הוסיפוה או אני שניתיה להם ומשום הכי מספקא ליה הך שלישי דסבר הי דוקא  כ] משנתו או משנתיהם: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: דידי דוקא
txt:
<span class='five'>דידי דוקא. </span>דבכזית כזית הוא דפליגי ודידהו דכזית וכזית עירוב מחשבות הוי ולא קבלוה מרבי אלא הם טעו והוסיפוה וכ'ש כזית למחר בחוץ הוי עירוב מחשבות או דלמא דידהו דוקא ומפיו שמעוה ולדידי שיורי שייר לי ולא שנאה ולעולם אף בה נחלקו ואע'פ שלא היה לי ללומדה כא] מצד ששנה לי: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: וכי היכי דשייר לי
txt:
<span class='five'>וכי היכי דשייר לי. </span>הך דכזית וכזית שייר להו נמי הך דכזית למחר בחוץ ולא שנאה להם ולעולם אף בה נחלקו הילכך דבר חכמה שאל: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: אילימא כזית וכזית אתנייה
txt:
<span class='five'>אילימא כזית וכזית אתנייה. </span>ולרבי יהודה פרטא הוי האי לאו שיורא הוא דממילא מצי למילף דכל שכן כזית כזית וכיון דלא שייר ליה מידי הוי ליה למשמע דאי בהא דכזית למחר בחוץ נמי איפלוג הוה מתני לה ניהליה ודווקא אתנייה כב] בדהנך הוא דפליגי אבל בהא מודה רבי יהודה: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm: אלא כזית כזית אתנייה
txt:
<span class='five'>אלא כזית כזית אתנייה. </span>דלא הוה ליה למילף מינה ההיא דכזית כזית וכי שמעינהו לרבנן דתנו לה איסתפק ליה אי אתנינהו רבי לדידהו ולדידיה שייריה אי לדידיה דווקא אתנייה ואינהו כג] הא דאוספוה: 


lvr: 51
pgn: 30
dfh: b
trm:
הניחא אי אמר לי כללא כל שכן כזית למחר בחוץ אלא כה] אמר לי פרטא אכתי כזית למחר בחוץ תיבעי לי אי הכי השתא נמי הניחא אי א'ל כזית למחר בחוץ פרטא כל שכן כזית וכזית אלא אי א'ל כללא אכתי כזית וכזית מיבעיא ליה א'כ מירתח רתח השתא כזית וכזית כללא כזית למחר בחוץ מיב

txt:
<span class='five'>הניחא אי אמר לי כללא כל שכן כזית למחר בחוץ אלא כה] אמר לי פרטא אכתי כזית למחר בחוץ תיבעי לי אי הכי השתא נמי הניחא אי א'ל כזית למחר בחוץ פרטא כל שכן כזית וכזית אלא אי א'ל כללא אכתי כזית וכזית מיבעיא ליה א'כ מירתח רתח השתא כזית וכזית כללא כזית למחר בחוץ מיבעיא</span>: <span class='five'>א'כ מירתח קא רתח. </span>כלומר הכי סבר לוי איבעי מיניה הך דאישמע מיניה תרתי דאי אמר לי בה פרטא כ'ש כזית וכזית דתרי אכילות נינהו ואיכא לפלוגינהו בתרי דיבורי ואי אמר לי כללא בניחותא בלא רתיחה אישמע מיניה דהך הוא דהוי כללא אבל כזית וכזית פרטא וכדאתנינהו לרבנן דאם סבירא ליה בכזית וכזית נמי כללא מירתח רתח ומהדר לי בריתחא  מאי


lvr: 51
pgn: 31
dfh: a
trm: ויקץ כישן פיגול
txt:
<span class='five'>ויקץ כישן פיגול. </span>כיון שמצא חצי יב] זית ראשון חצי זית אחרון שהוא מינו ניעור משנתו ומבטולו  שנצטרף עם יג] חוץ למקומו לפסול ולא לפגל וחוזר מצטרף עם זה לפגל ובטל לו חצי זית דחוץ למקומו מלהוציא מידי פיגול דאין חצי זית מועיל במקום כזית ולא אמרי' כבר נצטרף עם שאצלו לפסול ולא יחזור ויפרד ממנו: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: a
trm: ראשון
txt:
<span class='five'>ראשון. </span>התערובות הזה תורת ראשון עליו לעשות מגעו שני דהא איכא שיעורא דראשון בגוויה ליתן טומאה: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: a
trm: חלקן זה שני וזה שני
txt:
<span class='five'>חלקן זה שני וזה שני. </span>שהרי בכל אחד חצי שיעור דראשון וחצי שיעור דשני ותנן לקמן בשמעתא ראשון ושני מצטרפין לטמא בקל שבשניהם: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: a
trm: הא חזר ועירבן ראשון
txt:
<span class='five'>הא חזר ועירבן ראשון. </span>כדמסיים ואזיל מגופא דמתני' אלמא כשחזר ומצא את מינו ניעור מצירוף דשאינו מינו: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: a
trm: נפל זה טו] בעצמו וזה בעצמו
txt:
<span class='five'>נפל זה טו] בעצמו וזה בעצמו. </span>כשנסתלק הראשון נפל חבירו עליה טז] פסלה ולא טומאה ליעשות שניה שכשנפל האחד לא היה בו כביצה ראשון וכשנפל חבירו כבר נסתלק זה: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: a
trm: נפלו שניהם כאחד
txt:
<span class='five'>נפלו שניהם כאחד. </span>וה'ה בזה אחר זה אם נפל השני בעוד הראשון עליה שניהם כאחד קרי ליה: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: a
trm: התם איכא שיעורא
txt:
<span class='five'>התם איכא שיעורא. </span>מעיקרא יז] שלם הוא ונחלק הלכך כשחזר ועירבו חזר שמו עליו: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: a
trm: אבל הכא
txt:
<span class='five'>אבל הכא. </span>מעיקרא חצי זית פגול וחצי זית פסול לא נקרא שם פגול עליו כי אם שם פסול הלכך כי הדר אתי חצי יח] [זית] דזמן לא פקע שם פסול למיחל שם פגול: ה'ג 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: a
trm:
האוכל חצי ביצה שנטמא באב הטומאה יט] וחצי ביצה אחרת שנטמא בולד הטומאה מצטרפין כ] זה עם זה לטמא בקל שבשניהם מאי לאו אף על גב דהדר מלייה לא דלא הדר מלייה</span>: <span class='five'>לטמא בקל שבשניהם

