# michna

lvr: 43
prk: 01
id: 4301
nru: א,א
thu:
  השותפין שרצו לעשות מחיצה בחצר, בונין את הכותל באמצע.  מקום שנהגו לבנות גביל, גזית, כפסין, לבינים--בונים:  הכול כמנהג המדינה.  בגביל--זה נותן שלושה טפחים, וזה נותן שלושה טפחים; בגזית--זה נותן טפחיים ומחצה, וזה נותן טפחיים ומחצה.  בכפסין--זה נותן טפחיים, וזה נותן טפחיים; בלבינים--זה נותן טפח ומחצה, וזה נותן טפח ומחצה.  לפיכך אם נפל הכותל, המקום והאבנים של שניהן


lvr: 43
prk: 01
id: 4301
nru: א,ב
thu:
  וכן בגינה, מקום שנהגו לגדור.  אבל בבקעה--מקום שנהגו שלא לגדור, אין מחייבין אותו.  אלא אם רצה--כונס בתוך שלו, ועושה חזית מבחוץ; לפיכך אם נפל הכותל, המקום והאבנים שלו.  ואם עשו מדעת שניהם--בונים את הכותל באמצע, ועושין חזית מכאן ומכאן; לפיכך אם נפל הכותל, המקום והאבנים של שניהם


lvr: 43
prk: 01
id: 4301
nru: א,ג
thu:
  המקיף את חברו משלוש רוחותיו, וגדר את הראשונה ואת השנייה ואת השלישית--אין מחייבין אותו; רבי יוסי אומר, אם עמד וגדר את הרביעית, מגלגלין עליו את הכול


lvr: 43
prk: 01
id: 4301
nru: א,ד
thu:
  כותל חצר שנפל--מחייבין אותו לבנותו, עד ארבע אמות; בחזקת שנתן, עד שיביא ראיה שלא נתן.  מארבע אמות ולמעלן, אין מחייבין אותו; סמך לו כותל אחר--אף על פי שלא נתן עליו את התקרה, מגלגלין עליו את הכול.  בחזקת שלא נתן, עד שיביא ראיה שנתן


lvr: 43
prk: 01
id: 4301
nru: א,ה
thu:
  כופין אותו לבנות בית שער, ודלת לחצר; רבן שמעון בן גמליאל אומר, לא כל החצרות ראויות לבית שער.  כופין אותו לבנות לעיר חומה, ודלתיים, ובריח; רבן שמעון בן גמליאל אומר, לא כל העיירות ראויות לחומה.  וכמה יהא בעיר, ויהא כאנשי העיר--שנים עשר חודש; ואם קנה בה בית דירה, הרי הוא כאנשי העיר מיד


lvr: 43
prk: 01
id: 4301
nru: א,ו
thu:
  אין חולקין את החצר--עד שיהא בה ארבע אמות לזה, וארבע אמות לזה.  ולא את השדה--עד שיהא בה תשעת קבין לזה, ותשעת קבין לזה; רבי יהודה אומר, תשעת חציי קבין לזה, ותשעת חציי קבין לזה.  ולא את הגינה--עד שיהא בה חצי קב לזה, וחצי קב לזה; רבי עקיבה אומר, בית רובע.  ולא את הטרקלין, ולא את המורן, ולא את השובך, ולא את הטלית, ולא את המרחץ, ולא את בית הבד--עד שיהא בהן כדי לזה, וכדי לזה.  אימתיי, בזמן שאין שניהם רוצים; אבל בזמן ששניהם רוצים--אפילו בפחות מכן, יחלוקו.  ובכתבי הקודש--אף על פי ששניהם רוצים, לא יחלוקו.


lvr: 43
prk: 02
id: 4302
nru: ב,א
thu:
  לא יחפור אדם בור סמוך לבורו של חברו, ולא שיח, ולא מערה, ולא אמת המים, ולא נברכת של כובסים--אלא אם הרחיק מכותלו של חברו שלושה טפחים, וסד בסיד.  מרחיקין את הגפת, ואת הזבל, ואת המלח, ואת הסיד, ואת הסלעים מכותלו של חברו שלושה טפחים, או סד בסיד.  מרחיקין את הזרעים, ואת המחרשה, ואת מי רגליים מן הכותל שלושה טפחים.  מרחיקין את הריחיים שלושה מן השכב, שהן ארבעה מן הרכב.  ואת התנור שלושה מן הכליה, שהן ארבעה מן השפה


lvr: 43
prk: 02
id: 4302
nru: ב,ב
thu:
  לא יעמיד אדם תנור בתוך הבית, אלא אם כן יש לו על גביו גובה ארבע אמות.  היה מעמידו בעלייה, עד שיהא תחתיו מעזיבה שלושה טפחים; ובכירה, טפח.  ואם הזיק, משלם מה שהזיק; רבי שמעון אומר, לא נאמרו כל השיעורין האלו, אלא שאם הזיק, יהא פטור מלשלם


lvr: 43
prk: 02
id: 4302
nru: ב,ג
thu:
  לא יפתח אדם חנות של נחתומין ושל צבעין, תחת אוצרו של חברו; ולא רפת בקר.  באמת, ביין התירו; אבל לא רפת בקר.  חנות שבחצר--יכול למחות בידו ולומר לו איני יכול לישן לא מקול הנכנסין, ולא מקול היוצאין.  ועושה כלים, ויוצא ומוכר בשוק; אבל אינו יכול למחות בידו ולומר לו איני יכול לישן, לא מקול הפטיש, ולא מקול הריחיים, ולא מקול התינוקות


lvr: 43
prk: 02
id: 4302
nru: ב,ד
thu:
  מי שהיה כותלו סמוך לכותל חברו--לא יסמוך לו כותל אחר, אלא אם כן הרחיק הימנו ארבע אמות; ובחלונות--בין מלמעלן בין מלמטן ומכנגדן, ארבע אמות


lvr: 43
prk: 02
id: 4302
nru: ב,ה
thu:
  מרחיקין את הסולם מן השובך ארבע אמות, כדי שלא תקפוץ הנמייה, ואת הכותל מן המזחילה ארבע אמות, כדי שיהא זוקף את הסולם.  מרחיקין את השובך מן העיר חמישים אמה; לא יעשה אדם שובך בתוך שלו, אלא אם כן יש לו חמישים אמה לכל רוח.  רבי יהודה אומר, בית ארבעת כורין, מלוא שגר היונה.  ואם לקחו--אפילו בית רובע, הרי הוא בחזקתו


lvr: 43
prk: 02
id: 4302
nru: ב,ו
thu:
  ניפול שנמצא בתוך חמישים אמה, הרי הוא של בעל השובך; חוץ מחמישים אמה, הרי הוא של מוצאו.  נמצא בין שני שובכות--קרוב לזה, שלו; ולזה, שלו; מחצה למחצה, שניהם יחלוקו


lvr: 43
prk: 02
id: 4302
nru: ב,ז
thu:
  מרחיקין את האילן מן העיר עשרים וחמש אמה, החרוב והשקמה חמישים אמה; אבא שאול אומר, כל אילן סרק, חמישים אמה.  ואם העיר קדמה, קוצץ ואינו נותן דמים; ואם האילן קדם, קוצץ ונותן דמים; ספק זה קדם וספק זה קדם, קוצץ ואינו נותן דמים


lvr: 43
prk: 02
id: 4302
nru: ב,ח
thu:
  מרחיקין גורן קבועה מן העיר חמישים אמה.  לא יעשה אדם גורן קבועה בתוך שלו, אלא אם כן יש לו חמישים אמה לכל רוח; מרחיק מנטיעותיו של חברו ומנירו, שלא יזיק


lvr: 43
prk: 02
id: 4302
nru: ב,ט
thu:
  מרחיקין את הנבילות ואת הקברות ואת הבורסקי מן העיר חמישים אמה.  אין עושין בורסקי אלא למזרח העיר; רבי עקיבה אומר, לכל רוח הוא עושה, חוץ מן מערבה, ומרחיק חמישים אמה


lvr: 43
prk: 02
id: 4302
nru: ב,יא
thu:
  מרחיקין את האילן מן הבור עשרים וחמש אמה; החרוב והשקמה חמישים אמה, בין מלמעלן ובין מן הצד.  אם הבור קדם, קוצץ ונותן דמים; אם האילן קדם, לא יקוץ; ספק זה קדם וזה קדם, לא יקוץ.  רבי יוסי אומר, אף על פי שהבור קדם את האילן, לא יקוץ--שזה חופר בתוך שלו, וזה נוטע בתוך שלו


lvr: 43
prk: 02
id: 4302
nru: ב,יב
thu:
  לא ייטע אדם אילן סמוך לשדה חברו, אלא אם כן הרחיק ממנו ארבע אמות--אחד גפנים, ואחד כל האילן.  היה גדר בינתיים--זה סומך לגדר, וזה סומך לגדר.  היו שורשיו יוצאין לתוך שדה חברו--מעמיק שלושה טפחים, כדי שלא לעכב את המחרשה.  היה חופר בור ושיח ומערה--קוצץ ויורד, והעצים שלו


lvr: 43
prk: 02
id: 4302
nru: ב,יג
thu:
  אילן שהוא נוטה לתוך שדה חברו, קוצץ מלוא המרדע על גבי המחרשה.  החרוב והשקמה, כנגד המשקולת; בית השלהים ובית האילן, כנגד המשקולת.  אבא שאול אומר, כל אילן סרק כנגד המשקולת


lvr: 43
prk: 02
id: 4302
nru: ב,יד
thu:
  אילן שהוא נוטה לרשות הרבים--קוצץ, כדי שיהא הגמל עובר ברוכבו; רבי יהודה אומר, טעון פשתן או זמורות.  רבי שמעון אומר, כל אילן כנגד המשקולת, מפני הטומאה.


lvr: 43
prk: 03
id: 4303
nru: ג,א
thu:
  חזקת בתים, בורות, שיחין, ומערות, מרחצאות, ושובכות, ובית הבדים, ובית השלהין, ועבדים וכל שהוא עושה פירות תדיר--חזקתו, שלוש שנים מיום ליום; שדה הבעל--חזקתה שלוש שנים, ואינה מיום ליום


lvr: 43
prk: 03
id: 4303
nru: ג,ב
thu:
  רבי ישמעאל אומר, שלושה חודשים בראשונה, ושלושה חודשים באחרונה, ושנים עשר חודש באמצע--שמונה עשר חודש.  רבי עקיבה אומר, חודש אחד בראשונה, חודש אחד באחרונה, ושנים עשר חודש [באמצע--ארבעה עשר חודש.  אמר רבי ישמעאל], במה דברים אמורים, בשדה הלבן.  אבל בשדה האילן, כנס את תבואתו, ומסק את זיתיו, וכנס את קיצו--הרי אלו שלוש שנים


lvr: 43
prk: 03
id: 4303
nru: ג,ג
thu:
  [ב] שלוש ארצות לחזקה--יהודה, ועבר הירדן, והגליל.  היה ביהודה והחזיק בגליל, בגליל והחזיק ביהודה--אינה חזקה, עד שיהא עימו במדינה.  אמר רבי יהודה, לא אמרו שלוש שנים אלא כדי שיהא באספמיא--יחזיק שנה, וילכו ויודיעוהו שנה, ויבוא לשנה אחרת


lvr: 43
prk: 03
id: 4303
nru: ג,ד
thu:
  [ג] כל חזקה שאין עימה טענה, אינה חזקה.  אמר לו, מה את עושה בתוך שלי, שלא אמר לי אדם דבר--אינה חזקה; שמכרת לי, שנתת לי במתנה--הרי זו חזקה.  והבא משום ירושה, אינו צריך טענה


lvr: 43
prk: 03
id: 4303
nru: ג,ה
thu:
  האומנין והאריסין והאפטרופין, אין להם חזקה.  אין לאיש חזקה בנכסי אשתו, ולא לאישה בנכסי בעלה, ולא לאב בנכסי הבן, ולא לבן בנכסי האב.  במה דברים אמורים, במחזיק; אבל בנותן מתנה, והאחים שחלקו, והמחזיק בנכסי הגר--נעל גדר, ופרץ כל שהוא--הרי זו חזקה


lvr: 43
prk: 03
id: 4303
nru: ג,ו
thu:
  [ד] שניים מעידים אותו שאכלה שלוש שנים, ונמצאו זוממין--משלמין לו את הכול; שניים בראשונה, ושניים בשנייה, ושניים בשלישית--משלשין ביניהן.  שלושה אחים, ואחד מצטרף עימהן--הרי אלו שלוש עדייות, והן עדות אחת


lvr: 43
prk: 03
id: 4303
nru: ג,ז
thu:
  [ה] אלו דברים שיש להם חזקה, ואלו שאין להם חזקה:  היה מעמיד בהמה בחצר, מעמיד תנור, וכיריים, וריחיים, ומגדל תרנגולין, ונותן זבלו בחצר--אינה חזקה; אבל עשה מחיצה לבהמתו גבוהה עשרה טפחים, וכן לתנור, וכן לכיריים, וכן לריחיים, והכניס תרנגולין לתוך הבית, ועשה מקום לזבלו עמוק שלושה וגבוה שלושה--הרי זו חזקה


lvr: 43
prk: 03
id: 4303
nru: ג,ח
thu:
  [ו] המרזב--אין לו חזקה, ויש למקומו חזקה; המזחילה, יש לה חזקה.  סולם המצרי, אין לו חזקה; ולצורי, יש לו חזקה.  חלון המצרית, אין לה חזקה; ולצורית, יש לה חזקה.  איזו היא חלון מצרית, כל שאין ראשו של אדם יכול להיכנס לתוכה.  רבי יהודה אומר, אם יש לה מלבן--אף על פי שאין ראשו של אדם יכול להיכנס לתוכה, הרי זו חזקה.  זיז--עד טפח--יש לו חזקה, ויכול למחות; פחות מטפח--אין לו חזקה, ואינו יכול למחות


lvr: 43
prk: 03
id: 4303
nru: ג,ט
thu:
  [ז] לא יפתח אדם חלונות לחצר השותפין.  לקח בית בחצר אחרת, לא יפתחנו לחצר שותפין.  בנה עלייה על גבי ביתו, לא יפתחנה לחצר שותפין; אלא אם רצה--בונה חדר לפנים מביתו, ובונה עלייה על גבי ביתו, ופותחה לתוך ביתו


lvr: 43
prk: 03
id: 4303
nru: ג,י
thu:
  לא יפתח אדם לחצר השותפין פתח כנגד פתח, וחלון כנגד חלון.  היה קטון, לא יעשנו גדול; אחד, לא יעשנו שניים.  אבל פותח הוא לרשות הרבים פתח כנגד פתח, וחלון כנגד חלון.  היה קטון, עושה אותו גדול; אחד, עושה אותו שניים


lvr: 43
prk: 03
id: 4303
nru: ג,יא
thu:
  [ח] אין עושין חלל תחת רשות הרבים, בורות שיחין ומערות.  רבי אליעזר מתיר, כדי שתהא עגלה מהלכת והיא טעונה אבנים.  אין מוציאין זיזין וכצוצריות לרשות הרבים, אלא אם רצה כונס בתוך שלו, ומוציא.  לקח חצר, ובה זיזין וכצוצריות--הרי היא כחזקתה.


lvr: 43
prk: 04
id: 4304
nru: ד,א
thu:
  המוכר את הבית--לא מכר את היציע, אף על פי שהיא פתוחה לתוכו, ולא את החדר שהוא לפנים ממנו, ולא את הגג בזמן שיש לו מעקה גבוהה עשרה טפחים.  רבי יהודה אומר, אם יש לו צורת פתח--אף על פי שאינו גבוה עשרה טפחים, אינו מכור


lvr: 43
prk: 04
id: 4304
nru: ד,ב
thu:
  לא את הבור ולא את החדות, אף על פי שכתב לו עומקא ורומא.  צריך ליקח לו דרך, דברי רבי עקיבה; וחכמים אומרין, אינו צריך ליקח לו דרך.  מודה רבי עקיבה, בזמן שאמר לו, חוץ מאלו--שאין צריך ליקח לו דרך.  מכרן לאחר--רבי עקיבה אומר, אינו צריך ליקח לו דרך; וחכמים אומרין, צריך ליקח לו דרך


lvr: 43
prk: 04
id: 4304
nru: ד,ג
thu:
  המוכר את הבית--מכר את הדלת, אבל לא את המפתח; מכר את המכתשת הקבועה, אבל לא את המיטלטלת; מכר את האצטרובל, אבל לא את הקלת; מכר תנור וכיריים.  ובזמן שאמר לו, הוא וכל מה שבתוכו--הרי כולם מכורים


lvr: 43
prk: 04
id: 4304
nru: ד,ד
thu:
  המוכר את החצר--מכר בתים, בורות, שיחים, ומערות; אבל לא את המיטלטלים.  בזמן שאמר לו, היא וכל מה שבתוכה--הרי כולם מכורים.  בין כך ובין כך, לא מכר לא את המרחץ, ולא את בית הבד שבתוכה.  רבי אליעזר אומר, המוכר את החצר, לא מכר אלא אווירה של חצר


lvr: 43
prk: 04
id: 4304
nru: ד,ה
thu:
  המוכר את בית הבד--מכר את הים, ואת הממל, ואת הבתולות; אבל לא מכר לא את הכדין, ולא את הגלגל, ולא את הקורה.  ובזמן שאמר לו, הוא וכל מה שבתוכו--הרי כולם מכורים.  רבי אליעזר אומר, המוכר את בית הבד, מכר את הקורה


lvr: 43
prk: 04
id: 4304
nru: ד,ו
thu:
  המוכר את המרחץ--לא מכר את הנסרים, ולא את הספסלים, ולא את הווילאות.  ובזמן שאמר לו, הוא וכל מה שבתוכו--הרי כולם מכורים.  בין כך ובין כך, לא מכר את המגורות של מים, ולא את האוצרות של עצים


lvr: 43
prk: 04
id: 4304
nru: ד,ז
thu:
  המוכר את העיר--מכר בתים, בורות, שיחין, ומערות, מרחצאות ושובכות, בית הבדים, ובית השלהים; אבל לא את המיטלטלין.  ובזמן שאמר לו, היא וכל מה שבתוכה--אפילו היו בה בהמה ועבדים, הרי כולם מכורים.  רבן שמעון בן גמליאל אומר, המוכר את העיר, מכר את הסנטר


lvr: 43
prk: 04
id: 4304
nru: ד,ח
thu:
  המוכר את השדה--מכר את האבנים שהן לצורכה, ואת הקנים שבכרם שהן לצורכו, ואת התבואה שהיא מחוברת לקרקע, ואת מחיצת הקנים שהיא פחותה מבית רובע, ואת השומירה שאינה עשויה בטיט, ואת החרוב שאינו מורכב, ואת בתולת שקמה; [ט] אבל לא מכר לא את האבנים שאינן לצורכה, ולא את הקנים שבכרם שאינן לצורכו, ולא את התבואה שהיא תלושה מן הקרקע.  ובזמן שאמר לו, היא וכל מה שבתוכה--הרי כולם מכורים.  בין כך ובין כך, לא מכר לא את מחיצת הקנים שהיא בית רובע, ולא את השומירה העשויה בטיט, ולא את החרוב המורכב, ולא את סדן השקמה


lvr: 43
prk: 04
id: 4304
nru: ד,ט
thu:
  לא את הבור, ולא את הגת, ולא את השובך, בין חרבים ובין שלמים.  וצריך ליקח לו דרך, דברי רבי עקיבה; וחכמים אומרין, אינו צריך ליקח לו דרך.  מודה רבי עקיבה, בזמן שאמר לו, חוץ מאלו--שאין צריך ליקח לו דרך.  מכרן לאחר--רבי עקיבה אומר, אינו צריך ליקח לו דרך; וחכמים אומרין, צריך ליקח לו דרך.  במה דברים אמורים, במוכר.  אבל בנותן מתנה, נתן את כולם.  האחים שחלקו--זכו בשדה, זכו בכולם.  המחזיק בנכסי הגר--החזיק כל שהוא, החזיק בכולם.  המקדיש את השדה, הקדיש את כולם; רבי שמעון אומר, המקדיש את השדה, לא הקדיש אלא את החרוב המורכב ואת סדן השקמה.