txt:
<span class='five'>האוכל חצי ביצה שנטמא באב הטומאה יט] וחצי ביצה אחרת שנטמא בולד הטומאה מצטרפין כ] זה עם זה לטמא בקל שבשניהם מאי לאו אף על גב דהדר מלייה לא דלא הדר מלייה</span>: <span class='five'>לטמא בקל שבשניהם. </span>אם נגע בתרומה פסלה ולא טמאה דליכא כשיעור מן הראשון מאי לאו אפי' חזר והשלים מאוכל ראשון אחר על זה עד שהיה בו כביצה אוכל ראשון כא] דאינו עושה עוד ראשון הואיל ולא היה בו מעולם שיעור קודם שנתערב עם אוכל שני אלמא כי לא הוי ביה שיעורא מעיקרא אין חוזר וניעור וא'ת אי כב] בלא הוי ביה שיעורא מעיקרא היאך קיבל טומאה מאב הטומאה מתחילתו תשובה לדבריך שהאוכל מקבל טומאה בכל שהוא אבל לטמא אחרים צריך כביצה וברייתא שלימה כג] בת'כ כל אשר בתוכה יטמא מכל האוכל מלמד שמטמא בכל שהוא יכול יטמא אחרים בכל שהוא ת'ל אשר יאכל דהיינו כביצה כדילפי' בפ'ח דיומא <span class='mareimakom'>(דף פ.)</span> אוכל הנאכל בבת אחת ושיערו חכמים אין בית הבליעה מחזיק יותר מכביצת תרנגולת: ה'ג 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: a
trm: בדרב דימי חצי זית חוץ למקומו וחצי זית חוץ לזמנו וחצי זית חוץ לזמנו תנא בר קפרא כו'
txt:
<span class='five'>בדרב דימי חצי זית חוץ למקומו וחצי זית חוץ לזמנו וחצי זית חוץ לזמנו תנא בר קפרא כו'. </span>דכיון דהוי להו הנך תרי דזמן גבי הדדי מצטרפין ולא אמרינן מכי כד] חשיב אחצי זית דזמן קמא נצטרף עם חצי זית דמקום שקדמו דהא כה] דאמרת <span class='mareimakom'>(לעיל כט.)</span> יהיה מלמד שמצטרפין היכא דליכא מינו לצרופי בהדיה: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: a
trm: כי אתא רבין אמר
txt:
<span class='five'>כי אתא רבין אמר. </span>לאו הכי תני בר קפרא דכיון שקדמו חצי זית דמקום אתי חצי זית קמא דזמן ואיצטריף כו] ושוב אין חוזר וניעור אלא הכי תנא חצי זית חוץ לזמנו וחצי זית חוץ לזמנו וחצי זית חוץ למקומו פיגול אין חצי זית דמקום מועיל לבטל זמן דהוי כזית: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: a
trm: רב אשי כו'
txt:
<span class='five'>רב אשי כו'. </span>כרבא סבירא ליה דאמר לעיל ויקץ כישן הפיגול ואפילו אפסקיה במחשבת מקום ועדיפא דרב אשי מדרבא דאשמעינן רבותא כז] אע'ג דחשבינהו לזמן ומקום בחד דבורא וצירפן בשפתיו לכזית אחד ואפ'ה מצטרף למינו: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: a
trm: וכי תימא הכי נמי והא אנן תנן
txt:
<span class='five'>וכי תימא הכי נמי והא אנן תנן. </span>דאפי' אש כט] גבוה במידי דחזי לה ואורחה לא מצטרפא אם חישבה עם אכילת אדם ואע'ג דאכילה שמה אלמא לא מדמי אכילות להדדי דכל חדא וחדא למילתיה הוא דהויא אכילה: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: הא לאכול ולאכול
txt:
<span class='five'>הא לאכול ולאכול. </span>לשנים דומיא דלאכול ולהקטיר שאין זית שלם לאוכל אחד מצטרף: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: ביתר מכדי אכילת פרס
txt:
<span class='five'>ביתר מכדי אכילת פרס. </span>לשהות בין תחילת אכילתו לסופה יותר מכדי אכילת פרס דאילו גבי כל איסורים שבתורה קיימא לן דלא הויא אכילה הכא מאי: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: לאכילת גבוה מדמינן לה
txt:
<span class='five'>לאכילת גבוה מדמינן לה. </span>דהא איתקוש לענין מחשבה אכילת גבוה ואכילת אדם בהדי הדדי ואכילת גבוה אף ביותר מכדי אכילת פרס היא פעמים שאינו ממהר לשרוף: ה'ג ו] 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: לאכול ולאכול דומיא דלהקטיר מצטרף
txt:
<span class='five'>לאכול ולאכול דומיא דלהקטיר מצטרף. </span>והיכי דמי יותר מכדי אכילת פרס לאכול חצי זית ולחזור ולאכול חצי זית ובין זה לזה יותר מכדי אכילת פרס דומיא דהקטרה מצטרף: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: דלמא
txt:
<span class='five'>דלמא. </span>האי להקטיר דקתני בהיסק גדול קאמר ודכוותה דוקא לאכול ולאכול דמצטרף: ה'ג 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: מתני' לאכול כחצי זית כו' טעמא דלאכול ולהקטיר כו' דבר שאין דרכו לאכול
txt:
<span class='five'>מתני' לאכול כחצי זית כו' טעמא דלאכול ולהקטיר כו' דבר שאין דרכו לאכול. </span>כי האי להקטיר דמתני' דקמיירי (הא) באימורים: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: הא קתני רישא זה הכלל כל השוחט והמקבל לאכול דבר שדרכו לאכול כו'
txt:
<span class='five'>הא קתני רישא זה הכלל כל השוחט והמקבל לאכול דבר שדרכו לאכול כו'. </span>אלמא מאכילת ז] מזבח לאדם לאו מחשבה היא: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: לאכול דבר שאין דרכו לאכול
txt:
<span class='five'>לאכול דבר שאין דרכו לאכול. </span> ח] [דהיינו] אימורין וחישב עליו חוץ למקומו או חוץ לזמנו: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: אלא אימא הא לאכול ולאכול דבר שדרכו לאכול
txt:
<span class='five'>אלא אימא הא לאכול ולאכול דבר שדרכו לאכול. </span>הכי דוק מיניה אכילה והקטרה אין מצטרפין לפגל ט] הא לאכול ולאכול דבר שדרכו לאכול מצטרף ואע'ג דחשיב לחצאין: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: ומאי קמ'ל
txt:
<span class='five'>ומאי קמ'ל. </span>הך סיפא אי לאו למידק מיניה הא לאכול ולאכול דבר שאין דרכו לאכול דומיא דלהקטיר  י] מאי קמשמע לן למה לי למתני אי לאכול ולאכול דבר שדרכו לאכול קא משמע לן כדקאמרת דמחשבת חצאין מצטרפת מרישא שמעת מינה: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: ואי לאכול ולהקטיר
txt:
<span class='five'>ואי לאכול ולהקטיר. </span>כלומר ואי היא גופה קא אתא לאשמועינן דאין אכילה והקטרה מצטרפת ולאו לדיוקא דילה אתאי: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: מדיוקא דרישא שמע מינה
txt:
<span class='five'>מדיוקא דרישא שמע מינה. </span>דקתני לאכול דבר שדרכו לאכול הויא מחשבה אבל לאכול דבר שאין דרכו לאכול לא הוי מחשבה ש'מ דאם חישב לאכול חצי זית בשר וחצי זית יא] אימורים לא מצטרפי וכל שכן לאכול חצי זית בשר ולהקטיר חצי זית אימורין דלא מצטרפי יב] : 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: התם
txt:
<span class='five'>התם. </span>כי חישב לאכול אימורים הוא דלא מצטרף בהדי אכילת בשר משום דלאו כי אורחיה קמחשב אבל לאכול בשר ולהקטיר אימורין דבהאי כי אורחיה קמחשב כו' קמ'ל:  הדרן עלך כל הזבחים שקבלו דמן 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: ובטמאים
txt:
<span class='five'>ובטמאים. </span>בטמא שרץ קאמר שאינו מטמא כלי דלאו אב הטומאה הוא או בטמא מת וכגון שבדק קרומית של קנה ושחט בה אבל בסכין לא שהוא מטמא את הסכין והסכין מטמא את הבשר וכגון דעביד סכין אריכא ושחיט: 