lvr: 43
prk: 05
id: 4305
nru: ה,א
thu:
  המוכר את הספינה--מכר את התורן, ואת הנס, ואת העוגין, ואת כל המנהיגין אותה; אבל לא מכר לא את העבדים, ולא את המרצופין, ולא את האנתיקי.  ובזמן שאמר לו, היא וכל מה שבתוכה--הרי כולן מכורין.  מכר את הקרון, לא מכר את הפרדות; מכר את הפרדות, לא מכר את הקרון.  מכר את הצמד, לא מכר את הבקר; מכר את הבקר, לא מכר את הצמד.  רבי יהודה אומר, הדמים מודיעים.  כיצד:  אמר לו מכור לי צמדך במאתיים זוז, הדבר ידוע שאין הצמד במאתיים זוז.  וחכמים אומרין, אין הדמים ראיה


lvr: 43
prk: 05
id: 4305
nru: ה,ב
thu:
  המוכר את החמור, לא מכר את כליו; נחום המדי אומר, מכר את כליו.  רבי יהודה אומר, פעמים מכורים ופעמים שאינן מכורים.  כיצד:  היה החמור לפניו, וכליו עליו--אמר לו מכור את חמורך זו, כליו מכורים; חמורך ההיא, אין כליו מכורים


lvr: 43
prk: 05
id: 4305
nru: ה,ג
thu:
  המוכר את החמור, מכר את הסיח; מכר את הפרה, לא מכר את בנה.  מכר אשפה, מכר את זבלה.  מכר בור, מכר מימיו.  מכר שובך, מכר יונים.  מכר כוורת, מכר דבורים.  הלוקח פירות שובך, מפריח בורך הראשונה.  פירות כוורת, נוטל שלושה נחילין ומסרס; חלות דבש, מניח שתי חלות.  זיתים לקוץ, מניח שתי גרופייות


lvr: 43
prk: 05
id: 4305
nru: ה,ד
thu:
  הקונה שני אילנות בתוך של חברו, הרי זה לא קנה קרקע; רבי מאיר אומר, קנה קרקע.  הגדילו, לא ישפה.  העולה מן הגזע, שלו; ומן השורשים, של בעל הבית.  ואם מתו, אין לו קרקע.  קנה שלושה, קנה קרקע; הגדילו, ישפה.  העולה מן השורשים, שלו.  ואם מתו, יש לו קרקע


lvr: 43
prk: 05
id: 4305
nru: ה,ה
thu:
  המוכר את הראש בבהמה גסה, לא מכר את הרגליים; מכר את הרגליים, לא מכר את הראש.  מכר את הקנה, לא מכר את הכבד; מכר את הכבד, לא מכר את הקנה.  אבל בבהמה דקה--מכר את הראש, מכר את הרגליים; מכר את הרגליים, לא מכר את הראש.  מכר את הקנה, מכר את הכבד; מכר את הכבד, לא מכר את הקנה


lvr: 43
prk: 05
id: 4305
nru: ה,ו
thu:
  ארבע מידות במוכרין.  מכר לו חיטים יפות, ונמצאו רעות--הלוקח יכול לחזור בו; רעות, ונמצאו יפות--המוכר יכול לחזור בו.  רעות ונמצאו רעות, יפות ונמצאו יפות--אין אחד מהם יכול לחזור בו.  שחממית ונמצאת לבנה, לבנה ונמצאת שחממית, עצים של זיתים ונמצאו של שקמה, של שקמה ונמצאו של זית, יין ונמצא חומץ, חומץ ונמצא יין--שניהם יכולים לחזור בהם


lvr: 43
prk: 05
id: 4305
nru: ה,ז
thu:
  המוכר פירות לחברו--משך ולא מדד, קנה; מדד ולא משך, לא קנה.  אם היה פיקח, שוכר את מקומן.  הלוקח פשתן מחברו--הרי זה לא קנה, עד שיטלטלנו ממקום למקום.  ואם היה מחובר לקרקע--תלש כל שהוא, קנה


lvr: 43
prk: 05
id: 4305
nru: ה,ח
thu:
  המוכר יין ושמן לחברו, והוקרו או שהוזלו--עד שלא נתמלאת המידה, למוכר; משנתמלאת המידה, ללוקח.  היה סרסור ביניהם, ונשברה החבית--נשברה לסרסור.  וחייב להטיף שלוש טיפין; הרכינה ומיצת, הרי של מוכר.  החנווני חייב להטיף לו שלוש טיפין; רבי יהודה אומר, ערב שבת עם חשיכה, פטור


lvr: 43
prk: 05
id: 4305
nru: ה,ט
thu:
  השולח בנו אצל החנווני, ומדד לו באיסר שמן, ונתן לו את האיסר, ושבר את הצלוחית, ואיבד את האיסר--החנווני חייב; רבי יהודה פוטר, שעל מנת כן שלחו.  ומודים חכמים לרבי יהודה, בזמן שהצלוחית ביד התינוק, ומדד החנווני לתוכה--החנווני פטור


lvr: 43
prk: 05
id: 4305
nru: ה,י
thu:
  הסיטון מקנח את מידותיו, אחד לשלושים יום; בעל הבית, אחד לשנים עשר חודש.  רבן שמעון בן גמליאל אומר, חילוף הדברים.  החנווני מקנח את מידותיו, פעמיים בשבת, וממחה את משקלותיו, פעם אחת בשבת; קנה מאזניים, על כל משקל ומשקל


lvr: 43
prk: 05
id: 4305
nru: ה,יא
thu:
  אמר רבן שמעון בן גמליאל, במה דברים אמורים, בלח; אבל ביבש, אינו צריך.  וחייב להכריע לו טפח.  היה שוקל לו עין בעין--נותן לו גירומין אחד לעשרה בלח, ואחד לעשרים ביבש.  מקום שנהגו למוד בדקה, לא ימוד בגסה; בגסה, לא ימוד בדקה.  למחוק, לא יגדוש; לגדוש, לא ימחוק.


lvr: 43
prk: 06
id: 4306
nru: ו,א
thu:
  המוכר פירות לחברו ולא צמחו, אפילו זרע פשתן--אינו חייב באחריותן; רבן שמעון בן גמליאל אומר, זירעוני גינה שאינן נאכלין, חייב באחריותן


lvr: 43
prk: 06
id: 4306
nru: ו,ב
thu:
  המוכר פירות לחברו, הרי זה מקבל עליו רובע טינופת לסאה; תאנים, מקבל עליו עשר מתליעות למאה; מרתף של יין, מקבל עליו עשר קוססות למאה; קנקנים בשרון, מקבל עליו עשר פוטסות למאה


lvr: 43
prk: 06
id: 4306
nru: ו,ג
thu:
  המוכר יין לחברו והחמיץ, אינו חייב באחריותו; ואם יודע שיינו מחמיץ, הרי זה מקח טעות.  ואם אמר לו יין מבוסם אני מוכר לך, חייב להעמיד לו עד העצרת.  ישן, משל אשתקד; מיושן, משל שלוש שנים


lvr: 43
prk: 06
id: 4306
nru: ו,ד
thu:
  המוכר מקום לחברו לבנות לו בית, וכן המקבל מחברו לבנות לו בית חתנות לבנו, ובית אלמנות לבתו--בונה ארבע אמות על שש, דברי רבי עקיבה; רבי ישמעאל אומר, רפת בקר היא זו.  והרוצה לעשות רפת בקר, בונה ארבע אמות על שש; בית קטן, שש על שמונה; גדול, שמונה על עשר; טרקלין, עשר על עשר:  רומו כחצי אורכו, וכחצי רוחבו; ראיה לדבר, רבן שמעון בן גמליאל אומר, כבניין ההיכל


lvr: 43
prk: 06
id: 4306
nru: ו,ה
thu:
  מי שיש לו בור לפנים מביתו של חברו--נכנס בשעה שדרך בני אדם נכנסין, ויוצא בשעה שדרך בני אדם יוצאין; ואינו מכניס את בהמתו ומשקה מבורו, אלא ממלא ומשקה מבחוץ.  זה עושה לו פותחת, וזה עושה לו פותחת


lvr: 43
prk: 06
id: 4306
nru: ו,ו
thu:
  מי שיש לו גינה לפנים מגינתו של חברו--נכנס בשעה שדרך בני אדם נכנסין, ויוצא בשעה שדרך בני אדם יוצאין; ואינו מכניס לתוכה תגרין.  לא ייכנס מתוכה לתוך שדה אחרת, והחיצון זורע את הדרך.  נתנו לו דרך מן הצד מדעת שניהם--נכנס בשעה שהוא רוצה, ויוצא בשעה שהוא רוצה; ומכניס לתוכה תגרין.  ולא ייכנס ממנה לתוך שדה אחרת, וזה וזה אינן רשאין לזורעה


lvr: 43
prk: 06
id: 4306
nru: ו,ז
thu:
  מי שהייתה דרך הרבים עוברת בתוך שדהו, נטלה ונתן להם מן הצד--מה שנתן נתן, ושלו לא הגיעו.  דרך היחיד, ארבע אמות; ודרך הרבים, שש עשרה אמה.  דרך המלך, אין לה שיעור; ודרך הקבר, אין לה שיעור.  והמעמד, דייני ציפורי אמרו, בית ארבעת קבין


lvr: 43
prk: 06
id: 4306
nru: ו,ח
thu:
  המוכר מקום לחברו לעשות לו קבר, וכן המקבל מקום מחברו לעשות לו קבר--עושה תוכה של מערה ארבע אמות על שש; ופותח לתוכה שמונה כוכין--שלושה מכאן, ושלושה מכאן, ושניים מכנגדן.  והכוכין אורכן ארבע אמות, ורומן שבעה, ורוחבן שישה.  רבי שמעון אומר, עושה תוכה של מערה שש על שמונה; ופותח לתוכה שלושה עשר כוך--ארבעה מכאן, וארבעה מכאן, ושלושה מכנגדן, ושניים אחד מימין הפתח ואחד מן השמאל.  ועושה חצר על פתח המערה שש על שש, כמלוא מיטה וקובריה; ופותח לתוכה שתי מערות, אחת מכאן ואחת מכאן.  רבי שמעון אומר, ארבע לארבע רוחותיה.  רבן שמעון בן גמליאל אומר, הכול לפי הסלע.


lvr: 43
prk: 07
id: 4307
nru: ז,א
thu:
  האומר לחברו בית כור עפר אני מוכר לך--היו שם נקעים עמוקים עשרה טפחים, או סלעים גבוהים עשרה טפחים--אינן נמדדין עימה; פחות מכן, נמדדין עימה.  אם אמר לו כבית כור--אפילו היו שם נקעים עמוקים יותר מעשרה טפחים, או סלעים גבוהין יותר מעשרה טפחים--הרי אלו נמדדין עימה


lvr: 43
prk: 07
id: 4307
nru: ז,ב
thu:
  בית כור עפר אני מוכר לך מידה בחבל--פחת כל שהוא, ינכה; הותיר כל שהוא, יחזיר.  ואם אמר לו אם חסר אם יתר--אפילו פחת רובע לסאה, או הותיר רובע לסאה--הגיעו; יתר מכן, יעשה חשבון.  מה הוא מחזיר לו, מעות; ואם רצה, מחזיר לו קרקע.  ולמה אמרו מחזיר לו מעות:  כדי לייפות כוחו של מוכר--שאם שייר בשדה בית תשעת קבין, ובגינה בית חצי קב, וכדברי רבי עקיבה בית רובע--מחזיר לו את הקרקע; ולא את הרובע בלבד הוא מחזיר, אלא את כל המותר


lvr: 43
prk: 07
id: 4307
nru: ז,ג
thu:
  מידה בחבל, אם חסר אם יתר--ביטל אם חסר אם יתר את מידה בחבל; אם חסר אם יתר, מידה בחבל--ביטל מידה בחבל את אם חסר אם יתר, דברי בן ננס.  בסימניו ובמצריו--פחות שתות, הגיעו; עד שתות, ינכה


lvr: 43
prk: 07
id: 4307
nru: ז,ד
thu:
  האומר לחברו חצי שדי אני מוכר לך--משמין ביניהם, ונוטל חצי שדהו.  חצייה בדרום אני מוכר לך--משמין ביניהם, ונוטל חצייה בדרום.  ומקבל עליו מקום גדר, וחריץ ובן חריץ.  וכמה הוא חריץ, שישה טפחים; ובן חריץ, שלושה.


lvr: 43
prk: 08
id: 4308
nru: ח,א
thu:
  יש נוחלין ומנחילין, נוחלין ולא מנחילין, מנחילין ולא נוחלין, לא נוחלין ולא מנחילין.  אלו נוחלין ומנחילין:  האב את הבנים, הבנים את האב, ואחים מן האב--נוחלין ומנחילין.  האיש את אימו, והאיש את אשתו, ובני אחיות--נוחלין ולא מנחילין.  האישה את בנה, והאישה את בעלה, ואחי האם--מנחילין ולא נוחלין.  האחים מן האם, לא נוחלין ולא מנחילין


lvr: 43
prk: 08
id: 4308
nru: ח,ב
thu:
  סדר הנחלות כך הוא, "איש כי ימות, ובן אין לו--והעברתם את נחלתו, לבתו" (במדבר כז,ח):  הבן קודם לבת, כל יוצאי ירכו של בן קודם לבת; הבת קודמת לאחים, וכל יוצאי ירכה של בת קודמין לאחים; האחים קודמין לאחי האב, כל יוצאי ירכן של אחין קודמין לאחי האב.  זה הכלל--כל הקודם בנחלה, יוצאי ירכו קודמין; והאב קודם כל יוצאי ירכו


lvr: 43
prk: 08
id: 4308
nru: ח,ג
thu:
  בנות צלופחד נטלו שלושה חלקים בנחלה--חלק אביהם שהיה מיוצאי מצריים, וחלקו עם אחיו בנכסי חפר; ושהיה בכור, ונטל שני חלקים


lvr: 43
prk: 08
id: 4308
nru: ח,ד
thu:
  אחד הבן ואחד הבת בנחלה--אלא שהבן נוטל פי שניים מנכסי האב, ואינו נוטל פי שניים מנכסי האם; והבנות ניזונות מנכסי האב, ואינן ניזונות מנכסי האם


lvr: 43
prk: 08
id: 4308
nru: ח,ה
thu:
  האומר איש פלוני בני בכור, לא ייטול פי שניים, איש פלוני בני, לא יירש עם אחיו--לא אמר כלום, שהתנה על הכתוב שבתורה.  המחלק נכסיו לבניו, ריבה לאחד ומיעט לאחד והשווה להם את הבכור--דבריו קיימין.  ואם אמר משום ירושה, לא אמר כלום; כתב בין בתחילה בין באמצע בין בסוף משום מתנה, דבריו קיימין.  האומר איש פלוני יירשני, במקום שיש בת, בתי תירשני, במקום שיש בן--לא אמר כלום, שהתנה על מה שכתוב בתורה.  רבי יוחנן בן ברוקה אומר, אם אמר על מי שהוא ראוי לו לירושה, דבריו קיימין; ועל מי שאינו ראוי לו לירושה, אין דבריו קיימין.  הכותב נכסיו לאחרים, והניח את בניו--מה שעשה עשוי, אבל אין רוח חכמים נוחה הימנו; רבן שמעון בן גמליאל אומר, אם לא היו בניו נוהגין בו כשורה, זכור לטוב


lvr: 43
prk: 08
id: 4308
nru: ח,ו
thu:
  האומר זה בני, נאמן.  וזה אחי, אינו נאמן; ייטול עימו בחלקו.  מת, יחזרו נכסים למקומן.  נפלו לו נכסים ממקום אחר, יירשו אחיו עימו.  מי שמת, ונמצאת דייתיקי קשורה על ירכו--הרי זו אינה כלום; זיכה בה לאחר--בין מן היורשים ובין שאינו מן היורשים, דבריו קיימין


lvr: 43
prk: 08
id: 4308
nru: ח,ז
thu:
  הכותב נכסיו לבניו לאחר מותו, צריך שיכתוב מהיום ולאחר מיתה, דברי רבי יהודה; רבי יוסי אומר, אינו צריך.  הכותב נכסיו לבנו לאחר מותו--האב אינו יכול למכור, מפני שהן כתובין לבן; הבן אינו יכול למכור, מפני שהן ברשות האב.  מכר האב, מכורין עד שימות; מכר הבן, אין ללוקח בהן כלום עד שימות האב.  האב תולש, ומאכיל לכל מי שירצה; ומה שהניח תלוש, הרי הוא של יורשין


lvr: 43
prk: 08
id: 4308
nru: ח,ח
thu:
  הניח בנים גדולים וקטנים--אין הגדולים מתפרנסין על הקטנים, ולא הקטנים ניזונין על הגדולים; אלא חולקין בשווה.  נשאו הגדולים, יישאו הקטנים; ואם אמרו הקטנים הרי אנו נושאים, כדרך שנשאתם אתם--אין שומעין להם:  אלא מה שנתן להן אביהן, נתן


lvr: 43
prk: 08
id: 4308
nru: ח,ט
thu:
  [ח] הניח בנות גדולות וקטנות--אין הגדולות מתפרנסות על ידי הקטנות, ולא הקטנות ניזונות על ידי הגדולות; אלא חולקות בשווה.  נישאו גדולות, יישאו קטנות.  זה חומר בבנות מבבנים--שהבנות ניזונות על הבנים, ואינן ניזונות על הבנות.


lvr: 43
prk: 09
id: 4309
nru: ט,א
thu:
  מי שמת, והניח בנים ובנות--בזמן שהנכסים מרובין, הבנים יירשו, והבנות ייזונו; נכסים מועטים--הבנות ייזונו, והבנים ישאלו על הפתחים.  אדמון אומר, בשביל שאני זכר, הפסדתי; אמר רבן גמליאל, רואה אני את דברי אדמון


lvr: 43
prk: 09
id: 4309
nru: ט,ב
thu:
  הניח בנים ובנות, וטומטום--בזמן שהנכסים מרובין, הזכרים דוחים אותו אצל הנקבות; נכסים מועטים, הנקבות דוחות אותו אצל הזכרים.  האומר אם ילדה אשתי זכר, ייטול מנה--ילדה זכר, נוטל מנה.  ואם נקבה מאתיים--ילדה נקבה, נוטלת מאתיים.  אם זכר מנה, ואם נקבה מאתיים--ילדה זכר ונקבה--הזכר נוטל מנה, והנקבה מאתיים.  ילדה טומטום, אינו נוטל; אם אמר כל מה שתלד אשתי ייטול, הרי זה נוטל.  ואם אין שם יורש אלא הוא, יורש את הכול


lvr: 43
prk: 09
id: 4309
nru: ט,ג
thu:
  הניח בנים גדולים וקטנים, השביחו הגדולים את הנכסים--השביחו לאמצע; אם אמרו ראו מה שהניח לנו אבא, הרי אנו עושין ואוכלין--השביחו לעצמן.  וכן האישה שהשביחה את הנכסים, השביחה לאמצע; אם אמרה ראו מה שהניח לי בעלי, הרי אני עושה ואוכלת--השביחה לעצמה


lvr: 43
prk: 09
id: 4309
nru: ט,ד
thu:
  האחים והשותפין שנפל אחד מהם לאומנות, נפל לאמצע; חלה ונתרפא, נתרפא משל עצמו.  האחים שעשו מקצתן שושבינות בחיי האב--חזרה שושבינות--חזרה לאמצע, שהשושבינות נגבית בבית דין; אבל השולח לחברו כדי יין וכדי שמן--אינן נגבין בבית דין, מפני שהן גמילות חסדים


lvr: 43
prk: 09
id: 4309
nru: ט,ה
thu:
  השולח סבלונות לבית חמיו--שלח שם במאה מנה, ואכל שם סעודת חתן אפילו בדינר--אין נגבין; לא אכל שם סעודת חתן, הרי אלו נגבין.  שלח סבלונות מרובים, כדי שיבואו עימה לבית בעלה--הרי אלו נגבין; סבלונות מועטין, כדי שתשתמש בהן והיא בבית אביה--אינן נגבין


lvr: 43
prk: 09
id: 4309
nru: ט,ו
thu:
  שכיב מרע שכתב נכסיו לאחרים--שייר קרקע כל שהוא, מתנתו קיימת; לא שייר קרקע כל שהוא, אין מתנתו קיימת.  לא כתב בה שכיב מרע, והוא אומר שכיב מרע הייתי, והן אומרין בריא היה--צריך להביא ראיה שהיה שכיב מרע, דברי רבי מאיר; וחכמים אומרין, המוציא מחברו, עליו הראיה


lvr: 43
prk: 09
id: 4309
nru: ט,ז
thu:
  המחלק נכסיו על פיו--רבי אליעזר אומר, אחד בריא ואחד מסוכן--נכסים שיש להן אחריות, נקנין בכסף ובשטר ובחזקה; ושאין להן אחריות, אינן נקנין אלא במשיכה.  אמרו לו, מעשה באימן של בני רוכל שהייתה חולה, ואמרה תינתן כבינתי לבתי, והיא בשנים עשר מנה, ומתה; וקיימו את דבריה.  אמר להם, בני רוכל תקברם אימם.  וחכמים אומרין, בשבת, דבריו קיימין, מפני שאינו יכול לכתוב; אבל לא בחול.  רבי יהושוע אומר, בשבת אמרו, קל וחומר בחול.  כיוצא בו, זכין לקטן, ואין זכין לגדול.  רבי יהושוע אומר, בקטן אמרו, קל וחומר בגדול


lvr: 43
prk: 09
id: 4309
nru: ט,ח
thu:
  נפל הבית עליו ועל אביו, עליו ועל יורשיו, עליו ועל מורישיו, והייתה עליו כתובת אישה ובעלי חוב--יורשי האב אומרין, הבן מת ראשון ואחר כך מת האב, ויורשי הבן אומרין, האב מת ראשון ואחר כך מת הבן--בית שמאי אומרין, יחלוקו; בית הלל אומרין, הנכסים בחזקתן


lvr: 43
prk: 09
id: 4309
nru: ט,ט
thu:
  נפל הבית עליו ועל אשתו--יורשי הבעל אומרין, האישה מתה ראשון ואחר כך מת הבעל, יורשי האישה אומרין, הבעל מת ראשון ואחר כך מתה היא--בית שמאי אומרין, יחלוקו; ובית הלל אומרין, הנכסים בחזקתן, וכתובה בחזקת יורשי הבעל, ונכסים הנכנסים והיוצאים עימה בחזקת יורשי האב


lvr: 43
prk: 09
id: 4309
nru: ט,י
thu:
  נפל הבית עליו ועל אימו, אלו ואלו מודים שיחלוקו.  אמר רבי עקיבה, מודה אני בזה, שהנכסים בחזקתן; אמר לו בן עזאי, על החלוקין אנו מצטערין, אלא שבאת לחלוק עלינו את השווין.