lvr: 51
pgn: 31
dfh: b
trm: לפיכך הן פוסלין
txt:
<span class='five'>לפיכך הן פוסלין. </span>את הקרבן במחשבה אם שחטוהו במחשבה הואיל וראוין לעבודה זו מחשבתן מחשבה:  וכולן


lvr: 51
pgn: 32
dfh: a
trm: אם יש דם הנפש
txt:
<span class='five'>אם יש דם הנפש. </span>עוד בבהמה יחזור הכשר ויקבל ויזרוק הכשר שאין מחשבתן של אלו פוסלתן בקבלה לפי שאין ראויין לה ואין מחשבה פוסלת אלא במי שראוי לעבודה דכתיב המקריב אותו לא יחשב <span class='mareimakom'>(ויקרא ז)</span> בראוי להקרבה הכתוב מדבר: 


lvr: 51
pgn: 32
dfh: a
trm: יחזיר לכשר
txt:
<span class='five'>יחזיר לכשר. </span>דלא מיפסיל בהכי ובפרק ה]  [ראשון] <span class='mareimakom'>(דף יד:)</span> שנינן לה למאן דאית ליה הולכה שלא ברגל שמה הולכה למר כדאית ליה ולאידך כדאית ליה: 


lvr: 51
pgn: 32
dfh: a
trm: יחזור הכשר ויקבל
txt:
<span class='five'>יחזור הכשר ויקבל. </span>אי סבירא ז] לן דפסול עושה שיריים אשמעינן האי תנא דשלא במקומו לאו כמקומו דמי לפיכך לא עשאן שיריים ואי סבירא ליה דשלא במקומו כמקומו דמי והויא לה זריקה גמורה באדם פסול אשמעינן דאין פסול עושה שיריים: <span class='shastitle7'>גמ'</span> ה'ג 


lvr: 51
pgn: 32
dfh: a
trm: והקריבו הכהנים
txt:
<span class='five'>והקריבו הכהנים. </span>ומדכתיב בקבלה כהונה ובשחיטה לא כתיב לימד על השחיטה שכשרה בזר: 


lvr: 51
pgn: 32
dfh: a
trm: מאי שנא סמיכה
txt:
<span class='five'>מאי שנא סמיכה. </span>דבטהורים מדאורייתא: <span class='five'>דכתיב לפני ה'.  ושחט                     </span>


lvr: 51
pgn: 32
dfh: b
trm: שוחט את בן הבקר יהיה לפני ה'</span>: <span class='five'>[מה] נגיעה
txt:
<span class='five'>שוחט את בן הבקר יהיה לפני ה'</span>: <span class='five'>[מה] נגיעה. </span>סתם במקצת היא: 


lvr: 51
pgn: 32
dfh: b
trm: שחל שמיני שלו
txt:
<span class='five'>שחל שמיני שלו. </span>והיה לו היום ליכנס להר הבית לחלל שער נקנור שלא נתקדש להכניס ידיו לבהונות וראה קרי ובעל קרי אין נכנס להר הבית כדאמרי' באלו דברים <span class='mareimakom'>(פסחים דף סז:)</span> זב וכל זב לרבות בעל קרי שמשתלח חוץ לשתי מחנות כדאמרינן התם: 


lvr: 51
pgn: 32
dfh: b
trm: אע'פ שאין טבול יום אחר
txt:
<span class='five'>אע'פ שאין טבול יום אחר. </span>של טומאת קרי נכנס להר הבית דקסבר טבול יום דזב כזב דמי ו] זה נכנס ומכניס ידיו לעזרה ליתן מדם האשם ומלוג השמן על בהונותיו כדי שיטהר לאכול פסחו לערב והוא ישלחנו לעזרה היום לשחוט ולזרוק עליו אבל הוא לא יכנס לעזרה  ז] (ושוחט בסכין ארוכה) דטבול יום שנכנס לעזרה בכרת כדאמרי' בהקומץ רבה <span class='mareimakom'>(מנחות כז:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 32
dfh: b
trm: שיש בו כרת וידחה עשה
txt:
<span class='five'>שיש בו כרת וידחה עשה. </span>דשילוח טמאים מהר הבית שאין בו כרת שאין ענוש כרת אלא מחומת העזרה ולפנים: 


lvr: 51
pgn: 32
dfh: b
trm: אידי ואידי
txt:
<span class='five'>אידי ואידי. </span>עשה של כרת טבול יום לגבי עזרה בכרת הוא והא קא מעייל  ח] לעזרה שהרי אי אפשר להוציא דם האשם לחלל השער דמיפסל ביוצא: 


lvr: 51
pgn: 32
dfh: b
trm: מטונך
txt:
<span class='five'>מטונך. </span>ממשאך ט] שבאתה עלי להכביד אכביד עליך ממצורע השיבות שגזירת הכתוב היא אצלו שהותרה לו ביאה במקצת שהרי מחוסר כיפורים הוא והוא מכניס ידיו לבהונות: 


lvr: 51
pgn: 32
dfh: b
trm: רובן
txt:
<span class='five'>רובן. </span>של ציבור זבין בפסח ולא נדחית טומאת זיבה אצלן ונעשו טמאי מתים בו ביום הואיל והותרו לטומאת המת שנדחה אצלן הותרו יא]  לזיבתן: 


lvr: 51
pgn: 32
dfh: b
trm: טומאה אישתראי
txt:
<span class='five'>טומאה אישתראי. </span>שבאה אחרונה זיבה ראשונה עומדת במקומה ולא דמי למצורע דהתם איכא למימר מיגו דקמייתא לא הוי אסירא ליה בתרייתא לא חמירא לך מקמייתא שהרי טמא היה ומותר אבל הכא כי הוה זיבה גרידתא הוו אסירי השתא דאיתוספא טומאה עלייהו אישתרו להו: 