lvr: 43
prk: 10
id: 4310
nru: י,א
thu:
  גט פשוט, עדיו מתוכו; ומקושר, מאחוריו.  פשוט שכתבו עדיו מאחוריו, ומקושר שכתבו עדיו מתוכו--שניהן פסולין; רבי חנניה בן גמליאל אומר, מקושר שכתבו עדיו מתוכו--כשר, מפני שיכול לעשותו פשוט.  רבן שמעון בן גמליאל אומר, הכול כמנהג המדינה


lvr: 43
prk: 10
id: 4310
nru: י,ב
thu:
  גט פשוט, עדיו שניים; ומקושר, שלושה.  פשוט שכתוב בו עד אחד, ומקושר שכתבו בו שניים--שניהם פסולים.  כתוב בו זוזין מאה דהימו סלעים עשרים, אין לו אלא עשרים; זוזין מאה דהימו סלעים תלתין, אין לו אלא מנה.  כסף זוזין דאינון, ונמחקו--אין פחות משניים; כסף סלעים דאינון, ונמחקו--אין פחות משניים; דרכונות דאינון, ונמחקו--אין פחות משתיים.  כתוב בו מלמעלה מנה, ומלמטה מאתיים, מלמעלה מאתיים, ומלמטה מנה--הכול הולך אחר התחתון; אם כן, למה כותבין את העליון--שאם תימחק אות אחת מן התחתון, יילמד מן העליון


lvr: 43
prk: 10
id: 4310
nru: י,ג
thu:
  כותבין גט לאיש, אף על פי שאין אשתו עימו; ושובר לאישה, אף על פי שאין בעלה עימה--ובלבד שיהא מכירה.  והבעל נותן שכר.  כותבין שטר ללווה, אף על פי שאין המלווה עימו; אין כותבין למלווה, עד שיהא הלווה עימו.  והלווה נותן שכר.  כותבין שטר למוכר, אף על פי שאין הלוקח עימו; ואין כותבין ללוקח, עד שיהא המוכר עימו.  והלוקח נותן שכר


lvr: 43
prk: 10
id: 4310
nru: י,ד
thu:
  אין כותבין שטרי אירוסין ונישואין, אלא מדעת שניהם; והחתן נותן שכר.  אין כותבין שטרי אריסות וקבלנות, אלא מדעת שניהם; והמקבל נותן שכר.  שטרי בירורין וכל מעשה בית דין, אלא מדעת שניהם; ושניהם נותנין שכר.  רבן שמעון בן גמליאל אומר, לשניהם כותבין שניים--לזה לעצמו, ולזה לעצמו


lvr: 43
prk: 10
id: 4310
nru: י,ה
thu:
  מי שפרע מקצת חובו, והשליש את שטרו--אמר לו, אם לא נתתי לך מכאן ועד יום פלוני, תן לו את שטרו--הגיע הזמן ולא נתן, רבי יוסי אומר, ייתן; ורבי יהודה אומר, לא ייתן


lvr: 43
prk: 10
id: 4310
nru: י,ו
thu:
  מי שנמחק שטר חובו--מעמיד עליו עדים, ובא לפני בית דין, והם עושים לו קיום:  איש פלוני בן איש פלוני נמחק שטרו ביום פלוני, ופלוני ופלוני עדיו.  מי שפרע מקצת חובו, רבי יהודה אומר, יחליף; רבי יוסי אומר, יכתוב שובר.  אמר רבי יהודה, נמצא זה צריך להיות שומר שוברו מן העכברים; אמר לו רבי יוסי, כך יפה לו, ולא יארע כוחו של זה


lvr: 43
prk: 10
id: 4310
nru: י,ז
thu:
  שני אחים, אחד עני ואחד עשיר--הניח להם אביהם מרחץ ובית הבד--עשאן לשכר, השכר לאמצע; עשאן לעצמו, הרי העשיר אומר לעני, קח לך עבדים וירחצו בבית המרחץ, קח לך זיתים ובוא ועשם בבית הבד.  שניים שהיו בעיר, שם אחד יוסי בן שמעון ושם אחד יוסי בן שמעון--אינן יכולין להוציא שטר חוב זה על זה, ולא אחר יכול להוציא עליהן שטר חוב.  נמצא לאחד בין שטרותיו שטרו של יוסף בן שמעון פרוע, שטרות שניהם פרועים.  כיצד יעשו, ישלשו.  אם היו משולשין, יכתוב סימן.  אם היו מסומנין, יכתוב כוהן.  ואם היו שניהם כוהנים יכתוב דורות.  האומר לבנו, שטר בין שטרותיי פרוע, ואיני יודע איזה הוא--שטרות כולם פרועים; נמצא לאחד שם שניים--הגדול פרוע, והקטן אינו פרוע


lvr: 43
prk: 10
id: 4310
nru: י,ח
thu:
  המלווה את חברו על ידי ערב, לא יפרע מן הערב; אם אמר על מנת שאפרע ממי שארצה, יפרע מן הערב.  רבן שמעון בן גמליאל אומר, אם יש נכסים ללווה--בין כך ובין כך, לא יפרע מן הערב.  כיוצא בו אמר רבן שמעון בן גמליאל, הערב לאישה בכתובתה, והיה בעלה מגרשה--ידיר הניה:  שמא יעשו קנוניה על נכסיו של זה, ויחזיר את אשתו


lvr: 43
prk: 10
id: 4310
nru: י,ט
thu:
  [ח] המלווה את חברו בשטר, גובה מנכסים משועבדין; על ידי עדים, גובה מנכסים בני חורין.  הוציא עליו כתב ידו שהוא חייב לו, גובה מנכסים בני חורין.  הערב שהוא יוצא לאחר חיתום שטרות, גובה מנכסים בני חורין.  מעשה בא לפני רבי ישמעאל ואמר, גובה מנכסים בני חורין.  אמר לו בן ננס, אינו גובה לא מנכסים משועבדין ולא מנכסים בני חורין.  אמר לו, למה.  אמר לו, הרי החונק את אחד בשוק.  אמר לו הנח ואני נותן לך, פטור, שלא על אמנתו הלווהו.  איזה הוא ערב שהוא חייב:  אמר לו הלווהו, ואני נותן לך--חייב, שכן על אמנתו הלווהו.  אמר רבי ישמעאל, הרוצה להחכים, יעסוק בדיני ממונות, שאין מקצוע בתורה גדול מהן, שהן כמעיין הנובע.  והרוצה לעסוק בדיני ממונות, ישמש את שמעון בן ננס.


# bavli

id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ב,א משנה
pgu: ב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  השותפין שרצו לעשות מחיצה בחצר בונין את הכותל <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>באמצע</span> מקום שנהגו לבנות <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>גויל גזית כפיסין</span> לבינין בונין <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הכל כמנהג המדינה</span> גויל זה נותן ג' טפחים וזה נותן ג' טפחים בגזית זה נותן טפחיים ומחצה וזה נותן טפחיים ומחצה בכפיסין זה נותן טפחיים וזה נותן טפחיים בלבינין זה נותן טפח ומחצה וזה נותן טפח ומחצה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לפיכך</span> אם נפל הכותל המקום והאבנים של שניהם <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וכן בגינה</span> מקום שנהגו לגדור מחייבין אותו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אבל בבקעה</span> מקום שנהגו שלא לגדור אין מחייבין אותו אלא אם רצה כונס לתוך שלו ובונה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ועושה חזית מבחוץ</span> לפיכך אם נפל הכותל המקום והאבנים שלו אם עשו מדעת שניהם בונין את הכותל באמצע <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ועושין חזית מכאן ומכאן</span> לפיכך אם נפל הכותל המקום והאבנים של שניהם


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ב,א גמרא
pgu: ב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  סברוה מאי מחיצה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>גודא</span> כדתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מחיצת הכרם</span> שנפרצה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אומר לו</span> גדור <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>חזרה ונפרצה אומר לו</span> גדו


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ב,ב גמרא
pgu: ב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  נתיאש הימנה ולא גדרה ה``ז <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>קידש</span> וחייב באחריות' טעמא דרצו הא לא רצו אין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מחייבין אותו</span> אלמא היזק ראיה לאו שמיה היזק ואימא מחיצה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>פלוגתא</span> כדכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0431' data-rgl='43'> במדבר לא </span> ותהי מחצת העדה וכיון דרצו בונין את הכותל בעל כרחו אלמא היזק ראיה שמיה היזק אי הכי האי שרצו לעשות מחיצה שרצו לחצות מבעי ליה אלא מאי גודא בונין את הכותל בונין אותו מבעי ליה אי תנא אותו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הוה אמינא במסיפס בעלמא</span> קמ``ל כותל:  בונין את הכותל באמצע וכו':  פשיטא לא צריכא דקדים חד ורצייה לחבריה מהו דתימא מצי א``ל כי איתרצאי לך באוירא בתשמישתא לא איתרצאי לך קמ``ל והיזק ראיה לאו שמיה היזק <סימן גינה כותל כופין וחולקין חלונות דרב נחמן> ת``ש וכן בגינה גינה שאני כדר' אבא דאמר ר' אבא אמר רב הונא אמר רב אסור לאדם לעמוד בשדה חבירו בשעה שהיא עומדת בקמותיה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>והא וכן קתני</span> אגויל וגזית ת``ש כותל חצר שנפל מחייבין אותו לבנות עד ד' אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>נפל שאני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ודקארי לה מאי קארי לה</span> סיפא איצטריכא ליה מד' אמות ולמעלה אין מחייבין אותו ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כופין אותו</span> לבנות בית שער ודלת לחצר ש``מ היזק ראיה שמיה היזק <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>הזיקא דרבים</span> שאני ודיחיד לא ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אין חולקין</span> את החצר עד שיהא בה ד' אמות לזה וד' אמות לזה הא יש בה כדי לזה וכדי לזה חולקין מאי לאו בכותל לא במסיפס בעלמא תא שמע <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>החלונות</span> בין מלמעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בין מלמטה</span> ובין מכנגדן ד' אמות ותני עלה מלמעלן כדי שלא יציץ ויראה מלמטן כדי שלא יעמוד ויראה מכנגדן כדי שלא יאפיל <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הזיקא דבית שאני</span> תא שמע דאמר רב נחמן אמר שמואל גג הסמוך לחצר חבירו עושין לו מעקה גבוה ד' אמות שאני התם דאמר ליה בעל החצר לבעל הגג לדידי קביעה לי תשמישי לדידך לא קביעה לך תשמישתך ולא ידענא בהי עידנא סליקא ואתי


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ג,א גמרא
pgu: ג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דאיצטנע מינך</span> לישנא אחרינא אמרי לה סברוה מאי מחיצה פלוגתא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0431' data-rgl='43'> במדבר לא </span> ותהי מחצת העדה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כיון דרצו</span> בונין את הכותל בעל כורחן אלמא היזק ראיה שמיה היזק אימא מאי מחיצה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>גודא</span> <דתנן> [דתניא] מחיצת הכרם שנפרצה אומר לו גדור נפרצה אומר לו גדור נתיאש הימנה ולא גדרה הרי זה קידש וחייב באחריותה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וטעמא דרצו</span> הא לא רצו אין מחייבין אותו אלמא היזק ראיה לאו שמיה היזק אי הכי בונין את הכותל בונין אותו מבעי ליה אלא מאי פלוגתא אי הכי שרצו לעשות מחיצה שרצו לחצות מבעי ליה כדאמרי אינשי תא נעביד פלוגתא ואי היזק ראיה שמיה היזק מאי איריא רצו אפי' לא רצו נמי א``ר אסי א``ר יוחנן משנתנו כ<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שאין בה דין חלוקה</span> והוא דרצו מאי קמ``ל דכי לית ביה דין חלוקה כי רצו פליגי תנינא אימתי בזמן שאין שניהם רוצים אבל בזמן ששניהם רוצים אפילו פחות מכאן חולקין אי מהתם הוה אמינא אפילו פחות מכאן במסיפס בעלמא קמ``ל הכא כותל וליתני הא ולא ליתני הך סיפא איצטריכא ליה וכתבי הקדש אע``פ ששניהם רוצים לא יחלוקו <ל``א וכי רצו מאי הוי ליהדר ביה אמר רב אסי א``ר יוחנן בשקנו מידו כו' אדאשמעינן בשאין בה דין חלוקה והוא דרצו לישמעינן ביש בה דין חלוקה ואע``ג דלא רצו אי אשמעינן ביש בה דין חלוקה ואע``ג דלא רצו הוה אמינא שאין בה דין חלוקה אפילו רצו נמי לא קמ``ל ומי מצית אמרת הכי והא קתני סיפא אימתי בזמן שאין שניהם רוצים אבל בזמן ששניהם רוצים יחלוקו מאי לאו אכותל לא אמסיפס בעלמא ליתני האי ולא ליתני האי סיפא אצטריכא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ובכתבי הקדש</span> אע``פ ששניהם רוצים לא יחלוקו>:  במאי אוקימתא למתני' בשאין בה דין חלוקה אי בשאין בה דין חלוקה כי רצו מאי הוי נהדרו בהו א``ר אסי א``ר יוחנן שקנו מידן וכי קנו מידן מאי הוי קנין דברים בעלמא הוא בשקנו מידן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ברוחות</span> רב אשי אמר כגון שהלך זה בתוך שלו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>והחזיק</span> וזה בתוך שלו והחזיק:  מקום שנהגו לבנות כו':  גויל אבני דלא משפיא גזית אבני דמשפיא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a07' data-rgl='9'> מלכים א ז </span> כל אלה אבנים יקרות כמדות גזית <וגו'> כפיסין ארחי לבינין ליבני אמר ליה רבה בריה דרבא לרב אשי ממאי דגויל אבני דלא משפיא נינהו והאי טפח יתירא למורשא דקרנתא דילמא פלגא דגזית הוא והאי טפח יתירא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לביני אורבי</span> הוא כדקאמרינן כפיסין ארחי לבינין ליבני והאי טפח יתירא לביני אורבי אמר ליה וליטעמיך כפיסין ארחי מנלן אלא גמרא גמירי לה גויל נמי אבני דלא משפיא גמרא גמירי לה איכא דאמרי אמר ליה רב אחא בריה דרב אויא לרב אשי ממאי דהאי כפיסין ארחי נינהו והאי טפח יתירא לביני אורבי דילמא מאי כפיסין אבני דלא משפיין והאי טפח יתירא למורשא דקרנתא כדקאמרינן גויל אבני דלא משפיין גזית אבני דמשפיין והאי טפח יתירא למורשא דקרנתא אמר ליה וליטעמיך גויל אבני דלא משפיין מנלן אלא גמרא גמירי לה הכא נמי גמרא גמירי לה אמר אביי שמע מינה כל ביני אורבי טפח הני מילי בטינא אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בריכסא</span> בעי טפי ואיכא דאמרי הני מילי בריכסא אבל בטינא לא בעי כולי האי למימרא דבגזית דכל ד' אמות גובה אי הוי פותיא חמשא קאי אי לא לא קאי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>והא אמה טרקסין</span> דהואי גבוה תלתין אמהתא ולא הוה פותיא אלא שית פושכי וקם כיון <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>דאיכא טפח יתירא</span> קאי ובמקדש שני מ``ט לא עבוד אמה טרקסין כי קאי בתלתין קאי טפי לא קאי ומנלן דהוה גבוה טפי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2202' data-rgl='9'> חגיי ב </span> גדול יהיה כבוד הבית הזה האחרון מן הראשון רב ושמואל ואמרי לה ר' יוחנן ור``א חד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בבנין</span> וחד אמ


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ג,ב גמרא
pgu: ג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בשנים</span> ואיתא להא ואיתא להא וניעבדו תלתין אמין בבנין ואידך ניעביד פרוכת כי קאי תלתין אמהתא נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אגב תקרה ומעזיבה</span> הוה קאי בלא תקרה ומעזיבה לא הוה קאי וליעביד מה דאפשר בבנין וליעביד אידך פרוכת אמר אביי גמירי אי כולהו בבנין אי כולהו בפרוכת אי כולהו בבנין ממקדש אי כולהו בפרוכת ממשכן איבעיא להו הן וסידן או דילמא הן בלא סידן אמר ר``נ בר יצחק מסתברא הן וסידן דאי ס``ד הן בלא סידן ליתנייה לשיעוריה אלא לאו ש``מ הן וסידן לא לעולם אימא לך הן בלא סידן וכיון דלא הוי טפח לא תני והא קתני בלבינין זה נותן טפח ומחצה וזה נותן טפח ומחצה התם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חזי לאיצטרופי</span> ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הקורה שאמרו</span> רחבה כדי לקבל אריח והאריח חצי לבינה של <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ג' טפחים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>התם ברברבתא</span> דיקא נמי דקתני של שלשה טפחים מכלל דאיכא זוטרא ש``מ:  אמר רב חסדא לא ליסתור איניש בי כנישתא עד דבני בי כנישתא אחריתי איכא דאמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>משום פשיעותא</span> ואיכא דאמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>משום צלויי</span> מאי בינייהו איכא בינייהו דאיכא <בי כנישתא אחריתי> [דוכתא לצלויי] מרימר ומר זוטרא סתרי ובנו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בי קייטא בסיתווא</span> ובנו בי סיתווא בקייטא א``ל רבינא לרב אשי גבו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>זוזי</span> ומחתי מאי אמר ליה דילמא מיתרמי להו פדיון שבויים ויהבי להו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שריגי ליבני</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הדרי הודרי</span> ומחתי כשורי מאי א``ל זמנין דמתרמי להו פדיון שבויים מזבני ויהבי להו א``ה אפי' בנו נמי אמר ליה דירתיה דאינשי לא מזבני <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ולא אמרן</span> אלא דלא חזי בה תיוהא אבל חזי בה תיוהא סתרי ובני כי הא דרב אשי חזא בה תיוהא בכנישתא דמתא מחסיא סתריה ועייל לפוריי' להתם ולא אפקיה עד דמתקין ליה שפיכי ובבא בן בוטא היכי אסביה ליה עצה להורדוס למיסתריה לבית המקדש והאמר רב חסדא לא ליסתור איניש בי כנישתא עד דבני בי כנישתא אחריתא אי בעית אימא תיוהא חזא ביה איבעית אימא מלכותא שאני דלא הדרא ביה דאמר שמואל אי אמר מלכותא עקרנא טורי עקר טורי ולא הדר ביה הורדוס עבדא דבית חשמונאי הוה נתן עיניו באותה תינוקת יומא חד שמע ההוא גברא בת קלא דאמר כל עבדא דמריד השתא מצלח קם קטלינהו לכולהו מרותיה ושיירה לההיא ינוקתא כי חזת ההיא ינוקתא דקא בעי למינסבה סליקא לאיגרא ורמא קלא אמרה כל מאן דאתי ואמר מבית חשמונאי קאתינא עבדא הוא דלא אישתיירא מינייהו אלא ההיא ינוקתא וההיא ינוקתא נפלה מאיגרא לארעא טמנה שבע שנין בדובשא איכא דאמרי בא עליה איכא דאמרי לא בא עליה דאמרי לה בא עליה הא דטמנה ליתוביה ליצריה ודאמרי לה לא בא עליה האי דטמנה כי היכי דנאמרו בת מלך נסב אמר מאן דריש<span class='tlm-sfr' data-chp='0517' data-rgl='15'> דברים יז </span> מקרב אחיך תשים עליך מלך רבנן קם קטלינהו לכולהו רבנן שבקיה לבבא בן בוטא למשקל עצה מני