lvr: 51
pgn: 32
dfh: b
trm: הואיל והותרו לטומאתן
txt:
<span class='five'>הואיל והותרו לטומאתן. </span>הקודמת אינן נאסרין מחמת האחרונה שהרי אף הראשונה טומאה של כרת היתה והיו מותרים היום: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: a
trm: [טומאה] דחויה היא
txt:
<span class='five'>[טומאה] דחויה היא. </span>כלומר בקושי נדחית אצלה דיחוי בעלמא על ידי נשיאות עון שהציץ מרצה ולא בהיתר גמור ד] לטומאת מת אידחי ולא לטומאת זיבה: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: a
trm: דתרוייהו
txt:
<span class='five'>דתרוייהו. </span>אביי ורבא סבירא להו טומאה דחויה היא בצבור ונ'מ למיהוי מאן דאמר בפ'ק דיומא <span class='mareimakom'>(דף ו:)</span> דאמר הותרה היא בציבור יחיד במקום רבים: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: a
trm: שהיתה בשער נקנור
txt:
<span class='five'>שהיתה בשער נקנור. </span>הוא שער ה] המזרחי כדתנן בשקלים <span class='mareimakom'>(פ'ו מ'ג)</span> שבמזרח שער נקנור וחלל ו] שער לא נתקדש בקדושת העזרה כדאמרי' בכיצד צולין <span class='mareimakom'>(פסחים פה:)</span> לפי שהמצורע עומד שם ומכניס ידיו  ז] לעזרה ושם מוציאין לו את האשם וסומך עליו וחוזר ומכניסו למקום שחיטתו ושוחטו מפני שאין ח] מצורע יכול ליכנס בעזרה ולסמוך: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: a
trm: עד שמזין עליו מדם חטאתו
txt:
<span class='five'>עד שמזין עליו מדם חטאתו. </span>לא עליו ממש קאמר שאין נותנין על בהונות אלא מדם האשם אלא שזורקין בשבילו דם חטאתו ודם אשמו: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: a
trm: ליעייל ידיה
txt:
<span class='five'>ליעייל ידיה. </span> לתוך הפתח ולסמוך ולישחטיה אצל הפתח דהא כל הפתחים שהיו שם רחבן עשר אמות וחמש מהן בצפון וחמש מהן בדרום שהפתח מכוון כנגד פתחו של היכל באמצע העזרה ויכול לשחוט ט] לפני צפונו של פתח דהוה ליה צפון וקס'ד י] רבי היא דאמר כל צפון העזרה כשר יא] לשחיט' קדשים ואף צפון שבמקום דריסת רגלי כהנים וישראל כדאמר יב]  לעיל: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: a
trm: מרחק צפון
txt:
<span class='five'>מרחק צפון. </span>צפון הכשר  יג] (מהן) לשחיטת קדשי קדשים רחוק מן הפתח יותר מכ'ב אמה מקום דריסת ישראל ומקום דריסת כהנים דכל אחת מהן י'א אמה במסכת מדות <span class='mareimakom'>(פ'ה)</span> [וכר'י ברבי יהודה] דאמר <span class='mareimakom'>(יומא דף לו.)</span> איזהו צפון מקיר מזבח ועד כותל העזרה כנגד צפונו של מזבח ותו לא הילכך צריך להחזירו בצפון המזבח וליכא תכף לסמיכה שחיטה: הכי גרסינן 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: a
trm: וליעבד פישפש
txt:
<span class='five'>וליעבד פישפש. </span>ופירושו פתח קטן כדתנן במסכת שקלים שבמזרח יד] בשער נקנור ושני פשפשין היו לו אחד מימינו ואחד משמאלו והן מחשבון  טו] פתחים שהיו משתחוים כנגד הפתחים והכא פרכינן וניעביד פתח קטן בכותל צפוני של עזרה כנגד המזבח ויעמוד מצורע בחללו ויכניס ידו ויסמוך אי לאו דביאה במקצת שמה ביאה: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: a
trm: הכל בכתב
txt:
<span class='five'>הכל בכתב. </span>כך אמר דוד כל פתח העזרה ומדותיה ובנין כל הבית נמסר לי מיד ה' ואין להוסיף על החשבון טז] וביאה במקצת לא שמה ביאה: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: a
trm: שמא ירבה בפסיעות
txt:
<span class='five'>שמא ירבה בפסיעות. </span>לאחר שסמך אם יכנס פסיעה לצד פנים יותר משהיה צריך נמצא ענוש כרת: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: a
trm: סמיכת אשם מצורע דאורייתא
txt:
<span class='five'>סמיכת אשם מצורע דאורייתא. </span>כשאר אשמות דגמרינן להו סמיכה מהיקשא דכחטאת כאשם בפ'ק <span class='mareimakom'>(לעיל יא.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: a
trm: תכף לסמיכה שחיטה לאו דאורייתא
txt:
<span class='five'>תכף לסמיכה שחיטה לאו דאורייתא. </span>דלא משמע ליה וסמך ושחט במקום  יח] שסומך ישחוט: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: a
trm: מיתיבי וסמך ושחט
txt:
<span class='five'>מיתיבי וסמך ושחט. </span>האי דסמכינהו קרא להיקישא סמכינהו כדאמרי' מה סמיכה בטהורים כו' יט] וסמיכה דפשיטא לן בה משום דכתיב לפני ה' בשחיטה דצריכה שתהא לפנים ומשום דתכף לסמיכה שחיטה צריך שיכנס הסומך לפנים ולעמוד טמא מבחוץ ולסמוך בפנים אי אפשר כדאמרן לעיל שראשו ורובו מכניס: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: a
trm: סמיכת אשם מצורע לאו דאורייתא
txt:
<span class='five'>סמיכת אשם מצורע לאו דאורייתא. </span>קסבר שאינו בכלל כ] אשמות שהרי אינו בא אלא להכשיר:  רבינא