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ד,א גמרא
pgu: ד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אהדר ליה כלילא דיילי</span> נקרינהו לעיניה יומא חד אתא ויתיב קמיה אמר חזי מר האי עבדא בישא מאי קא עביד אמר ליה מאי אעביד ליה א``ל נלטייה מר אמר ליה [כתיב]<span class='tlm-sfr' data-chp='3110' data-rgl='20'> קוהלת י </span> גם במדעך מלך אל תקלל אמר ליה האי לאו מלך הוא א``ל וליהוי עשיר בעלמא וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3110' data-rgl='20'> קוהלת י </span> ובחדרי משכבך אל תקלל עשיר ולא יהא אלא נשיא וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0222' data-rgl='27'> שמות כב </span> ונשיא בעמך לא תאור א``ל בעושה מעשה עמך והאי לאו עושה מעשה עמך א``ל מסתפינא מיניה א``ל ליכא איניש דאזיל דלימא ליה דאנא ואת יתיבנא א``ל כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3110' data-rgl='20'> קוהלת י </span> כי עוף השמים יוליך את הקול ובעל כנפים יגיד דבר א``ל אנא הוא אי הואי ידענא דזהרי רבנן כולי האי לא הוה קטילנא להו השתא מאי תקנתיה דההוא גברא א``ל הוא כבה אורו של עולם דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2806' data-rgl='27'> משלי ו </span> כי נר מצוה ותורה אור ילך ויעסוק באורו של עולם דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1002' data-rgl='2'> ישעיהו ב </span> ונהרו אליו כל הגוים איכא דאמרי הכי א``ל הוא סימא עינו של עולם דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl='24'> במדבר טו </span> והיה אם מעיני העדה ילך ויתעסק בעינו של עולם דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1224' data-rgl='21'> יחזקאל כד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הנני מחלל את מקדשי</span> גאון עוזכם מחמד עיניכם א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מסתפינא ממלכותא</span> א``ל שדר שליחא וליזיל שתא וליעכב שתא ולהדר שתא אדהכי והכי סתרית [ליה] ובניית [ליה] עבד הכי שלחו ליה אם לא סתרתה אל תסתור ואם סתרתה אל תבני ואם סתרתה ובנית עבדי בישא בתר דעבדין <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מתמלכין</span> אם זיינך עלך ספרך כאן לא רכא ולא בר רכא הורדוס [עבדא] <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>קלניא מתעביד</span> מאי רכא מלכותא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b03' data-rgl='39'> שמואל ב ג </span> אנכי היום רך ומשוח מלך ואי בעית אימא מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0148' data-rgl=''> בראשית מח </span> ויקראו לפניו אברך אמרי מי שלא ראה בנין הורדוס לא ראה בנין נאה [מימיו] במאי בנייה אמר רבה באבני <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שישא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ומרמרא</span> איכא דאמרי באבני <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כוחלא</span> שישא ומרמרא אפיק שפה ועייל שפה כי היכי דנקביל סידא סבר למשעייה בדהבא אמרו ליה רבנן שבקיה דהכי שפיר טפי דמיחזי כי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אידוותא דימא</span> ובבא בר בוטא היכי עבד הכי והאמר רב יהודה אמר רב ואיתימא ר' יהושע בן לוי מפני מה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>נענש דניאל</span> מפני שהשיא עצה לנבוכדנצר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3404' data-rgl='24'> דנייאל ד </span> להן מלכא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מלכי ישפר עלך</span> וחטאיך בצדקה פרוק ועויתך <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>במיחן עניין</span> הן תהוי ארכא לשלותך וגו' וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3404' data-rgl='25'> דנייאל ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כולא מטא</span> על נבוכדנצר מלכא וכתיב ו<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לקצת ירחין תרי עשר</span> וגו' איבעית אימא שאני עבדא דאיחייב במצות ואיבעית אימא שאני בית המקדש דאי לא מלכות לא מתבני ודניאל מנלן דאיענש אילימא משום דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3304' data-rgl='5'> אסתר ד </span> ותקרא אסתר להתך ואמר רב התך זה דניאל הניחא למ``ד שחתכוהו מגדולתו אלא למ``ד שכל דברי מלכות נחתכין על פיו מאי איכא למימר דשדיוהו לגובא דארייוותא:  הכל כמנהג המדינה:  הכל לאתויי מאי לאתויי אתרא דנהיגי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בהוצא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ודפנא</span>:  לפיכך אם נפל הכותל המקום והאבנים של שניהם:  <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>פשיטא</span> לא צריכא דנפל לרשותא דחד מינייהו אי נמי דפנינהו חד לרשותא דידיה מהו דתימא ניהוי אידך המוציא מחבירו עליו הראיה קמ``ל:  וכן בגינה מקום שנהגו לגדור מחייבין אותו:  הא גופא קשיא אמרת וכן בגינה מקום שנהגו לגדור מחייבין אותו הא סתמא אין מחייבין אותו אימא סיפא אבל בקעה מקום שנהגו שלא לגדור אין מחייבין אותו הא סתמא מחייבין אותו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>השתא סתם גינה אמרת לא</span> סתם בקעה מיבעיא אמר אביי ה``ק וכן סתם גינה ובמקום שנהגו לגדור בבקעה מחייבין אותו אמר ליה רבא אם כן מאי אבל אלא אמר רבא הכי קתני וכן סתם גינה כמקום שנהגו לגדור דמי ומחייבין אותו אבל סתם בקעה כמקום שלא נהגו דמי ואין מחייבין אותו:  אלא אם רצה כונס לתוך שלו ובונה ועושה חזית:  מאי חזית אמר רב הונא אכפיה ליה לקרנא לבר ונעביד <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מלגיו</span> עביד חבריה נמי מלבר ואמר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>דידי ודידיה הוא</span> אי הכי השתא נמי גייז ליה חבריה ואמר דידי ודידיה הוא גיזוזא מידע ידיע איכא דאמרי אמר רב הונא מיכפא לקרנא מלגיו ונעבד מלבר גייז ליה חבריה ואמר דידי ודידיה הוא אי הכי השתא נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>לייף ליה</span> חבריה ואמר דידי ודידיה הוא ליפופא מידע ידיע והא מבחוץ קתני קשיא רבי יוחנן אמ


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ד,ב גמרא
pgu: ד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>נשעייה באמתא מלבר</span> וניעבד מלגיו עביד חבריה מלבר ואמר דידי ודידיה הוא אי הכי השתא נמי דקפיל ליה חבריה ואמר דידי ודידיה הוא קילופא מידע ידיע <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הוצא</span> אמר רב נחמן סינופי יריכי מלבר וניעבד מלגיו עביד נמי חבריה מלבר ואמר דידי ודידיה הוא אי הכי השתא נמי גייז ושדי ליה ואמר דידי ודידיה הוא משריק ליה טינא השתא נמי אתי חבריה וקליף ליה קילופא מידע ידיע אביי אמר הוצא לית ליה תקנתא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלא בשטרא</span>:  אבל אם עשו מדעת שניהם:  אמר ליה רבא מפרזיקא לרב אשי לא יעשו לא זה ולא זה א``ל לא צריכא דקדים חד מנייהו ועבד דידיה ואי לא עביד חבריה אמר דידיה הוא ותנא תקנתא לרמאי קמ``ל א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ורישא</span> לאו תקנתא לרמאי הוא א``ל בשלמא רישא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>תנא דינא</span> ומשום דינא תנא תקנתא אלא סיפא דינא קתני דקתני תקנתא אמר רבינא הכא בהוצי עסקינן לאפוקי מדאביי דאמר הוצא לית ליה תקנתא אלא בשטרא קמ``ל דבחזית סגיא


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ד,ב משנה
pgu: ד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>המקיף את חבירו משלש רוחותיו</span> וגדר את הראשונה ואת השניה ואת השלישית <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אין מחייבין אותו</span> רבי יוסי אומר אם עמד וגדר את הרביעית מגלגלין עליו את הכל


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ד,ב גמרא
pgu: ד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב יהודה אמר שמואל הלכה כר' יוסי דאמר אם עמד וגדר את הרביעית מגלגלין עליו את הכל ל``ש עמד ניקף ל``ש עמד מקיף איתמר רב הונא אמר הכל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לפי מה שגדר</span> חייא בר רב אמר הכל לפי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דמי קנים</span> בזול תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>המקיף את חבירו משלש רוחותיו</span> וגדר את הראשונה ואת השניה ואת השלישית <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אין מחייבין אותו</span> הא רביעית מחייבין אותו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אימא סיפא רבי יוסי אומר</span> אם עמד וגדר את הרביעית מגלגלין עליו את הכל בשלמא לרב הונא דאמר הכל לפי מה שגדר בה היינו דאיכא בין ת``ק ורבי יוסי ת``ק סבר הכל לפי דמי קנים בזול אין ומה שגדר לא ורבי יוסי סבר הכל לפי מה שגדר אלא לחייא בר רב דאמר הכל לפי דמי קנים בזול מאי איכא בין ת``ק לר' יוסי אי דמי קנים בזול לא קיהיב ליה מאי קיהיב ליה אי בעית אימא אגר נטירא איכא בינייהו תנא קמא סבר אגר נטירא אין דמי קנים בזול לא ורבי יוסי סבר דמי קנים בזול ואי בעית אימא ראשונה שניה ושלישית איכא בינייהו ת``ק סבר רביעית הוא דיהיב ליה אבל ראשונה שניה ושלישית לא יהיב ליה ור' יוסי סבר ראשונה שנייה ושלישית נמי יהיב ליה איבעית אימא מקיף וניקף איכא בינייהו דת``ק סובר טעמא דעמד ניקף דמגלגלין עליו את הכל אבל עמד מקיף אינו נותן לו אלא דמי רביעית ורבי יוסי סבר ל``ש ניקף ול``ש מקיף אם עמד וגדר מגלגלין עליו את הכל לישנא אחרינא מקיף וניקף איכא בינייהו ת``ק סבר אם גדר מקיף את הרביעית נמי יהיב ליה ורבי יוסי סבר אם עמד ניקף וגדר את הרביעית הוא דיהיב ליה דגלי דעתיה דניחא ליה אבל אם גדר מקיף לא יהיב ליה מיד


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ה,א גמרא
pgu: ה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>רוניא אקפיה רבינא</span> מארבע רוחותיו א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הב לי כמה דגדרי</span> לא יהיב ליה הב לי לפי קנים בזול לא יהיב ליה הב לי אגר נטירותא לא יהיב ליה יומא חד הוה קא גדר דיקלי אמר ליה לאריסיה זיל שקול מניה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>קיבורא דאהיני</span> אזל לאתויי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>רמא ביה קלא</span> א``ל גלית דעתך דמינח ניחא לך לא יהא אלא עיזא בעלמא מי לא בעי נטירותא א``ל עיזא בעלמא לאו לאכלויי בעיא א``ל ולא גברא בעית דמיכלי לה אתא לקמיה דרבא א``ל זיל פייסיה במאי דאיפייס ואי לא דאיננא לך דינא כר``ה אליבא דרבי יוסי רוניא זבן ארעא אמיצרא דרבינא סבר רבינא לסלוקי משום דינא דבר מצרא א``ל רב ספרא בריה דרב ייבא לרבינא אמרי אינשי ארבעה לצלא ארבעה לצללא


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ה,א משנה
pgu: ה
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  כותל חצר שנפל מחייבין אותו לבנותו עד ארבע אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בחזקת שנתן</span> עד שיביא ראיה שלא נתן מד' אמות ולמעלן אין מחייבין אותו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>סמך לו כותל אחר</span> אע``פ שלא נתן עליו את התקרה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מגלגלין עליו את הכל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בחזקת שלא נתן</span> עד שיביא ראיה שנתן


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ה,א גמרא
pgu: ה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר ריש לקיש <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הקובע זמן לחבירו</span> ואמר לו פרעתיך בתוך זמני אינו נאמן ולואי שיפרע בזמנו אביי ורבא דאמרי תרוייהו עביד איניש דפרע בגו זימניה זימנין דמתרמו ליה זוזי אמר איזיל איפרעי


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ה,ב גמרא
pgu: ה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כי היכי דלא ליטרדן תנן בחזקת שנתן עד שיביא ראיה שלא נתן היכי דמי אילימא דאמר ליה פרעתיך בזמני <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פשיטא</span> בחזקת שנתן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אלא לאו דאמר ליה פרעתיך בתוך זמני</span> אלמא עביד איניש דפרעיה בתוך זמניה שאני הכא דכל שפא ושפא זימניה הוא ת``ש בחזקת שלא נתן עד שיביא ראיה שנתן היכי דמי אילימא דאמר ליה פרעתיך בזמני אמאי לא אלא לאו דאמר ליה פרעתיך בתוך זמני אלמא לא עביד איניש דפרע בגו זימניה שאני הכא דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מי יימר דמחייבו לי רבנן</span> רב פפא ורב הונא בריה דרב יהושע עבדי כאביי ורבא מר בר רב אשי עבד כר``ל והלכתא כר``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואפילו מיתמי</span> ואע``ג דאמר מר הבא ליפרע מנכסי יתומים לא יפרע אלא בשבועה חזקה לא עביד איניש דפרע בגו זימניה איבעיא להו תבעו לאחר זמן ואמר לו פרעתיך בתוך זמני מהו מי אמרינן במקום חזקה אמרינן מה לי לשק


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ו,א גמרא
pgu: ו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>או דילמא</span> במקום חזקה לא אמרינן מה לי לשקר ת``ש בחזקת שנתן עד שיביא ראיה שלא נתן היכי דמי אילימא שתבעו לאחר זמן ואמר לו פרעתיך בזמני פשיטא אלא לאו דאמר ליה פרעתיך בתוך זמני אלמא אפילו במקום חזקה אמרי' מה לי לשקר שאני הכא דכל שפא ושפא זמניה הוא ת``ש מד' אמות ולמעלה אין מחייבין אותו סמך לו כותל אחר כו' עד שיביא ראיה שנתן ה``ד אילימא שתבעו לאחר זמנו ואמר לו פרעתיך בזמני אמאי לא אלא לאו דאמר פרעתיך בתוך זמני אלמא במקום חזקה לא אמרינן מה לי לשקר שאני הכא דאמר מי יימר דמחייבי לי רבנן א``ל רב אחא בריה דרבא לרב אשי ת``ש מנה לי בידך <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אמר לו הין</span> למחר אמר לו תנהו לי אם אמר נתתיו לך פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אין לך בידי</span> חייב מאי לאו נתתיו לך דא``ל פרעתיך בזמני אין לך בידי דא``ל פרעתיך בתוך זמני וקתני חייב אלמא במקום חזקה לא אמרינן מה לי לשקר לא מאי אין לך בידי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לא היו דברים מעולם</span> דאמר מר כל האומר לא לויתי כאומר לא פרעתי דמי:  סמך לו כותל אחר מגלגלין עליו את הכל כו':  א``ר הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>סמך לפלגא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>סמך לכולה</span> ורב נחמן אמר למאי דסמך סמך למאי דלא סמך לא סמך <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ומודה רב הונא בקרנא ולופתא</span> ומודה ר``נ ב<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אפריזא</span> ובקבעתא דכשורי אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בי כוי לא הוי חזקה</span> ואע``ג דעבד ליה הימלטי דא``ל אמינא לכי פייסת לי לא ליתרע אשיתאי אמר ר``נ <span class='tlm-rsh' data-nro='11'><span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אחזיק להורדי</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא אחזיק לכשורי</span> לכשורי אחזיק להורדי רב יוסף אמר אחזיק להורדי אחזיק לכשורי א``ד אמר רב נחמן אחזיק להורדי אחזיק לכשורי לכשורי אחזיק להורדי אמר רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אחזיק לנטפי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אחזיק לשפכי</span> אחזיק לשפכי לא אחזיק לנטפי</span> ורב יוסף אמר אפילו אחזיק לשפכי אחזיק לנטפי א``ד אמר רב נחמן אחזיק לשפכי אחזיק לנטפי לנטפי אחזיק לשפכי אבל לצריפא דאורבני לא רב יוסף אמר אפי' צריפא דאורבני עבד רב יוסף עובדא בצריפא דאורבני אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה המשכיר בית לחביר


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ו,ב גמרא
pgu: ו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ב<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בירה גדולה</span> משתמש בזיזיה ובכתליה עד ד' אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ובעובי הכותל</span> במקום שנהגו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אבל בתרבץ אפדני לא</span> ורב נחמן דידיה אמר אפילו בתרבץ אפדני <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אבל רחבה שאחורי הבתים</span> לא ורבא אמר אפילו רחבה שאחורי הבתים אמר רבינא האי כשורא דמטללתא עד תלתין יומין לא הוי חזקה בתר תלתין יומין הוי חזקה ואי סוכה דמצוה היא עד שבעה יומין לא הוי חזקה בתר שבעה יומין הוי חזקה ואי חבריה בטינא לאלתר הוי חזקה אמר אביי שני בתים בשני צדי רשות הרבים זה עושה מעקה לחצי גגו וזה עושה מעקה לחצי גגו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>זה שלא כנגד זה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ומעדיף</span> מאי איריא ברשות הרבים אפילו רשות היחיד נמי רשות הרבים איצטריכא ליה מהו דתימא נימא ליה סוף סוף הא בעית לאצטנועי מבני רשות הרבים קמ``ל דא``ל רבים ביממא חזו לי בליליא לא חזו לי את בין ביממא בין בליליא חזית לי א``נ רבים כי קאימנא חזו לי כי יתיבנא לא חזו לי את חזית לי בין כי קאימנא בין כי יתיבנא רבים כי מעיינו חזו לי כי לא מעיינו לא חזו לי את ממילא נמי חזית לי אמר מר זה עושה מעקה לחצי גגו וזה עושה מעקה לחצי גגו זה שלא כנגד זה ומעדיף <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פשיטא</span> לא צריכא דקדים חד מנייהו ועבד מהו דתימא נימא ליה אידך שקול <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אוזינקא</span> ועבדיה את כוליה קמ``ל דא``ל את מ``ט לא עבדת משום דמיתרע אשיתך אנא נמי מיתרע ליה אשיתאי אמר ר``נ אמר שמואל גג הסמוך לחצר חבירו עושה לו מעקה גבוה ד' אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אבל בין גג לגג</span> לא ור``נ דידיה אמר אינו זקוק לד``א אבל זקוק למחיצת עשרה למאי אי להיזק ראיה ארבע אמות בעינן אי לנתפס עליו כגנב במסיפס בעלמא סגיא אי לגדיים וטלאים בכדי שלא יזדקר בבת ראש סגי לעולם לנתפס עליו כגנב במסיפס <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מצי משתמיט ליה</span> [אמר ממצורי קממצירנא] במחיצת עשרה לא מצי משתמיט ליה מיתיבי אם היה חצרו למעלה מגגו של חבירו אין נזקקין לו מאי לאו אין נזקקין לו כלל לא אין נזקקין לד' אמות אבל נזקקין למחיצת עשרה איתמר שתי חצרות <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>זו למעלה מזו</span> אמר רב הונא תחתון בונה מכנגדו ועולה ועליון בונה מכנגדו ועולה ורב חסדא אמר עליון מסייע מלמטה ובונה תניא כוותיה דרב חסדא שתי חצרות זו למעלה מזו לא יאמר העליון הריני בונה מכנגדי ועולה אלא מסייע מלמטה ובונה ואם היתה חצרו למעלה מגגו של חבירו אינו זקוק לו הנהו בי תרי דהוו דיירי חד הוה דייר עילאי וחד הוה דייר תתאי <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>איתבר תתאי</span> א``ל תתאי לעילאי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>תא ונבנייה</span> א``ל אנא שפיר קא דאירנ


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ז,א גמרא
pgu: ז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  א``ל איסתריה אנא ואבנייה אמר לית לי דוכתא למידר בה א``ל אנא אוגר לך דוכתא א``ל לא טרחנא לא קא מתדר לי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שוף אכריסך</span> ועול ושוף אכריסך ופוק אמר רב חמא בדינא קא מעכב והני מילי דלא מטו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כשורי</span> למטה מעשרה אבל מטו כשורי למטה מעשרה מצי א``ל למטה מי' רשותא דידי הוא ולא משעבד לך וה``מ דלא אתנו גבי הדדי אבל אתנו גבי הדדי סתרי ובנו וכי אתנו בהדי הדדי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עד כמה</span> אמרו רבנן קמיה דרבה משמיה דמר זוטרא בריה דרב נחמן דאמר משמיה דר``נ <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כאותה ששנינו</span> רומו כחצי ארכו וכחצי רחבו אמר להו רבה לאו אמינא לכו לא תיתלו ביה בוקי סריקי ברב נחמן הכי אמר ר``נ כי דדיירי אינשי וכמה אמר רב הונא בריה דרב יהושע כי היכי דעיילי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>איסוריתא</span> דמחוזא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>והדר</span> ההוא גברא דהוה בני אשיתא אחורי כווי דחבריה אמר ליה קא מאפלת עלי א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>סכרנא לך הכא</span> ועבידנא לך כווי לעיל מאשיתאי א``ל קא מרעת ליה לאשיתאי א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>סתרנא לך</span> לאשיתך עד דוכתא דכווי ובנינא לה ועבידנא לך כווי בבנינא לעיל מאשיתאי א``ל אשיתא מתתאה עתיקא ומלעיל חדתא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לא קיימא</span> אמר ליה סתרנא לה עד לארעא ובנינא לה ועבידנא לך כווי בגוה א``ל חדא אשיתא חדתא בכוליה ביתא עתיקא לא קיימא א``ל סתרנא לה לכוליה ביתא ובנינא לך כווי בבנינא א``ל לית לי דוכתא למידר בה א``ל אגירנא לך דוכתא א``ל לא טרחנא אמר רב חמא בדין קא מעכב היינו הך והא תו למה לי הא קמ``ל דאע``ג דלא משתמש אלא תיבנא ובי ציבי בעלמא הנהו בי תרי אחי דפלגי בהדי הדדי חד מטייה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אספלידא</span> וחד מטייה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>תרביצא</span> אזל ההוא דמטייה תרביצא וקא בני אשיתא אפומא דאספלידא א``ל קא מאפלת עלי א``ל בדידי קא בנינא אמר רב חמא בדין קאמר ליה א``ל רבינא לרב אשי מאי שנא מהא דתניא שני אחין שחלקו אחד מהן נטל שדה כרם ואחד מהן נטל שדה לבן יש לו לבעל הכרם ד' אמות בשדה לבן שעל מנת כן חלקו א``ל התם דעלו להדדי אבל הכא מאי דלא עלו להדדי וכי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בשופטני עסקינן</span> דהאי שקיל אספלידא והאי שקיל תרביצא ולא עלו להדדי א``ל נהי דעלו להדדי דמי ליבני כשורי והודרי דמי אוירא לא עלו להדדי ולימא ליה מעיקרא אספלידא פלגת לי השתא משוית לי אידרונא אמר רב שימי בר אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שמא בעלמא</span> פלג ליה מי לא תניא האומר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בית כור</span> עפר אני מוכר לך אע``פ שאינו אלא לתך הגיעו שלא מכר לו אלא שמא והוא דמיתקרי בית כור פרדס אני מוכר לך אע``פ שאין בו רמונים הגיעו שלא מכר לו אלא שמא והוא דמיתקרי פרדס כרם אני מוכר לך אע``פ שאין בו גפנים הגיעו שלא מכר לו אלא שמא והוא דמיתקרי כרמא מי דמי התם מצי אמר ליה מוכר ללוקח שמא זביני לך הכא מצי א``ל אדעתא דהכי פלגי דדאירנא ביה כי היכי דדרו אבהתן אמרו לי


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ז,ב גמרא
pgu: ז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מר ינוקא ומר קשישא בריה דרב חסדא לרב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>נהרדעי לטעמייהו</span> דאמר ר``נ אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>האחין שחלקו</span> אין להן לא דרך זה על זה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ולא חלונות</span> זה על זה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ולא סולמות</span> זה על זה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ולא אמת המים</span> זה על זה והזהרו בהן שהלכות קבועות הן ורבא אמר יש להן:  ההוא שטרא דיתמי דנפיק עליה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>תברא</span> אמר רב חמא אגבויי לא מגבינן ליה ומיקרע לא קרעינן ליה אגבויי לא מגבינן ליה דנפק תברא עליה מיקרע לא קרעינן ליה דכי גדלי יתמי דילמא מייתו ראיה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ומרעי ליה</span> אמר ליה רב אחא בריה דרבא לרבינא הלכתא מאי א``ל בכולהו הלכתא כרב חמא לבר מתברא דסהדי בשקרי לא מחזקינן מר זוטרא בריה דרב מרי אמר בהא נמי הלכתא כרב חמא דאם איתא דתברא מעליא הוא איבעי ליה לאפוקי בחיי אבוהון ומדלא אפקיה שמע מינה זיופי זייפיה


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ז,ב משנה
pgu: ז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כופין אותו</span> לבנות בית שער <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ודלת</span> לחצר רבן שמעון בן גמליאל אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא כל החצרות ראויות לבית שער</span> כופין אותו לבנות לעיר חומה ודלתים ובריח רשב``ג אומר לא כל העיירות ראויות לחומה כמה יהא בעיר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ויהא כאנשי העיר</span> י``ב חדש קנה בה בית דירה הרי הוא כאנשי העיר מיד


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ז,ב גמרא
pgu: ז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  למימרא דבית שער מעליותא היא והא ההוא חסידא דהוה רגיל אליהו דהוה משתעי בהדיה עבד בית שער ותו לא משתעי בהדיה לא קשיא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מגואי</span> הא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מבראי</span> ואי בעית אימא הא והא מבראי ולא קשיא הא דאית ליה דלת הא דלית ליה דלת אבע``א הא והא דאית ליה דלת ולא קשיא הא דאית ליה פותחת הא דלית ליה פותחת אי בעית אימא הא והא דאית ליה פותחת ולא קשיא הא דפותחת דידיה מגואי הא דפותחת דידיה מבראי:  <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כופין אותו</span> לבנות בית שער <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ודלת</span> לחצר:  תניא רבן שמעון בן גמליאל אומר לא כל חצרות ראויות לבית שער אלא חצר הסמוכה לרשות הרבים ראויה לבית שער ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שאינה סמוכה</span> לרשות הרבים אינה ראויה לבית שער ורבנן זימנין דדחקי בני רשות הרבים ועיילו ואתו:  כופין אותו לבנות לעיר כו':  <ת``ר כופין אותו לעשות לעיר דלתים ובריח> ורבן שמעון בן גמליאל אומר לא כל העיירות ראויות לחומה אלא עיר הסמוכה לספר ראויה לחומה ושאינה סמוכה לספר אינה ראויה לחומה ורבנן זימנין דמקרו ואתי גייסא בעא מיניה רבי אלעזר מרבי יוחנן כשהן גובין לפי נפשות גובין או דילמא לפי שבח ממון גובין אמר ליה לפי ממון גובין ואלעזר בני <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>קבע בה מסמרות</span> איכא דאמרי בעא מיניה רבי אלעזר מרבי יוחנן כשהן גובין לפי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>קירוב בתים</span> הן גובין או דילמא לפי ממון גובין אמר ליה לפי קירוב בתים הן גובין ואלעזר בני קבע בה מסמרות רבי יהודה נשיאה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>רמא דשורא אדרבנן</span> אמר ריש לקיש רבנן לא צריכי נטירותא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='26d9' data-rgl='18'> תהילים קלט </span> אספרם מ<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חול</span> ירבון אספרם למאן אילימא לצדיקים דנפישי מחלא השתא כולהו ישראל כתיב בהו<span class='tlm-sfr' data-chp='0122' data-rgl='17'> בראשית כב </span> כחול אשר על שפת הים צדיקים עצמם מחול ירבון אלא הכי קאמר אספרם למעשיהם של צדיקים מחול ירבון וק``ו ומה חול שמועט <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מגין על הים</span> מעשיהם של צדיקים שהם מרובים לא כל שכן שמגינים עליהם כי אתא לקמיה דרבי יוחנן אמר ליה מאי טעמא לא תימא ליה מהא<span class='tlm-sfr' data-chp='3008' data-rgl='10'> שיר השירים ח </span> אני חומה ושדי כמגדלות אני חומה זו תורה ושדי כמגדלו


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ח,א גמרא
pgu: ח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אלו ת``ח ור``ל סבר לה כדדרש רבא<span class='tlm-sfr' data-chp='3008' data-rgl='10'> שיר השירים ח </span> אני חומה ז


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ח,ב גמרא
pgu: ח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  פדיון שבוים מצוה רבה היא אמר ליה רבא לרבה בר מרי מנא הא מילתא דאמור רבנן דפדיון שבוים מצוה רבה היא א``ל דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1115' data-rgl='2'> ירמיהו טו </span> והיה כי יאמרו אליך אנה נצא ואמרת אליהם כה אמר ה' אשר למות למות ואשר לחרב לחרב ואשר לרעב לרעב ואשר לשבי לשבי ואמר רבי יוחנן כל המאוחר בפסוק זה קשה מחבירו חרב קשה ממות אי בעית אימא קרא ואי בעית אימא סברא אי בעית אימא סברא האי קא מינוול והאי לא קא מינוול ואבע``א קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='26b6' data-rgl='15'> תהילים קטז </span> יקר בעיני ה' המותה לחסידיו רעב קשה מחרב איבעית אימא סברא האי קא מצטער והאי לא קא מצטער איבעית אימא קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='3204' data-rgl='9'> איכה ד </span> טובים היו חללי חרב מחללי רעב שבי [קשה מכולם] דכולהו איתנהו ביה:  תנו רבנן קופה של צדקה נגבית בשנים ומתחלקת בשלשה נגבית בשנים שאין עושים שררות על הצבור פחות משנים ומתחלקת בשלשה כדיני ממונות תמחוי נגבית בשלשה ומתחלקת בשלשה שגבויה וחלוקה שוים תמחוי בכל יום קופה מערב שבת לערב שבת תמחוי לעניי עולם קופה לעניי העיר ורשאים בני העיר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לעשות קופה תמחוי</span> ותמחוי קופה ולשנותה לכל מה שירצו ורשאין בני העיר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>להתנות על המדות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ועל השערים</span> ועל שכר פועלים ולהסיע על קיצתן אמר מר אין עושין שררות על הצבור פחות משנים מנא הני מילי אמר רב נחמן אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl='5'> שמות כח </span> והם יקחו את הזהב וגו' שררות הוא דלא עבדי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הא הימוני מהימן</span> מסייע ליה לרבי חנינא דאמר רבי חנינא מעשה ומינה רבי שני אחין על הקופה מאי שררותא דאמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה לפי שממשכנין על הצדקה ואפילו בע``ש איני והא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1130' data-rgl='20'> ירמיהו ל </span> ופקדתי על כל לוחציו ואמר ר' יצחק בר שמואל בר מרתא משמיה דרב ואפי' על <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>גבאי צדקה</span> לא קשיא הא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אמיד</span> הא דלא אמיד כי הא דרבא אכפיה לרב נתן בר אמי ושקיל מיניה ארבע מאה זוזי לצדקה<span class='tlm-sfr' data-chp='3412' data-rgl='3'> דנייאל יב </span> והמשכילים יזהירו כזוהר הרקיע וגו' <המשכילים יזהירו כזוהר הרקיע> זה דיין שדן דין אמת לאמתו<span class='tlm-sfr' data-chp='3412' data-rgl='3'> דנייאל יב </span> ומצדיקי הרבים ככוכבים לעולם ועד אלו גבאי צדקה במתניתא תנא והמשכילים יזהירו כזוהר הרקיע זה דיין שדן דין אמת לאמתו וגבאי צדקה ומצדיקי הרבים ככוכבים לעולם ועד אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מלמדי תינוקות</span> כגון מאן אמר רב כגון רב שמואל בר שילת דרב אשכחיה לרב שמואל בר שילת דהוה קאי בגינתא א``ל שבקתיה להימנותך אמר ליה הא תליסר שנין דלא חזיא לי והשתא נמי דעתאי עלויהו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ורבנן מאי</span> אמר רבינא<span class='tlm-sfr' data-chp='0705' data-rgl='31'> שופטים ה </span> ואוהביו כצאת השמש בגבורתו ת``ר גבאי צדקה אינן רשאין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לפרוש זה מזה</span> אבל פורש זה לשער וזה לחנות מצא מעות בשוק לא יתנם בתוך כיסו אלא נותנן לתוך ארנקי של צדקה ולכשיבא לביתו יטלם כיוצא בו היה נושה בחבירו מנה ופרעו בשוק לא יתננו לתוך כיסו אלא נותנן לתוך ארנקי של צדקה ולכשיבא לביתו יטלם תנו רבנן גבאי צדקה שאין להם עניים לחלק <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>פורטין</span> לאחרים ואין פורטין לעצמן גבאי תמחוי שאין להם עניים לחלק מוכרין לאחרים ואין מוכרין לעצמן מעות של צדקה אין מונין אותן שתים אלא אחת אחת אמר אביי מריש לא הוה יתיב מר <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אציפי דבי כנישתא</span> כיון דשמעה להא דתניא ולשנותה לכל מה שירצו הוה יתיב אמר אביי מריש הוה עביד מר תרי כיסי חד לעניי דעלמא וחד לעניי דמתא כיון דשמעה להא דאמר ליה שמואל לרב תחליפא בר אבדימי עביד חד כיס


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ט,א גמרא
pgu: ט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואתני</span> עלה איהו נמי עבד חד כיסא ואתני עלה רב אשי אמר אנא אתנויי נמי לא צריכנא דכל דקא אתי אדעתא דידי אתי ולמאן דבעינא יהיבנא ליה הנהו בי תרי טבחי דעבדי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עניינא</span> בהדי הדדי דכל מאן דעביד ביומא דחבריה נקרעוה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>למשכיה</span> אזל חד מנייהו עבד ביומא דחבריה קרעו למשכיה אתו לקמיה דרבא חייבינהו רבא לשלומי איתיביה רב יימר בר שלמיא לרבא ולהסיע על קיצתם לא אהדר ליה רבא אמר רב פפא שפיר עבד דלא אהדר ליה מידי ה``מ היכא דליכא אדם חשוב אבל היכא דאיכא אדם חשוב <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לאו כל כמינייהו דמתנו</span> ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אין מחשבין</span> בצדקה עם גבאי צדקה ולא בהקדש עם הגזברין ואע``פ <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שאין ראיה לדבר</span> זכר לדבר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09b12' data-rgl='16'> מלכים ב יב </span> ולא יחשבו את האנשים אשר יתנו את הכסף על ידם לתת לעושי המלאכה כי באמונה הם עושים א``ר אלעזר אע``פ שיש לו לאדם גזבר נאמן בתוך ביתו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>יצור וימנה</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09b12' data-rgl='11'> מלכים ב יב </span> ויצורו וימנו אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בודקין למזונות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואין בודקין לכסות</span> אי בעית אימא קרא ואי בעית אימא סברא אב``א סברא האי קא מבזי והאי לא קא מבזי אי בעית אימא קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='1058' data-rgl=''> ישעיהו נח </span> הלא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>פרוש</span> לרעב לחמך בשי``ן כתיב פרוש והדר הב ליה והתם כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1058' data-rgl='7'> ישעיהו נח </span> כי תראה ערום וכסיתו כי תראה לאלתר ורב יהודה אמר בודקין לכסות ואין בודקין למזונות אי בעית אימא סברא ואי בעית אימא קרא אי בעית אימא סברא האי קמצערא ליה והאי לא קמצערא ליה אי בעית אימא קרא הכא כתיב הלא פרוס לרעב לחמך פרוס לאלתר וכדקרינן והתם כתיב כי תראה ערום וכסיתו כשיראה לך תניא כוותיה דרב יהודה אמר כסוני בודקין אחריו פרנסוני אין בודקין תנן התם אין פוחתין לעני העובר ממקום למקום <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מככר בפונדיון</span> מארבע סאין בסלע <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לן</span> נותנין לו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>פרנסת לינה</span> מאי פרנסת לינה אמר רב פפא פוריא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בי סדיא</span> שבת נותנין לו מזון שלש סעודות תנא אם היה מחזיר על הפתחים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אין נזקקין לו</span> ההוא עניא דהוה מחזיר על הפתחים דאתא לקמיה דרב פפא לא מזדקיק ליה א``ל רב סמא בריה דרב ייבא לרב פפא אי מר לא מזדקיק ליה אינש אחרינא לא מזדקיק ליה לימות ליה והא תניא אם היה עני המחזיר על הפתחים אין נזקקין לו א``ל אין נזקקין לו למתנה מרובה אבל נזקקין לו למתנה מועטת אמר רב אסי לעולם אל ימנע אדם עצמו [מלתת] שלישית השקל בשנה שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='35b10' data-rgl='33'> נחמיה י </span> והעמדנו עלינו מצות לתת עלינו שלישית השקל בשנה לעבודת בית אלהינו ואמר רב אסי שקולה צדקה כנגד כל המצות שנאמר והעמדנו עלינו מצות וגו' מצוה אין כתיב כאן אלא מצות <סימן גדול מקדש משה> א``ר אלעזר גדול המעשה יותר מן העושה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1032' data-rgl='17'> ישעיהו לב </span> והיה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מעשה הצדקה</span> שלום ועבודת הצדקה השקט ובטח עד עולם <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>זכה</span> הלא פרוש לרעב לחמך לא זכה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>עניים <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מרודים</span></span> תביא בית אמר להו רבא לבני מחוזא במטותא מנייכו עושו בהדי הדדי כי היכי דליהוי לכו שלמא במלכותא וא``ר אלעזר בזמן שבהמ``ק קיים אדם שוקל שקלו ומתכפר לו עכשיו שאין בהמ``ק קיים אם עושין צדקה מוטב ואם לאו באין <עובדי כוכבים> {אומות העולם} ונוטלין בזרוע ואעפ``כ נחשב להן לצדקה שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1060' data-rgl='17'> ישעיהו ס </span> ונוגשיך צדקה אמר רבא האי מילתא אישתעי לי עול