lvr: 51
pgn: 33
dfh: b
trm: לענין מלקות אמרה
txt:
<span class='five'>לענין מלקות אמרה. </span>כדקאמר לוקה בהדיא אבל לא לענין כרת דתותביה ג] מצורע שראה קרי דכי איתקש ביאה לנגיעה לאזהרה איתקש כדכתיב לא תבא אבל לעונש לא איתקש דאין עונש בנגיעה: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: b
trm: לטמא שנגע בקדש איתמר
txt:
<span class='five'>לטמא שנגע בקדש איתמר. </span>לא יליף ריש לקיש מלקות מההוא קרא אלא לטמא שנגע בקדש ולא איירי בביאת מקדש כלל: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: b
trm: בתרומה כתיב
txt:
<span class='five'>בתרומה כתיב. </span>כדמוכח סיפיה דקרא עד מלאת ימי טהרה שיעריב שמשה שהיא טבולת יום ארוך שטובלת בשביעי ללידתה וכל ימי טוהר שלה [הרי] היא כטבולת יום ד]  וביום מ' ואחד מביאה קרבנה ומדכתיב לא תגע עד מלאת ה] אבל משימלאו ימיה תגע ואפי' מחוסרת כפרה ע'כ בתרומה כתיב דלענין קדש עד שתביא כפרתה והכי מוקמינן להאי קרא ביבמות בהערל וכיון דבתרומה כתיב לא ילפינן מלקות דקדש ו] ואפילו בק'ו דאין מזהירין מן הדין: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: b
trm: טומאתו טומאתו
txt:
<span class='five'>טומאתו טומאתו. </span>כתיב ז] בכרת באוכל קדש בטומאת הגוף וטומאתו עליו וכתיב בביאת מקדש עוד טומאתו בו מה ביאת מקדש איכא אזהרה ולא יטמאו את מחניהם אף טומאת הגוף דאוכל קודש תיפוק ליה אזהרה מהכא: ומשני טמא שנגע נפקא לן מדאפקיה בלשון נגיעה: 


lvr: 51
pgn: 33
dfh: b
trm: אזהרה לאוכל
txt:
<span class='five'>אזהרה לאוכל. </span>עיקר קרא ח] מידריש מדאיתקש קדש למקדש בהאי קרא דרשינן מה ביאת מקדש דבר שיש בו כרת אף אזהרת קודש דבר שיש בו כרת והיינו אכילה דאילו בנגיעה לא אשכחן כרת ומיהו אזהרה לנוגע נפקא לן מיניה מדאפקיה בלשון נגיעה: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: a
trm: ואכתי מיבעי ליה כו'
txt:
<span class='five'>ואכתי מיבעי ליה כו'. </span>וכיון דלאחר זריקה נפקא לן ו] מיניה היכי יליף מיניה תרתי: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: a
trm: אתיא טומאתו טומאתו
txt:
<span class='five'>אתיא טומאתו טומאתו. </span>אזהרת טמא שלא יאכל קדש אלמא אזהרתו מעונשו ילפא ועונשו לאחר זריקה הוא ולא לפני זריקה כדקתני בגמ' דהקומץ רבה <span class='mareimakom'>(מנחות כה:)</span> יכול יהו חייבין עליו משום טומאה לפני זריקת דמים תלמוד לומר כל טהור יאכל בשר והנפש אשר תאכל בשר וגו' <span class='mareimakom'>(ויקרא ז)</span>  הניתר לטהורים חייבין עליו משום טומאה שאין ניתר לטהורים אין חייבים עליו משום טומאה: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: a
trm: אם כן
txt:
<span class='five'>אם כן. </span>דלאוכל לאחר זריקה ז] אתא קרא לכתוב בקדש ואנא אמינא לאחר זריקה הוא דומיא דעונש: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: a
trm: אבל טומאת בשר
txt:
<span class='five'>אבל טומאת בשר. </span>טהור שאכל את הטמא דאזהרה דידיה בהדיא ח] כתיבי והבשר אשר יגע בכל טמא לא יאכל <span class='mareimakom'>(שם)</span> דברי הכל לוקה: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: a
trm: לרבות עצים ולבונה
txt:
<span class='five'>לרבות עצים ולבונה. </span>לטומאת עצמן דחיבת הקדש מכשרתם לשוינהו אוכלא ואע'ג דהני לאו בני אכילה נינהו ובשר לפני זריקה לא גרע מינייהו: ה'ג 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: a
trm:
ורבא אמר ט] בטומאת הגוף אבל טומאת בשר </span>איתקיש לעונש דסמיך לי' והנפש אשר תאכל בשר י] דאוקימנא בלאחר (זריקת בשר): <span class='five'>שקדשו בכלי