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף ט,ב גמרא
pgu: ט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  משגש ארחתיה דאימיה משמיה דר' אלעזר מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1059' data-rgl='17'> ישעיהו נט </span> וילבש צדקה כשריון לומר לך מה שריון זה כל <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>קליפה</span> וקליפה מצטרפת לשריון גדול אף צדקה כל פרוטה ופרוטה מצטרפת לחשבון גדול רבי חנינא אמר מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='1064' data-rgl='5'> ישעיהו סד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וכבגד <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עדים</span> כל צדקותינו</span> מה בגד זה כל נימא ונימא מצטרפת לבגד גדול אף צדקה כל פרוטה ופרוטה מצטרפת לחשבון גדול אמאי קרו ליה עולא משגש ארחתיה דאימיה דבעא מיניה רב אחדבוי בר אמי מרב ששת מנין למצורע <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בימי ספורו</span> שמטמא אדם אמר לו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הואיל ומטמא בגדים</span> מטמא אדם א``ל דילמא טומאה בחבורים שאני דהא הסיט נבילה דמטמא בגדים ואינו מטמא אדם אמר ליה ואלא שרץ דמטמא אדם מנלן לאו משום דמטמא בגדים א``ל שרץ בהדיא כתיב ביה<span class='tlm-sfr' data-chp='0322' data-rgl='5'> ויקרא כב </span> או איש אשר יגע בכל שרץ אלא שכבת זרע דמטמא אדם מנלן לאו משום דהואיל ומטמא בגדים מטמא אדם א``ל שכבת זרע נמי בהדיא כתיב ביה<span class='tlm-sfr' data-chp='0322' data-rgl=' 4, 5'> ויקרא כב </span> או איש לרבות את הנוגע אהדר ליה בבדיחותא חלש דעתיה דרב ששת אישתיק רב אחדבוי בר אמי ואתיקר תלמודיה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אתיא אימיה</span> וקא בכיא קמיה צווחה צווחה ולא אשגח בה אמרה ליה חזי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>להני חדיי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דמצית מינייהו</span> בעא רחמי עליה ואיתסי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ודאתאן עלה</span> מנא לן כדתניא ר``ש בן יוחי אומר נאמר כבוס בגדים בימי ספורו ונאמר כבוס בגדים בימי חלוטו מה להלן מטמא אדם אף כאן מטמא אדם אמר רבי אלעזר גדול העושה צדקה בסתר יותר ממשה רבינו דאילו במשה רבינו כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0509' data-rgl='19'> דברים ט </span> כי יגורתי מפני האף והחמה ואילו בעושה צדקה כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2821' data-rgl='14'> משלי כא </span> מתן בסתר יכפה אף [ושחד בחיק חמה עזה] ופליגא דרבי יצחק דאמר ר' יצחק אף כופה חמה אינו כופה שנא' ושחד בחיק חמה עזה אע``פ ששוחד בחיק חמה עזה איכא דאמרי א``ר יצחק כל דיין שנוטל שחד מביא חמה עזה לעולם [שנאמר ושחד בחיק וגו'] ואמר רב יצחק כל הנותן פרוטה לעני מתברך בשש ברכות והמפייסו בדברים מתברך בי``א ברכות הנותן פרוטה לעני מתברך בשש ברכות דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1058' data-rgl='10'> ישעיהו נח </span> הלא פרוש וגו' ועניים מרודים תביא בית וגו' כי תראה ערום וגו' והמפייסו בדברים מתברך באחת עשרה ברכות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1058'>ישעיהו נח</a> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ותפק לרעב נפשך</span> ונפש נענה תשביע וזרח בחשך אורך ואפלתך כצהרים ונחך ה' תמיד והשביע בצחצחות נפשך וגו' ובנו ממך חרבות עולם מוסדי דור ודור תקומם וגו' ואמר רבי יצחק מאי דכתיב<a href='2821' data-rgl='21'> משלי כא </span> רודף צדקה וחסד ימצא חיים צדקה וכבוד משום דרודף צדקה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ימצא צדקה</span> אלא לומר לך כל הרודף אחר צדקה הקדוש ברוך הוא ממציא לו מעות ועושה בהן צדקה רב נחמן בר יצחק אמר הקדוש ברוך הוא ממציא לו בני אדם המהוגנים לעשות להן צדקה כדי לקבל עליהם שכרו לאפוקי מאי לאפוקי מדדרש רבה דדרש רבה מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1118' data-rgl='23'> ירמיהו יח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ויהיו מוכשלים לפניך</span> בעת אפך עשה בהם אמר ירמיה לפני הקדוש ברוך הוא רבונו של עולם [אפילו] בשעה שכופין את יצרן ומבקשין לעשות צדקה לפניך הכשילם בבני אדם שאינן מהוגנין כדי שלא יקבלו עליהן שכר רבי יהושע בן לוי אמר כל הרגיל לעשות צדקה זוכה הויין לו בנים בעלי חכמה בעלי עושר בעלי אגדה בעלי חכמה דכתי


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף י,א גמרא
pgu: י
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ימצא חיים</span> בעלי עושר דכתיב צדקה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בעלי אגדה</span> דכתיב וכבוד כתיב הכא וכבוד וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='2803' data-rgl='35'> משלי ג </span> כבוד חכמים ינחלו תניא היה רבי מאיר אומר יש לו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לבעל הדין</span> להשיבך ולומר לך אם אלהיכם אוהב עניים הוא מפני מה אינו מפרנסן אמור לו כדי שניצול אנו בהן מדינה של גיהנם וזו שאלה שאל טורנוסרופוס הרשע את ר``ע אם אלהיכם אוהב עניים הוא מפני מה אינו מפרנסם א``ל כדי שניצול אנו בהן מדינה של גיהנם א``ל [אדרבה] זו שמחייבתן לגיהנם אמשול לך משל למה הדבר דומה למלך בשר ודם שכעס על עבדו וחבשו בבית האסורין וצוה עליו שלא להאכילו ושלא להשקותו והלך אדם אחד והאכילו והשקהו כששמע המלך לא כועס עליו ואתם קרוין עבדים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0325' data-rgl='55'> ויקרא כה </span> כי לי בני ישראל עבדים אמר לו ר``ע אמשול לך משל למה הדבר דומה למלך בשר ודם שכעס על בנו וחבשו בבית האסורין וצוה עליו שלא להאכילו ושלא להשקותו והלך אדם אחד והאכילו והשקהו כששמע המלך לא דורון משגר לו ואנן קרוין בנים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0514' data-rgl='1'> דברים יד </span> בנים אתם לה' אלהיכם אמר לו אתם קרוים בנים וקרוין עבדים בזמן שאתם עושין רצונו של מקום אתם קרוין בנים ובזמן שאין אתם עושין רצונו של מקום אתם קרוין עבדים ועכשיו אין אתם עושין רצונו של מקום אמר לו הרי הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1058' data-rgl='7'> ישעיהו נח </span> הלא פרוס לרעב לחמך ועניים מרודים תביא בית אימתי עניים מרודים תביא בית האידנא וקאמר הלא פרוס לרעב לחמך:  דרש ר``י ברבי שלום כשם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שמזונותיו של אדם</span> קצובין לו מראש השנה כך <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חסרונותיו</span> של אדם קצובין לו מראש השנה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>זכה</span> הלא פרוס לרעב לחמך לא זכה ועניים מרודים תביא בית כי הא דבני אחתיה דרבן יוחנן בן זכאי חזא להו בחילמא דבעו למיחסר שבע מאה דינרי עשינהו שקל מינייהו לצדקה פוש גבייהו שיבסר דינרי כי מטא מעלי יומא דכיפורי שדור דבי קיסר נקטינהו אמר להו רבן יוחנן בן זכאי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לא תדחלו</span>ן שיבסר דינרי גבייכו שקלינהו מינייכו אמרי ליה מנא ידעת אמר להו חלמא חזאי לכו א``ל ו<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אמאי לא אמרת לן</span> [דניתבינהו] אמר להו אמינא כי היכי דתעבדו מצוה לשמה רב פפא הוה סליק בדרגא אישתמיט כרעיה בעי למיפל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>השתא כן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>איחייב מאן דסני לן</span> כמחללי שבתות וכעובדי <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} א``ל חייא בר רב מדפתי לרב פפא שמא עני בא לידך ולא פרנסתו דתניא רבי יהושע בן קרחה אומר כל המעלים עיניו מן הצדקה כאילו עובד <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0515' data-rgl='9'> דברים טו </span> השמר לך פן יהיה דבר עם לבבך בליעל וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0513' data-rgl='14'> דברים יג </span> יצאו אנשים בני בליעל מה להלן <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} אף כאן <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} תניא א``ר אלעזר בר' יוסי כל צדקה וחסד שישראל עושין בעולם הזה שלום גדול ו<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>פרקליטין</span> גדולין בין ישראל לאביהן שבשמים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1116' data-rgl='3'> ירמיהו טז </span> כה אמר ה' אל תבא בית מרזח ואל תלך לספוד ואל תנוד להם <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כי אספתי את שלומי מאת העם הזה</span> [וגו' את] החסד ואת הרחמים חסד זו גמילות חסדים רחמים זו צדקה תניא ר``י אומר גדולה צדקה שמקרבת את הגאולה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1056' data-rgl='1'> ישעיהו נו </span> כה אמר ה' שמרו משפט ועשו צדקה כי קרובה ישועתי לבא וצדקתי להגלות הוא היה אומר עשרה דברים קשים נבראו בעולם הר קשה ברזל מחתכו ברזל קשה אור <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מפעפעו</span> אור קשה מים מכבין אותו מים קשים עבים סובלים אותן עבים קשים רוח מפזרתן רוח קשה גוף סובלו גוף קשה פחד שוברו פחד קשה יין מפיגו יין קשה שינה מפכחתו ומיתה קשה מכולם [וצדקה מצלת מן המיתה] דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2810' data-rgl='2'> משלי י </span> וצדקה תציל ממות דרש רבי דוסתאי ברבי ינאי בוא וראה שלא כמדת הקב``ה מדת בשר ודם מדת בשר ודם אדם מביא דורון גדול למלך ספק מקבלין אותו הימנו ספק אין מקבלין אותו הימנו [ואם תמצא לומר מקבלים אותו ממנו] ספק רואה פני המלך ספק אינו רואה פני המלך והקדוש ברוך הוא אינו כן אדם נותן פרוטה לעני זוכה ומקבל פני שכינה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2617' data-rgl='15'> תהילים יז </span> אני בצדק אחזה פניך <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אשבעה בהקיץ תמונתך</span> רבי אלעזר יהיב פרוטה לעני והדר מצלי אמר דכתיב אני בצדק אחזה פניך מאי אשבעה בהקיץ תמונתך אמר רב נחמן בר יצחק אלו תלמידי חכמים שמנדדין שינה מעיניהם בעולם הזה והקב``ה משביען מזיו השכינה לעולם הבא א``ר יוחנן מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2819' data-rgl='17'> משלי יט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מלוה ה' חונן דל</span> אלמלא מקרא כתוב אי אפשר לאומרו כביכול עבד לוה לאיש מלוה א``ר חייא בר אבא רבי יוחנן <רמי> כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2811' data-rgl='4'> משלי יא </span> לא יועיל הון ביום עברה וצדקה תציל ממות וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2810' data-rgl='2'> משלי י </span> לא יועילו אוצרות רשע וצדקה תציל ממות שתי צדקות הללו למה אחת שמצילתו ממיתה משונה ואחת שמצילתו מדינה של גיהנם ואי זו היא שמצילתו מדינה של גיהנם ההוא דכתיב ביה עברה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2101' data-rgl='15'> צפניה א </span> יום עברה היום ההוא ואי זו היא שמצילתו ממיתה משונ


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף י,ב גמרא
pgu: י
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>נותנה ואינו יודע למי נותנה</span> נוטלה ואינו יודע ממי נוטלה נותנה ואינו יודע למי נותנה לאפוקי מדמר עוקבא נוטלה ואינו יודע ממי נוטלה לאפוקי מדרבי אבא ואלא היכי ליעביד ליתיב לארנקי של צדקה מיתיבי מה יעשה אדם ויהיו לו בנים זכרים ר``א אומר יפזר מעותיו לעניים ר' יהושע אומר ישמח אשתו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לדבר מצוה</span> ר' אליעזר בן יעקב אומר לא יתן אדם פרוטה לארנקי של צדקה אלא א``כ ממונה עליה כר' חנניא בן תרדיון כי קא אמרינן דממני עלה כר' חנניא בן תרדיון א``ר אבהו אמר משה לפני הקב``ה רבש``ע במה תרום קרן ישראל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אמר לו בכי תשא</span> וא``ר אבהו שאלו את שלמה בן דוד עד היכן כחה של צדקה אמר להן צאו וראו מה פירש דוד אבא<span class='tlm-sfr' data-chp='26b2' data-rgl='9'> תהילים קיב </span> פזר נתן לאביונים צדקתו עומדת לעד קרנו תרום בכבוד רבי אבא אמר מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='1033' data-rgl='16'> ישעיהו לג </span> הוא מרומים ישכון מצדות סלעים משגבו לחמו נתן מימיו נאמנים מה טעם מרומים ישכון מצדות סלעים משגבו משום דלחמו נתן ומימיו נאמנים וא``ר אבהו שאלו את שלמה איזהו בן העולם הבא אמר להם כל<span class='tlm-sfr' data-chp='1024' data-rgl=''> ישעיהו כד </span> ש<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כנגד זקניו כבוד</span> כי הא דיוסף בריה דר' יהושע חלש אינגיד א``ל אבוה מאי חזית א``ל עולם הפוך ראיתי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>עליונים למטה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ותחתונים למעלה</span> א``ל עולם ברור ראית <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואנן</span> היכי חזיתינן [א``ל] <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כי היכי</span> דחשבינן הכא חשבינן התם ושמעתי שהיו אומרים אשרי מי שבא לכאן ותלמודו בידו ושמעתי שהיו אומרים הרוגי מלכות אין כל בריה יכולה לעמוד במחיצתן מאן נינהו אילימא ר``ע וחבריו משום <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הרוגי מלכות ותו לא</span> פשיטא בלאו הכי נמי אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הרוגי לוד</span> תניא אמר להן רבן יוחנן בן זכאי לתלמידיו בני מהו שאמר הכתוב<span class='tlm-sfr' data-chp='2814' data-rgl='34'> משלי יד </span> צדקה תרומם גוי וחסד לאומים חטאת נענה רבי אליעזר ואמר צדקה תרומם גוי אלו ישראל דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b07' data-rgl='23'> שמואל ב ז </span> ומי כעמך ישראל גוי אחד בארץ וחסד לאומים חטאת כל צדקה וחסד שאומות <עובדי כוכבים> {העולם} עושין חטא הוא להן שאינם עושין אלא להתגדל בו כמו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='35a06' data-rgl='10'> עזרא ו </span> די להוון מהקרבין ניחוחין לאלהה שמיא ומצליין לחיי מלכא ובנוהי ודעביד הכי לאו צדקה גמורה היא והתניא האומר סלע זה לצדקה בשביל שיחיו בני ובשביל שאזכה לעולם הבא הרי זה צדיק גמור לא קשיא כאן בישראל כאן <בעובד כוכבים> {באומות העולם} נענה רבי יהושע ואמר צדקה תרומם גוי אלו ישראל דכתיב ומי כעמך ישראל גוי אחד וחסד לאומים חטאת כל צדקה וחסד שאומות <עובדי כוכבים> {העולם} עושין חטא הוא להן שאין עושין אלא כדי שתמשך מלכותן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3404' data-rgl='24'> דנייאל ד </span> להן מלכא מלכי ישפר עליך וחטיך בצדקה פרוק ועויתך במיחן עניין הן תהוי ארכא לשלותיך וגו' נענה רבן גמליאל ואמר צדקה תרומם גוי אלו ישראל דכתיב ומי כעמך ישראל [וגו'] וחסד לאומים חטאת כל צדקה וחסד <שעכו``ם> {שאומות העולם} עושין חטא הוא להן שאין עושין אלא להתיהר בו וכל המתיהר נופל בגיהנם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2821' data-rgl='24'> משלי כא </span> זד יהיר לץ שמו עושה בעברת זדון ואין עברה אלא גיהנם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2101' data-rgl='15'> צפניה א </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>יום עברה היום ההוא</span> אמר רבן גמליאל עדיין אנו צריכין למודעי רבי אליעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>המודעי</span> אומר צדקה תרומם גוי אלו ישראל דכתיב ומי כעמך ישראל גוי אחד וחסד לאומים חטאת כל צדקה וחסד <שעכו``ם> {שאומות העולם} עושין חטא הוא להן שאין עושין אלא לחרף אותנו בו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1140' data-rgl='3'> ירמיהו מ </span> ויבא ויעש ה' כאשר דבר כי חטאתם לה' ולא שמעתם בקולו והיה לכם הדבר הזה נענה רבי נחוניא בן הקנה ואמר צדקה תרומם גוי וחסד לישראל ולאומים חטאת אמר להם רבן יוחנן בן זכאי לתלמידיו נראין דברי רבי נחוניא בן הקנה מדברי ומדבריכם לפי שהוא נותן צדקה וחסד לישראל <ולעכו``ם> {ולאומות העולם} חטאת מכלל דהוא נמי אמר מאי היא דתניא אמר להם רבן יוחנן בן זכאי כשם שהחטאת מכפרת על ישראל כך צדקה מכפרת על אומות העולם:  איפרא הורמיז אימיה דשבור מלכא שדרה ארבע מאה דינרי לקמיה דרבי אמי ולא קבלינהו שדרינהו קמיה דרבא וקבלינהו משום שלום מלכות שמע רבי אמי איקפד אמר לית ליה<span class='tlm-sfr' data-chp='1027' data-rgl='11'> ישעיהו כז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ביבש קצירה תשברנה</span> נשים באות מאירות אותה ורבא משום שלום מלכות ורבי אמי נמי משום שלום מלכות דאיבעי ליה למפלגינהו לעניי <עובדי כוכבים> {גוים} ורבא נמי לעניי <עובדי כוכבים> {גוים} יהבינהו ור' אמי דאיקפד הו


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף יא,א גמרא
pgu: יא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דלא סיימוה קמיה</span> תניא אמרו עליו על בנימין הצדיק שהיה ממונה על קופה של צדקה פעם אחת באתה אשה לפניו בשני בצורת אמרה לו רבי פרנסני אמר לה העבודה שאין בקופה של צדקה כלום אמרה לו רבי אם אין אתה מפרנסני הרי אשה ושבעה בניה מתים עמד ופרנסה משלו לימים חלה ונטה למות אמרו מלאכי השרת לפני הקב``ה רבש``ע אתה אמרת כל המקיים נפש אחת מישראל כאילו קיים עולם מלא ובנימין הצדיק שהחיה אשה ושבעה בניה ימות בשנים מועטות הללו מיד קרעו לו גזר דינו תנא הוסיפו לו עשרים ושתים שנה על שנותיו ת``ר מעשה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מונבז המלך</span> שבזבז אוצרותיו ואוצרות אבותיו בשני בצורת וחברו עליו אחיו ובית אביו ואמרו לו אבותיך גנזו והוסיפו על של אבותם ואתה מבזבזם אמר להם אבותי גנזו למטה ואני גנזתי למעלה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2685' data-rgl='12'> תהילים פה </span> אמת מארץ תצמח וצדק משמים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>נשקף</span> אבותי גנזו במקום שהיד שולטת בו ואני גנזתי במקום שאין היד שולטת בו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2689' data-rgl='15'> תהילים פט </span> צדק ומשפט <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מכון כסאך</span> אבותי גנזו דבר שאין עושה פירות ואני גנזתי דבר שעושה פירות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl='10'> ישעיהו ג </span> אמרו צדיק כי טוב כי פרי מעלליהם יאכלו אבותי גנזו [אוצרות] ממון ואני גנזתי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אוצרות נפשות</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2811' data-rgl='30'> משלי יא </span> פרי צדיק עץ חיים ולוקח נפשות חכם אבותי גנזו לאחרים ואני גנזתי לעצמי שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0524' data-rgl='13'> דברים כד </span> ולך תהיה צדקה אבותי גנזו לעולם הזה ואני גנזתי לעולם הבא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1058' data-rgl='8'> ישעיהו נח </span> והלך לפניך צדקך כבוד ה' יאספך:  ואם קנה בה בית דירה הרי הוא כאנשי העיר:  מתניתין דלא כרשב``ג דתניא רבן שמעון ב``ג אומר אם קנה בה קרקע כל שהוא הרי הוא כאנשי העיר והא תניא רבן שמעון בן גמליאל אומר אם קנה שם קרקע הראויה לבית דירה הרי הוא כאנשי העיר תרי תנאי ואליבא דרבן שמעון בן גמליאל