txt:
<span class='five'>ורבא אמר ט] בטומאת הגוף אבל טומאת בשר </span>איתקיש לעונש דסמיך לי' והנפש אשר תאכל בשר י] דאוקימנא בלאחר (זריקת בשר): <span class='five'>שקדשו בכלי. </span>עצים שחתה אותן במחתת כלי שרת מעל המזבח עם גחלים ולבונה שקידשה בבזיכין דאפי' כרת בטומאת הגוף נמי אית בהו: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: a
trm: דתנן
txt:
<span class='five'>דתנן. </span>לקמן בפרק בית שמאי <span class='mareimakom'>(דף מג.)</span> גבי טומאת הגוף: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: a
trm: כל שיש לו מתירין
txt:
<span class='five'>כל שיש לו מתירין. </span>המתירין אותו באכילה חייבין עליו משום טומאה משקרבו מתיריו ושאין לו מתירין משקדש בכלי: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: a
trm: ולאו הבא מכלל עשה עשה
txt:
<span class='five'>ולאו הבא מכלל עשה עשה. </span>כך שנויה בתוך יב] הברייתא ומסקינן בלא תעשה מניין תלמוד לומר אך את זה לא תאכלו אלמא מדאיצטריך לא תעשה אחריה לאו אזהרה הוא: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: a
trm: כי פליגי בחיה
txt:
<span class='five'>כי פליגי בחיה. </span>ולא לענין מלקות אלא לעשה יג] ואימור נמי איפוך דרבי יוחנן לריש לקיש והכי הוה שמיע ליה לרבי יעקב: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: a
trm: ההוא למצוה
txt:
<span class='five'>ההוא למצוה. </span>בהמה מצוה להקריב וחיה רשות ומיהו טמאה ודאי לא דכתיב ממשקה ישראל מן המותר לישראל בפרק קמא דמנחות <span class='mareimakom'>(דף ו.)</span> גבי טריפה: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: a
trm: הייתי אומר כו'
txt:
<span class='five'>הייתי אומר כו'. </span>כענין שנאמר זאת הבהמה וכתיב בתריה איל וצבי: תרי בקר וצאן כתיבי התם מן הבקר ומן הצאן תקריבו והדר כתיב אם עולה קרבנו מן הבקר ואם מן הצאן קרבנו מן הכשבים:  פסול


lvr: 51
pgn: 34
dfh: b
trm: מהו שיעשה שיריים
txt:
<span class='five'>מהו שיעשה שיריים. </span>אם קבל וזרק מהו שיחזור הכשר ויקבל ויזרוק ויכשר הקרבן מי אמרינן כיון דזרק פסול שוייה לדם שבצואר ד] שיריים ותו לא מיחזי לזריקה או דלמא לא אלימא זריקת פסול לשוייה לדם שבצואר בהמה שירים ויחזור הכשר ויקבל: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: b
trm: אין לך זריקה פסולה שעושה את השאר שירים
txt:
<span class='five'>אין לך זריקה פסולה שעושה את השאר שירים. </span>אלא זריקה במחשבת חוץ לזמנו וחוץ למקומו: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: b
trm: כוס פסול
txt:
<span class='five'>כוס פסול. </span>כגון שיצא מהו שיעשה לדם שבצואר ו] שירים אם זרקו כהן כשר לזה ולא יהא תקנה לקרבן שיחזור ויקבל: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: b
trm: פסול גופיה מאי סבירא לך
txt:
<span class='five'>פסול גופיה מאי סבירא לך. </span>אדם פסול שזרק מאי סבירא לך בשירים שבצואר בהמה דלא קמיבעיא לך: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: b
trm: כוס מהו שיעשה את חבירו דחוי או שירים
txt:
<span class='five'>כוס מהו שיעשה את חבירו דחוי או שירים. </span>כגון חטאת שקבל דמה בשני כוסות ונתן כל מתנותיו מאחד מהן חבירו שירים הוא ונשפך ליסוד ז] דכתיב ואת כל הדם ישפך וגו' <span class='mareimakom'>(ויקרא ד)</span> : 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: b
trm: או דחוי הוא
txt:
<span class='five'>או דחוי הוא. </span> ח] דחייה בידים שלא ניתן ממנו על הקרנות וישפך לאמה שבעזרה המוציאה דמים לנחל קדרון: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: b
trm: למעוטי שירים שבצואר בהמה
txt:
<span class='five'>למעוטי שירים שבצואר בהמה. </span>שהן נעשין שירים על ידי הדם ט] הנתקבל וישפכו לאמה: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: b
trm: דחזי לעבודת ציבור
txt:
<span class='five'>דחזי לעבודת ציבור. </span>כגון טמא דחזי  יא] לכתחלה בציבור הלכך גבי יחיד איכא תקנתא בחזרה: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: b
trm: בכוס
txt:
<span class='five'>בכוס. </span>ומת המשתלח לא נדחה הדם אלא מביא שעיר אחר ומזווג יב] להדם וכשר הדם למתנותיו וזה ישתלח ולשון אפילו דנקט משום דשלשה מחלוקות בדבר איכא למאן דאמר אפילו בעלי חיים נדחים דקתני ואם משהגריל מת אחד מהן יביא שנים ויגריל עליהם כבתחילה והנשאר ידחה ואיכא למאן דאמר מביא חבירו שלא בהגרלה דבעלי חיים אין נדחין והגרלה לא מעכבא אבל דם בכוס ומת המשתלח ישפך הדם דשחוטין נדחין ואין חוזרין ונראין ואתא חנן המצרי למימר אפילו דם בכוס יג] מזווג ליה אחר: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: b
trm: שבידו
txt:
<span class='five'>שבידו. </span>לתקן להחזיר כי הנך דמתניתין אבל ההוא דמשתלח אין בידו מי יימר דיהבי ליה אחריני: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: b
trm: כנגד היסוד
txt:
<span class='five'>כנגד היסוד. </span>לאפוקי קרן דרומית מזרחית כדאמרי' לקמן שאם נשפך דמו של אחד מהן על ידי שהן רבים ונבהלים לעשות נמצא כוס זה מכשירו שהרי טו] כולם מעורבים בו ואי משום דאיערוב בדם התמצית אמרינן לקמן רבי יהודה לטעמיה דאמר אין דם מבטל דם ולא אמרינן אידחי ליה בהתערבו הואיל ובידו לאוספו: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: b
trm: לא נתקבל בכלי
txt:
<span class='five'>לא נתקבל בכלי. </span> טז] היאך יהיה כשר הא קיימא לן נשפך מן הצואר על הרצפה ואספו פסול: 