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף יא,א משנה
pgu: יא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  אין חולקין את החצר עד שיהא ארבע אמות לזה וארבע אמות לזה ולא את השדה עד שיהא בה תשעה קבין לזה ותשעה קבין לזה ר' יהודה אומר עד שיהא בה תשעת חציי קבין לזה ותשעת חציי קבין לזה ולא את הגינה עד שיהא בה חצי קב לזה וחצי קב לזה ר' עקיבא אומר בית רובע ולא את הטרקלין ולא את המורן ולא את השובך ולא את הטלית ולא את המרחץ ולא את בית הבד ולא את <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בית השלחין</span> עד שיהא בהן כדי לזה וכדי לזה זה הכלל כל שיחלק ושמו עליו חולקין ואם לאו אין חולקין אימתי בזמן שאין שניהם רוצים אבל בזמן ששניהם רוצים אפי' פחות מכאן יחלוקו ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כתבי הקדש</span> אע``פ ששניהם רוצים לא יחלוקו


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף יא,א גמרא
pgu: יא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  א``ר אסי א``ר יוחנן ארבע אמות שאמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>חוץ משל פתחים</span> תניא נמי הכי אין חולקים את החצר עד שיהא בה שמונה אמות לזה ושמונה אמות לזה והא אנן תנן ארבע אמות לזה וארבע אמות לזה אלא ש``מ כדרבי אסי שמע מינה ואיכא דרמי להו מירמא תנן אין חולקין את החצר עד שיהא בה ארבע אמות לזה וארבע אמות לזה והתניא שמונה אמות לזה ושמונה אמות לזה א``ר אסי אמר ר' יוחנן ארבע אמות שאמרו חוץ משל פתחים אמר רב הונא חצר מתחלקת לפי פתחיה ורב חסדא אמר נותנין ארבע אמות לכל פתח ופתח והשאר חולקין בשוה תניא כוותיה דרב חסדא פתחים שבחצר יש להן ארבע אמות היה לזה פתח אחד ולזה שני פתחים זה שיש לו פתח אחד נוטל ארבע אמות וזה שיש לו שני פתחים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>נוטל שמונה אמות</span> והשאר חולקין בשוה היה לזה פתח רחב שמונה אמות נוטל שמונה אמות כנגד הפתח וארבע אמות בחצר ארבע אמות בחצר מאי עבידתייהו אמר אביי הכי קאמר נוטל שמונה אמות באורך החצר וארבע אמות ברוחב החצר אמר אמימר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>האי פירא דסופלי</span> יש לו ארבע אמות לכל רוח ורוח ולא אמרן אלא דלא מייחד ליה פתח


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף יא,ב גמרא
pgu: יא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אבל מייחד ליה פיתחא</span> אין לו אלא ארבע אמות לפני פתחו אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אכסדרה</span> אין לה ד' אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>טעמא מאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>משום פירוק משאו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הכא</span> אפשר דעייל לגואי ומפרק מתיב רב ששת אחד שערי בתים ואחד שערי אכסדראות יש להן ד' אמות כי תניא ההיא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אכסדרה דבי רב</span> אכסדרה דבי רב פשיטא אידרונ' מעליא הוא אלא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אכסדרה רומייתא</span> ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בית שער</span> אכסדרה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מרפסת</span> יש להן ד' אמות היו חמשה בתים פתוחין למרפסת אין להן אלא ד' אמות בלבד בעא מיניה ר' יוחנן מר' ינאי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לול של תרנגולין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>יש לו ד' אמות</span> או <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אין לו ד' אמות</span> א``ל טעמא מאי משום פירוק משאו הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מטפס ועולה</span> מטפס ויורד בעא מיניה רבא מרב נחמן בית חציו מקורה וחציו אינו מקורה יש לו ד' אמות או אין לו ד``א א``ל אין לו ד' אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לא מבעיא קירויו מלגיו</span> דאפשר דעייל לגואי ומפרק אלא אפילו קירויו כלפי חוץ אפשר דעייל לגואי ומפרק בעא מיניה רב הונא מרבי אמי אחד מבני מבוי שבקש להחזיר פתחו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>למבוי אחר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בני מבוי מעכבין</span> עליו או אין מעכבין עליו א``ל בני מבוי מעכבין עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אכסניא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>לפי בני אדם</span> מתחלקת או לפי פתחים מתחלקת א``ל לפי בני אדם מתחלקת תניא נמי הכי זבל שבחצר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מתחלקת לפי פתחים</span> אכסניא לפי בני אדם אמר רב הונא אחד מבני מבוי <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שבקש לסתום כנגד פתחו</span> בני מבוי מעכבין עליו שמרבה עליהן את הדרך מיתיבי חמש חצרות פתוחות למבוי כולן משתמשות עם החיצונה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>והחיצונה משתמשת לעצמה</span> והשאר משתמשות עם השניה והשניה משתמשת לעצמה ומשתמשת עם החיצונה נמצאת פנימית משתמשת לעצמה ומשתמשת עם כל אחת ואחת תנאי היא דתניא אחד מבני מבוי שבקש להחזיר פתחו למבוי אחר בני מבוי מעכבין עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>היה סתום</span> ובקש לפותחו אין בני מבוי מעכבין עליו דברי רבי ר``ש בן אלעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>חמש חצרות הפתוחות למבוי</span> כולן משתמשות במבוי זו עם זו חצרות מאן דכר שמייהו חסורי מחסרא והכי קתני וכן חמש חצרות הפתוחות למבוי כולן משתמשות עם החיצונה והחיצונה משתמשת לעצמה וכו' דברי רבי ר' שמעון בן אלעזר אומר חמש חצרות הפתוחות למבוי כולן משתמשות במבוי:  אמר מר היה סתום ובקש לפותחו אין בני מבוי מעכבין עליו אמר רבא לא שנו אלא שלא פרץ את פצימיו אבל פרץ את פצימיו בני מבוי מעכבין עליו א``ל אביי לרבא תניא דמסייע ל


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף יב,א גמרא
pgu: יב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בית סתום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>יש לו ד' אמות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>פרץ את פצימיו</span> אין לו ד' אמות <קבר שפתחו סתום אינו מטמא כל סביביו פרץ את פצימיו וסתמו מטמא כל סביביו> בית סתום אינו מטמא כל סביביו פרץ את פצימיו מטמא כל סביביו אמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן מבואות המפולשות <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לעיר אחרת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ובקשו בני העיר</span> לסותמן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בני אותה העיר</span> מעכבין עליהן לא מיבעי כי ליכא דרכא אחרינא דמעכבי אלא אפילו כי איכא דרכא אחרינא נמי מעכבי משום דרב יהודה אמר רב דאמר מצר שהחזיקו בו רבים אסור לקלקלו <כדרב גידל דא``ר גידל רבים שבררו דרך לעצמן מה שבררו בררו> אמר רב ענן אמר שמואל מבואות המפולשין לרה``ר ובקשו בני מבואות להעמיד להן דלתות בני רה``ר מעכבין עליהן סבור מינה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הני מילי</span> בד' אמות כדר' זירא אמר רב נחמן דאמר רבי זירא אמר רב נחמן ד' אמות הסמוכות לרה``ר כרה``ר דמיין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ולא היא</span> התם לענין טומאה אבל הכא זימנין דדחקי בני רה``ר ועיילי טובא:  ולא את השדה עד שיהא בה תשעה קבין לזה ותשעה קבין לזה כו':  ולא פליגי מר כי אתריה ומר כי אתריה בבבל מאי אמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בי רדו יומא</span> מאי בי רדו יומא אי יומא זרעא תרי יומא כרבא לא הוי אי יומא כרבא יומא דזרעא לא הוי אי בעית אימא יומא דכרבא דכריב ותני ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אי בעית אימא יומא דזרעא</span> בהדורי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דוולא</span> אמר רב נחמן בי דאלו יומא פרדסא אמר אבוה דשמואל בת שלשת קבין תניא נמי הכי האומר לחבירו מנת בכרם אני מוכר לך סומכוס אומר לא יפחות מ<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ג' קבין</span> א``ר יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אין אלו אלא דברי נביאות</span> בבבל מאי אמר רבא בר קסנא תלת אציאתה בני תריסר גופני כי היכי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>דרפיק</span> גברא ביומא אמר רבי אבדימי דמן חיפה מיום שחרב בית המקדש ניטלה נבואה מן הנביאים וניתנה לחכמים <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אטו חכם לאו נביא הוא</span> הכי קאמר אע``פ שניטלה מן הנביאים מן החכמים לא ניטלה אמר אמימר וחכם עדיף מנביא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2690' data-rgl='12'> תהילים צ </span> ונביא לבב חכמה מי נתלה במי הוי אומר קטן נתלה בגדול אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>תדע</span> דאמר גברא רבה מילת' ומתאמר' משמיה דגברא רבה אחרינא כוותי' אמר רבא ומאי קושיא ודילמא תרוייהו בני חד מזלא נינהו אלא אמר רבא תדע דאמר גברא רבה מילתא ומתאמר


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף יב,ב גמרא
pgu: יב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  משמיה דר' עקיבא בר יוסף כוותיה אמר רב אשי ומאי קושיא דלמא להא מילתא בר מזליה הוא אלא אמר רב אשי תדע דאמר גברא רבה מילתא ומתאמרא הלכה למשה מסיני כוותיה ודלמא כסומא בארובה ולאו טעם יהיב א``ר יוחנן מיום שחרב בית המקדש ניטלה נבואה מן הנביאים וניתנה לשוטים ולתינוקות לשוטים מאי היא כי הא דמר בר רב אשי דהוה קאי ברסתקא דמחוזא שמעיה לההוא שוטה דקאמר ריש מתיבתא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דמליך</span> במתא מחסיא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>טביומי חתים</span> אמר מאן חתים טביומי ברבנן אנא שמע מינה לדידי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קיימא לי שעתא</span> קם אתא אדאתא אימנו רבנן לאותביה לרב אחא מדפתי ברישא כיון דשמעי דאתא שדור זוגא דרבנן לגביה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לאימלוכי ביה</span> עכביה הדר שדור זוגא דרבנן אחרינא עכביה גביה עד דמלו בי עשרה כיון דמלו בי עשרה פתח הוא ותנא ודרש לפי שאין פותחין בכלה פחות מעשרה קרי רב אחא אנפשיה כל המריעין לו לא במהרה מטיבין לו וכל המטיבין לו לא במהרה מריעין לו תנוקת מאי היא כי הא דבת רב חסדא הוה יתבה בכנפיה דאבוה הוו יתבי קמיה רבא ורמי בר חמא אמר לה מאן מינייהו בעית אמרה ליה תרוייהו אמר רבא ואנא בתרא א``ר אבדימי דמן חיפה קודם שיאכל אדם וישתה יש לו שתי לבבות לאחר שאוכל ושותה אין לו אלא לב אחד שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2711' data-rgl='12'> איוב יא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>איש נבוב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ילבב</span> וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0227' data-rgl='8'> שמות כז </span> נבוב לוחות ומתרגמינן חליל לוחין אמר רב הונא בריה דרב יהושע הרגיל ביין אפי' לבו אטום כבתולה יין מפקחו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2309' data-rgl='17'> זכריה ט </span> ותירוש <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ינובב בתולות</span>:  אמר רב הונא ברי' דרב יהושע <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>פשיטא חלק בכור וחלק פשוט</span> יהבינן ליה אחד מצרא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>יבם מאי</span> אמר אביי היא היא מ``ט בכור קרייה רחמנא רבא אמר אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0525' data-rgl='6'> דברים כה </span> והיה הבכור הוייתו כבכור ואין חלוקתו כבכור ההוא דזבן ארעא אמצרא דבי נשיה כי קא פלגו א``ל פליגו לי אמצראי אמר רבה כגון זה כופין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>על מדת סדום</span> מתקיף לה רב יוסף אמרי ליה אחי מעלינן ליה עלויא כי נכסי דבי בר מריון והלכתא כרב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>תרי ארעתא אתרי נגרי</span> אמר רבה כגון זה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כופין על מדת סדום</span> מתקיף לה רב יוסף זמנין ד<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>האי מדויל והאי לא מדויל</span> והלכתא כרב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>תרתי</span> אחד נגרא א``ר יוסף כגון זה כופין על מדת סדום מתקיף לה אביי מצי אמר בעינא דאפיש אריסי והלכתא כרב יוסף אפושי לאו מילתא הי


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף יג,א גמרא
pgu: יג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  חד גיסא נגרא וחד גיסא נהרא פלגין לה בקרנא זול:  ולא את הטרקלין כו':  אין בהן כדי לזה וכדי לזה מהו רב יהודה אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אית דינא דגוד או אגוד</span> רב נחמן אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לית דינא</span> דגוד או אגוד א``ל רבא לרב נחמן לדידך דאמרת לית דינא דגוד או אגוד בכור ופשוט שהניח להן אביהן עבד ובהמה טמאה כיצד עושין א``ל שאני אומר עובד לזה יום אחד ולזה שני ימים מיתיבי מי שחציו עבד וחציו בן חורין עובד את רבו יום אחד ואת עצמו יום אחד דברי ב``ה ב``ש אומרים תקנתם את רבו את עצמו לא תקנתם לישא שפחה אינו יכול לישא בת חורין אינו יכול יבטל והלא לא נברא העולם אלא לפריה ורביה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1045' data-rgl='18'> ישעיהו מה </span> לא תהו בראה לשבת יצרה אלא כופין את רבו ועושין אותו בן חורין וכותבין שטר על חצי דמיו וחזרו ב``ה להורות כדברי ב``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שאני הכא דאגוד איכא גוד ליכא</span> ת``ש שני אחין אחד עני ואחד עשיר והניח להן אביהן מרחץ ובית הבד עשאן לשכר השכר לאמצע עשאן לעצמו הרי עשיר אומר לענ


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף יג,ב גמרא
pgu: יג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>קח לך עבדים</span> וירחצו במרחץ קח לך זיתים ובא ועשה בבית הבד התם נמי גוד איכא אגוד ליכא ת``ש כל שאילו יחלק <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ושמו עליו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חולקין</span> אם לאו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מעלין אותו בדמים</span> תנאי היא דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>טול אתה שיעור ואני פחות</span> שומעין לו רבן שמעון בן גמליאל אומר אין שומעין לו היכי דמי אילימא כדתני מאי טעמא דרשב``ג אלא לאו חסורי מחסרא והכי קאמר טול אתה שיעור ואני פחות שומעין לו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וגוד או אגוד נמי</span> שומעין לו ואתא רשב``ג למימר אין שומעין לו לא לעולם כדקתני ודקאמרת מ``ט דרשב``ג משום דאמר ליה אי בדמי לית לי דמי למיתן לך במתנה לא ניחא לי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2815' data-rgl='27'> משלי טו </span> ושונא מתנות יחיה א``ל אביי לרב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הא דרב יהודה</span> דשמואל היא דתנן וכתבי הקודש אע``פ ששניהם רוצים לא יחלוקו ואמר שמואל לא שנו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בכרך אחד</span> אבל בשני כריכות חולקין ואי ס``ד <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לית דינא דגוד או אגוד</span> מאי איריא בכרך אחד אפי' בשני כריכין נמי תרגמא רב שלמן בששניהן רוצין אמר אמימר הלכתא אית דינא דגוד או אגוד אמר ליה רב אשי לאמימר הא דרב נחמן מאי אמר ליה לא שמיעא לי כלומר לא סבירא לי ולא והא רב' בר חיננא ורב דימי בר חיננא שבק להו אבוה תרתי אמהתא חדא ידעא אפיא ובשולי וחדא ידעא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>פילכא ונוולא</span> ואתו לקמיה דרבא ואמר להו לית דינא דגוד או אגוד שאני התם דלמר מיבעי ליה תרוייהו ולמר מיבעי ליה תרוייהו כי קאמר ליה שקול את חדא ואנא חדא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לאו גוד או אגוד הוא</span> <וכי לא מצי למימר הכי> והא כתבי הקדש דתרוייהו מיבעי להו ואמר שמואל לא שנו אלא בכרך אחד אבל בשני כריכין חולקין הא תרגמא רב שלמן בשרצו ת``ר מדביק אדם תורה נביאים וכתובים כאחד דברי ר``מ ר' יהודה אומר תורה בפני עצמה נביאים בפני עצמן וכתובים בפני עצמן וחכ``א <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כל אחד ואחד בפני עצמו</span> ואמר רבי יהודה מעשה בביתוס בן זונין שהיו לו שמנה נביאים מדובקין כאחד על פי ר``א בן עזריה וי``א לא היו לו אלא אחד אחד בפני עצמו אמר רבי מעשה והביאו לפנינו תורה נביאים וכתובים מדובקים כאחד והכשרנום בין חומש לחומש של תורה ארבעה שיטין וכן בין כל נביא לנביא ובנביא של שנים עשר ג' שיטין ומסיים מלמטה ומתחיל מלמעלה ת``ר הרוצה לדבק תורה נביאים וכתובים כאחד מדבק ועושה בראשו כדי לגול עמוד ובסופו כדי לגול היקף ומסיים מלמטה ומתחיל מלמעל


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף יד,א גמרא
pgu: יד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואם בא לחתוך חותך מאי קאמר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הכי קאמר</span> שאם בא לחתוך חותך ורמינהי תחלת ספר וסופו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כדי לגול</span> כדי לגול מאי אי כדי לגול עמוד קשיא הקף אי כדי לגול הקף קשי' עמוד א``ר נחמן בר יצחק לצדדין קתני רב אשי אמר כי תניא ההיא בספר תורה כדתניא כל הספרים נגללים מתחלתן לסופן וס``ת נגלל לאמצעיתו ועושה לו עמוד אילך ואילך א``ר אליעזר בר' צדוק כך היו כותבי ספרים שבירושלים עושין ספריהם ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אין [מיעוט אחר מיעוט]</span>


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף יד,ב גמרא
pgu: יד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  שברי לוחות שמונחים בארון ואי ס``ד ס``ת הקיפו ו' טפחים מכדי כל שיש בהקיפו שלשה טפחים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>יש בו רוחב טפח</span> וכיון דלאמצעיתו נגלל נפיש ליה מתרי טפחא רווחא דביני ביני בתרי פושכי היכי יתיב אמר רב אחא בר יעקב <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ספר עזרה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לתחלתו הוא נגלל</span> ואכתי תרי בתרי היכי יתיב אמר רב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דכריך ביה פורתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וכרכיה לעיל</span> ור' יהודה מקמי דליתי ארגז ספר תורה היכי הוה יתיב דפא הוה נפיק מיניה ויתיב עילוה ספר תורה ור``מ האי מצד ארון מאי עביד ליה ההוא מיבעי ליה דמתנח ליה מצד ולא מתנח ביני לוחי ולעולם בגויה מן הצד ור``מ עמודי' היכא הוו קיימי מבראי ור``מ שברי לוחות דמונחין בארון מנ``ל נפקא ליה מדרב הונא דאמר רב הונא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b06' data-rgl='2'> שמואל ב ו </span> אשר נקרא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שם שם</span> ה' צבאות יושב הכרובים עליו מלמד שלוחות ושברי לוחות מונחים בארון ואידך ההוא מבעי ליה לכדרבי יוחנן דא``ר יוחנן א``ר שמעון בן יוחאי מלמד שהשם וכל כינויו מונחין בארון ואידך נמי מיבעי ליה להכי אין הכי נמי אלא שברי לוחות דמונחין בארון מנא ליה נפקא ליה מדתני רב יוסף דתני רב יוסף<span class='tlm-sfr' data-chp='0510' data-rgl='2'> דברים י </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אשר שברת</span> ושמתם מלמד שהלוחות ושברי לוחות מונחין בארון ואידך ההוא מיבעי ליה לכדריש לקיש דאמר ר``ל אשר שברת אמר לו הקב``ה למשה יישר כחך ששברת:  ת``ר סדרן של נביאים יהושע ושופטים שמואל ומלכים ירמיה ויחזקאל ישעיה ושנים עשר מכדי הושע קדים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1301' data-rgl='2'> הושע א </span> תחלת דבר ה' בהושע וכי עם הושע דבר תחלה והלא ממשה ועד הושע כמה נביאים היו וא``ר יוחנן שהיה תחלה לארבעה נביאים <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שנתנבאו באותו הפרק</span> ואלו הן הושע וישעיה עמוס ומיכה וליקדמיה להושע ברישא כיון דכתיב נבואתיה גבי חגי זכריה ומלאכי וחגי זכריה ומלאכי סוף נביאים הוו חשיב ליה בהדייהו וליכתביה לחודיה וליקדמיה איידי דזוטר מירכס מכדי ישעיה קדים מירמיה ויחזקאל ליקדמיה לישעיה ברישא כיון דמלכים סופיה חורבנא וירמיה כוליה חורבנא ויחזקאל רישיה חורבנא וסיפיה נחמתא וישעיה כוליה נחמתא סמכינן חורבנא לחורבנא ונחמתא לנחמתא:  סידרן של כתובים רות וספר תהלים ואיוב ו<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>משלי קהלת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שיר השירים</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>קינות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דניאל</span> ומגילת <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אסתר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>עזרא</span> ודברי הימים ולמ``ד איוב בימי משה היה ליקדמיה לאיוב ברישא אתחולי בפורענותא לא מתחלינן רות נמי פורענות היא פורענות <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>דאית ליה אחרית</span> דאמר רבי יוחנן למה נקרא שמה רות שיצא ממנה דוד שריוהו להקב``ה בשירות ותושבחות ומי כתבן משה כתב ספרו <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ופרשת בלעם</span> ואיוב יהושע כתב ספרו <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ושמונה פסוקים</span> שבתורה שמואל כתב ספרו ושופטים ורות דוד כתב ספר תהלים ע``י עשרה זקנים ע``י אדם הראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>על ידי מלכי צדק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>ועל ידי אברהם</span> וע``י משה <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>ועל ידי הימן</span> וע``י ידותון ועל ידי אס