lvr: 51
pgn: 34
dfh: b
trm: מנא ידעי
txt:
<span class='five'>מנא ידעי. </span>רבנן שלא נתקבל והלא לא מעשה היא אלא סברא היא בעלמא דחייש לשמא נשפך דמו של אחד מהן: 


lvr: 51
pgn: 35
dfh: a
trm: באזהרה
txt:
<span class='five'>באזהרה. </span>ה' לאוין כתיבי בדם חד לדם התמצית כדאמרינן בכריתות בפ'ק <span class='mareimakom'>(דף ד:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 35
dfh: a
trm: אין דם מבטל דם
txt:
<span class='five'>אין דם מבטל דם. </span>דמין במינו לרבי יהודה לא בטיל ולקמן תנן לה בפ' כל הזבחים שנתערבו <span class='mareimakom'>(דף עח.)</span>: 


lvr: 51
pgn: 35
dfh: a
trm: והא קא הויא חציצה
txt:
<span class='five'>והא קא הויא חציצה. </span>בין רגליהם לרצפה ותנן עומד על גבי כלים כו' פסול <span class='mareimakom'>(לעיל דף טו:)</span>: 


lvr: 51
pgn: 35
dfh: a
trm: בהולכת אברים לכבש
txt:
<span class='five'>בהולכת אברים לכבש. </span>הא דקתני שבח הוא לבני אהרן כו' בהולכת אברים קאמר ולקמן פריך ובהולכת דם היכי אזלי: 


lvr: 51
pgn: 35
dfh: a
trm: אאיצטבי
txt:
<span class='five'>אאיצטבי. </span>איצטבאות גבוהין היו שם בנין אבנים ואינן חוצצין דמן הרצפה הן: <span class='shastitle7'>מתני'</span> 


lvr: 51
pgn: 35
dfh: a
trm: קיפה
txt:
<span class='five'>קיפה. </span>מפרש בהעור והרוטב <span class='mareimakom'>(חולין דף קכ.)</span> תבלין ודקדקת הבשר השוכנת בשולי קדרה: 


lvr: 51
pgn: 35
dfh: a
trm: ואין חייבין עליהן משום פיגול
txt:
<span class='five'>ואין חייבין עליהן משום פיגול. </span>אם היה הזבח פגול שחישב על בשרו או על אימוריו חוץ לזמנו ונתפגל האוכל מאלו פטור: 


lvr: 51
pgn: 35
dfh: a
trm: אין חייבין עליהן משום פיגול
txt:
<span class='five'>אין חייבין עליהן משום פיגול. </span>אם פיגל בזבח ואכל מחלבה לא מחייב כרת דלאו זיבחא הוא: <span class='shastitle7'>גמ'</span> 


lvr: 51
pgn: 35
dfh: a
trm: לא נתפגל הזבח
txt:
<span class='five'>לא נתפגל הזבח. </span>קסבר רבי אלעזר שליל גופיה דזיבחא יד] הויא דעובר ירך אמו הוא ומיהו אין מחשבתו מפגלת הזבח דדבר שאין דרכו לאכול הוא דרובא דאינשי לא אכלי ליה ושליל עצמו לא נתפגל מדקתני מתני' לאכול שליל או שליא בחוץ לא פיגל: 


lvr: 51
pgn: 35
dfh: a
trm: מוראה
txt:
<span class='five'>מוראה. </span>לא חזי לאכילה דפירשא בעלמא הוא הלכך מחשבה דידה לא מפגלא ומיהו היכא דנתפגל העוף ע'י דבר אחר כיון דאיכא אינשי דאכלי חייב עליו כרת: 


lvr: 51
pgn: 35
dfh: a
trm: לא נתפגלו אימורי'
txt:
<span class='five'>לא נתפגלו אימורי'. </span>להתחייב כרת האוכל מכליות או מיותרת הכבד שלהם וכל שכן דלא נתפגלו פרים עצמן שהרי חישב לאכול דבר שאין דרכו לאכול ואיידי דנקט פיגל באימורין נקט נמי לא נתפגלו אימורין: 


lvr: 51
pgn: 35
dfh: a
trm: לימא מסייע ליה
txt:
<span class='five'>לימא מסייע ליה. </span>לר' אלעזר דאמר מתפגל ואע'פ שאין מפגל כגון שליל ומוראה ובשר הפרים: 


lvr: 51
pgn: 35
dfh: a
trm: ושוין
txt:
<span class='five'>ושוין. </span>ר'ש וחכמים שנחלקו בפ' ב'ש בית שמאי <span class='mareimakom'>(לקמן מג.)</span> דרבנן אמרי פיגול נוהג בפרים הנשרפים ור'ש אמר כל שאינו על מזבח החיצון טו] אין חייבין עליו משום פיגול ושוין שאם חישב באחת מעבודות הדם לאכול מן הפרים למחר או לשורפן בבית הדשן כהילכתו למחר לא עשה כלום דמחשבת אכילה לא מהניא בהו דדבר שאין דרכו לאכול הוא ומחשבת שריפה נמי לא דאמחשבת אכילת מזבח קפיד רחמנא אבל שריפה לאו לשון אכילה הוא ואע'ג דאמרן בפירקין דלעיל חישב שתאכלהו אש למחר פיגול ה'מ דחשיב בלשון אכילה כדאוקי התם: 