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף טו,א גמרא
pgu: טו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ועל ידי שלשה בני קרח ירמיה כתב ספרו וספר מלכים וקינות <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חזקיה וסיעתו</span> כתבו <ימש``ק סימן> ישעיה משלי שיר השירים וקהלת <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אנשי כנסת הגדולה</span> כתבו <קנד``ג סימן> יחזקאל ושנים עשר דניאל ומגילת אסתר עזרא כתב ספרו ויחס של דברי הימים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>עד לו</span> מסייעא ליה לרב דאמר רב יהודה אמר רב לא עלה עזרא מבבל עד שיחס עצמו ועלה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ומאן אסקיה</span> נחמיה בן חכליה אמר מר יהושע כתב ספרו ושמונה פסוקים שבתורה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תניא כמאן דאמר</span> שמונה פסוקים שבתורה יהושע כתבן דתני'<span class='tlm-sfr' data-chp='0534' data-rgl='5'> דברים לד </span> וימת שם משה עבד ה' אפשר משה <מת> [חי] וכתב וימת שם משה אלא עד כאן כתב משה מכאן ואילך כתב יהושע דברי ר``י ואמרי לה ר' נחמיה אמר לו ר``ש אפשר ס``ת חסר אות אחת וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0531' data-rgl='26'> דברים לא </span> לקוח את ספר התורה הזה אלא עד כאן הקב``ה אומר ומשה אומר וכותב מכאן ואילך הקב``ה אומר ומשה כותב בדמע כמו שנאמר להלן<span class='tlm-sfr' data-chp='1136' data-rgl='18'> ירמיהו לו </span> ויאמר להם ברוך מפיו יקרא אלי את כל הדברים האלה ואני כותב על הספר בדיו כמאן אזלא הא דא``ר יהושע בר אבא אמר רב גידל אמר רב שמונה פסוקים שבתורה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>יחיד קורא אותן</span> לימא <ר``י היא> ודלא כר``ש אפילו תימא ר``ש הואיל ואשתנו אשתנו:  יהושע כתב ספרו והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0624' data-rgl='29'> יהושוע כד </span> וימת יהושע בן נון עבד ה' דאסקיה אלעזר והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0624' data-rgl='33'> יהושוע כד </span> ואלעזר בן אהרן מת דאסקיה פנחס שמואל כתב ספרו והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a28' data-rgl='3'> שמואל א כח </span> ושמואל מת דאסקיה גד החוזה ונתן הנביא דוד כתב ספר תהלים על ידי עשרה זקנים וליחשוב נמי איתן האזרחי אמר רב איתן האזרחי זה הוא אברהם כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='2689' data-rgl='1'> תהילים פט </span> איתן האזרחי וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='1041' data-rgl='2'> ישעיהו מא </span> מי העיר ממזרח צדק [וגו'] קא חשיב משה וקא חשיב הימן והאמר רב הימן זה משה כתיב הכא הימן וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0412' data-rgl='7'> במדבר יב </span> בכל ביתי נאמן הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תרי הימן הוו</span> משה כתב ספרו ופרשת בלעם ואיוב מסייעא ליה לר' לוי בר לחמא דא``ר לוי בר לחמא איוב בימי משה היה כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='2719' data-rgl='23'> איוב יט </span> מי יתן אפוא ויכתבון מלי וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0233' data-rgl='16'> שמות לג </span> ובמה יודע אפוא ואימא בימי יצחק דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0127' data-rgl='33'> בראשית כז </span> מי אפוא הוא הצד ציד ואימא בימי יעקב דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0143' data-rgl='11'> בראשית מג </span> אם כן אפוא זאת עשו ואימא בימי יוסף דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0137' data-rgl='16'> בראשית לז </span> איפה הם רועים לא ס``ד דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2719' data-rgl='23'> איוב יט </span> מי יתן בספר ויוחקו ומשה הוא דאיקרי מחוקק דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0533' data-rgl='21'> דברים לג </span> וירא ראשית לו כי שם חלקת מחוקק ספון רבא אמר איוב בימי מרגלים היה כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='2701' data-rgl='1'> איוב א </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>איש היה</span> בארץ עוץ איוב שמו וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0413' data-rgl='20'> במדבר יג </span> היש בה עץ מי דמי הכא עוץ התם עץ הכי קאמר להו משה לישראל ישנו לאותו אדם ששנותיו ארוכות כעץ ומגין על דורו כעץ יתיב ההוא מרבנן קמיה דר' שמואל בר נחמני ויתיב וקאמר איוב לא היה ולא נברא אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>משל היה</span> א``ל עליך אמר קרא איש היה בארץ עוץ איוב שמו אלא מעתה<span class='tlm-sfr' data-chp='08b12' data-rgl='3'> שמואל ב יב </span> ולרש אין כל כי אם כבשה אחת קטנה אשר קנה ויחיה וגו' <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מי הוה</span> אלא משל בעלמא הכא נמי משל בעלמא א``כ שמו ושם עירו למה רבי יוחנן ורבי אלעזר דאמרי תרוייהו איוב מעולי גולה היה ובית מדרשו בטבריא היה מיתיבי ימי שנותיו של איוב משעה שנכנסו ישראל למצרים ועד שיצא


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף טו,ב גמרא
pgu: טו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אימא כמשעה שנכנסו ישראל למצרים ועד [שעה] שיצאו מיתיבי שבעה נביאים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>נתנבאו לאומות העולם</span> ואלו הן בלעם ואביו ואיוב אליפז התימני ובלדד השוחי וצופר הנעמתי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אליהוא</span> בן ברכאל הבוזי <א``ל> וליטעמיך אליהוא בן ברכאל לאו מישראל הוה והא כתי' ממשפחת רם אלא אינבוי אינבי לאומות העולם ה``נ איוב אינבוי אינבי [לאומות העולם] אטו כולהו נביאי מי לא אינבוי לאומות העולם התם עיקר נביאותייהו לישראל הכא עיקר נביאותייהו לאומות העולם מיתיבי חסיד היה באומות העולם ואיוב שמו ולא בא לעולם אלא כדי לקבל שכרו הביא הקב``ה עליו יסורין התחיל מחרף ומגדף כפל לו הקב``ה שכרו בעוה``ז [כדי] לטרדו מן העולם הבא תנאי היא דתניא רבי אלעזר אומר איוב בימי שפוט השופטים היה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2727' data-rgl='12'> איוב כז </span> הן אתם כולכם חזיתם ולמה זה הבל תהבלו איזה דור <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שכולו הבל</span> הוי אומר זה דורו של שפוט השופטים רבי יהושע בן קרחה אומר איוב בימי אחשורוש היה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2742' data-rgl='16'> איוב מב </span> ולא נמצא נשים יפות כבנות איוב בכל הארץ איזהו דור שנתבקשו בו נשים יפות הוי אומר זה דורו של אחשורוש ואימא בימי דוד דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a01' data-rgl='3'> מלכים א א </span> ויבקשו נערה יפה התם בכל גבול ישראל הכא בכל הארץ רבי נתן אומר איוב <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בימי מלכות שבא היה</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2701' data-rgl='15'> איוב א </span> ותפל שבא ותקחם וחכ``א איוב בימי כשדים היה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2701' data-rgl='17'> איוב א </span> כשדים שמו שלשה ראשים ויש אומרים איוב בימי יעקב היה ודינה בת יעקב נשא כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='2702' data-rgl='10'> איוב ב </span> כדבר אחת הנבלות תדברי וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0134' data-rgl='7'> בראשית לד </span> כי נבלה עשה בישראל וכולהו תנאי סבירא להו דאיוב מישראל הוה לבר מיש אומרים דאי ס``ד מאומות העולם הוה בתר דשכיב משה מי שריא שכינה על <עובדי כוכבים> {גוים} <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>והא אמר מר</span> בקש משה שלא תשרה שכינה על <עובדי כוכבים> {גוים} ונתן לו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0233' data-rgl='16'> שמות לג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ונפלינו</span> אני ועמך א``ר יוחנן דורו של איוב שטוף בזמה היה שנאמר הן אתם כולכם חזיתם ולמה זה הבל תהבלו וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3007' data-rgl='1'> שיר השירים ז </span> שובי שובי השולמית שובי שובי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ונחזה בך</span> אימא בנבואה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1001' data-rgl='1'> ישעיהו א </span> חזון ישעיהו בן אמוץ א``כ למה זה הבל תהבלו למה לי וא``ר יוחנן מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2901' data-rgl='1'> רות א </span> ויהי בימי שפוט השופטים דור <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ששופט את שופטיו</span> אומר לו טול קיסם מבין <עיניך> [שיניך] אומר לו טול קורה מבין עיניך אמר לו<span class='tlm-sfr' data-chp='1001' data-rgl='22'> ישעיהו א </span> כספך היה לסיגים אמר לו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>סבאך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מהול</span> במים א``ר שמואל בר נחמני א``ר יונתן כל האומר מלכת שבא אשה היתה אינו אלא טועה מאי מלכת שבא מלכותא דשבא<span class='tlm-sfr' data-chp='2701' data-rgl='6'> איוב א </span> ויהי היום ויבאו בני האלהים להתיצב על ה' ויבא גם השטן בתוכם ויאמר ה' אל השטן מאין תבא ויען השטן וגו' אמר לפניו רבש``ע שטתי בכל העולם כולו ולא מצאתי נאמן כעבדך אברהם שאמרת לו<span class='tlm-sfr' data-chp='0113' data-rgl='17'> בראשית יג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>קום התהלך</span> בארץ לארכה ולרחבה כי לך אתננה ואפילו הכי בשעה שלא מצא מקום לקבור את שרה [עד שקנה בד' מאות שקל כסף] לא הרהר אחר מדותיך<span class='tlm-sfr' data-chp='2701' data-rgl='7'> איוב א </span> ויאמר ה' אל השטן השמת לבך אל עבדי איוב כי אין כמוהו בארץ וגו' א``ר יוחנן גדול הנאמר באיוב יותר ממה שנאמר באברהם דאילו באברהם כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0122' data-rgl='12'> בראשית כב </span> כי עתה ידעתי כי ירא אלהים אתה ובאיוב כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2701' data-rgl='8'> איוב א </span> איש תם וישר ירא אלהים [וסר מרע] מאי וסר מרע א``ר אבא בר שמואל איוב וותרן בממונו היה מנהגו של עולם נותן חצי פרוטה לחנוני איוב ויתרה משלו<span class='tlm-sfr' data-chp='2701' data-rgl='7'> איוב א </span> ויען השטן את ה' ויאמר החנם ירא איוב אלהים הלא אתה סכת בעדו ובעד ביתו וגו' מאי מעשה ידיו ברכת א``ר שמואל בר רב יצחק כל הנוטל פרוטה מאיוב מתברך מאי<span class='tlm-sfr' data-chp='2701' data-rgl='10'> איוב א </span> ומקנהו פרץ בארץ א``ר יוסי בר חנינא מקנהו של איוב פרצו גדרו של עולם מנהגו של עולם זאבים הורגים העזים מקנהו של איוב עזים הורגים את הזאבים<span class='tlm-sfr' data-chp='2701' data-rgl='11'> איוב א </span> ואולם שלח נא ידך וגע בכל אשר לו אם לא על פניך יברכך<span class='tlm-sfr' data-chp='2701' data-rgl='7'> איוב א </span> ויאמר ה' אל השטן הנה כל אשר לו בידך רק אליו אל תשלח ידך וגו'<span class='tlm-sfr' data-chp='2701' data-rgl='6'> איוב א </span> ויהי היום ובניו ובנותיו אוכלים ושותים יין בבית אחיהם הבכור ומלאך בא אל איוב ויאמר הבקר היו חורשות וגו' מאי הבקר היו חורשות <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>והאתונות רועות [וגו']</span>


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף טז,א גמרא
pgu: טז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מעין העולם הבא</span><span class='tlm-sfr' data-chp='2701' data-rgl='16'> איוב א </span> עוד זה מדבר וזה בא ויאמר אש אלהים וגו' עוד זה מדבר וזה בא ויאמר כשדים שמו שלשה ראשים ויפשטו על הגמלים ויקחום וגו' עוד זה מדבר וזה בא ויאמר בניך ובנותיך אוכלים ושותים יין בבית אחיהם הבכור והנה רוח גדולה באה מעבר המדבר ויגע בארבע פנות הבית ויפול על הנערים וגו' ויקם איוב ויקרע את מעילו ויגז את ראשו וגו' ויאמר ערום יצאתי מבטן אמי וערום אשוב שמה ה' נתן וה' לקח יהי שם ה' מבורך בכל זאת לא חטא איוב ולא נתן תפלה לאלהים ויהי היום ויבואו בני האלהים להתיצב וגו' ויאמר ה' אל השטן אי מזה תבא ויען השטן את ה' ויאמר משוט בארץ [וגו'] אמר לפניו רבש``ע שטתי בכל העולם ולא מצאתי כעבדך אברהם שאמרת לו<span class='tlm-sfr' data-chp='0113' data-rgl='17'> בראשית יג </span> קום התהלך בארץ לארכה ולרחבה כי לך אתננה ובשעה שבקש לקבור שרה לא מצא מקום לקוברה ולא הרהר אחר מדותיך<span class='tlm-sfr' data-chp='2702' data-rgl='2'> איוב ב </span> ויאמר ה' אל השטן השמת לבך אל עבדי איוב כי אין כמוהו בארץ וגו' ועודנו מחזיק בתומתו ותסיתני בו לבלעו חנם אמר רבי יוחנן אלמלא מקרא כתוב אי אפשר לאומרו כאדם שמסיתין אותו וניסת <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>במתניתא תנא יורד ומתעה ועולה ומרגיז נוטל רשות ונוטל נשמה</span><span class='tlm-sfr' data-chp='2702' data-rgl='2'> איוב ב </span> ויען השטן את ה' ויאמר עור בעד עור וכל אשר לאיש יתן בעד נפשו אולם שלח נא ידך וגע אל עצמו ואל בשרו אם לא <על> [אל] פניך יברכך ויאמר ה' אל השטן הנו בידך אך את נפשו שמור ויצא השטן מאת פני ה' ויך את איוב וגו' אמר רבי יצחק קשה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>צערו של שטן</span> יותר משל איוב משל לעבד שאמר לו רבו שבור חבית ושמור את יינה אמר ר``ל הוא שטן הוא יצר הרע הוא מלאך המות הוא שטן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2702' data-rgl='7'> איוב ב </span> ויצא השטן מאת פני ה' הוא יצר הרע כתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0106' data-rgl='5'> בראשית ו </span> רק רע כל היום וכתיב הכא <רק את נפשו שמור> <span class='tlm-sfr' data-chp='0106' data-rgl=''> בראשית ו </span> רק אליו אל תשלח ידך] הוא מלאך המות דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2701' data-rgl=''> איוב א </span> <רק> [אך] את נפשו שמור <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אלמא בדידיה קיימא</span> א``ר לוי שטן ופנינה לשם שמים נתכוונו שטן כיון דחזיא להקדוש ברוך הוא דנטיה דעתיה בתר איוב אמר חס ושלום מינשי ליה לרחמנותיה דאברהם פנינה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a01'>שמואל א א</a> וכעסתה צרתה גם כעס <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בעבור הרעימה</span> דרשה רב אחא בר יעקב בפפוניא אתא שטן נשקיה לכרעיה<a href='2702' data-rgl='10'> איוב ב </span> בכל זאת לא חטא איוב בשפתיו אמר רבא בשפתיו לא חטא בלבו חטא מאי קאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2709' data-rgl='24'> איוב ט </span> ארץ נתנה ביד רשע פני שופטיה יכסה אם לא איפו מי הוא אמר רבא בקש איוב <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>להפוך קערה על פיה</span> אמר ליה אביי לא דבר איוב אלא כנגד השטן כתנאי ארץ נתנה ביד רשע רבי אליעזר אומר בקש איוב להפוך קערה על פיה אמר לו רבי יהושע לא דבר איוב אלא כלפי שטן<span class='tlm-sfr' data-chp='2710' data-rgl='7'> איוב י </span> על דעתך כי לא ארשע ואין מידך מציל אמר רבא בקש איוב <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לפטור את כל העולם כולו</span> מן הדין אמר לפניו רבונו של עולם בראת שור פרסותיו סדוקות בראת חמור פרסותיו קלוטות בראת גן עדן בראת גיהנם <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בראת צדיקים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בראת רשעים</span> מי מעכב על ידך ומאי אהדרו ליה חבריה [דאיוב]<span class='tlm-sfr' data-chp='2715' data-rgl='4'> איוב טו </span> אף אתה תפר יראה ותגרע שיחה לפני אל ברא הקדוש ברוך הוא יצר הרע <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ברא לו תורה</span> תבלין דרש רבא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2729' data-rgl='13'> איוב כט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ברכת אובד</span> עלי תבא ולב אלמנה ארנין ברכת אובד עלי תבא מלמד שהיה גוזל שדה מיתומים ומשביחה ומחזירה להן ולב אלמנה ארנין דכל היכא דהוה <איכא> אלמנה דלא הוו נסבי לה הוה אזיל שדי שמיה עילווה והוו אתו נסבי לה<span class='tlm-sfr' data-chp='2706' data-rgl='2'> איוב ו </span> לו שקול ישקל כעשי והותי במאזנים ישאו יחד אמר רב עפרא לפומיה דאיוב <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>חברותא כלפי שמיא</span><span class='tlm-sfr' data-chp='2709' data-rgl=' 33, 34, 4'> איוב ט </span> לו יש בינינו מוכיח ישת ידו על שנינו אמר רב עפרא לפומיה דאיוב כלום יש עבד שמוכיח את רבו<span class='tlm-sfr' data-chp='2731' data-rgl='1'> איוב לא </span> ברית כרתי לעיני ומה אתבונן על בתולה אמר רבא עפרא לפומיה דאיוב איהו באחרניתא אברהם אפילו בדידיה לא איסתכל דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0112' data-rgl='11'> בראשית יב </span> הנה נא ידעתי כי אשה יפת מראה את מכלל דמעיקרא לא הוה ידע לה<span class='tlm-sfr' data-chp='2707' data-rgl='9'> איוב ז </span> כלה ענן וילך כן יורד שאול לא יעלה אמר רבא מכאן שכפר איוב בתחיית המתים<span class='tlm-sfr' data-chp='2709' data-rgl='17'> איוב ט </span> אשר בשערה ישופני והרבה פצעי חנם אמר רבה איוב בסערה חרף ובסערה השיבוהו בסערה חרף דכתיב אשר בשערה ישופני אמר לפניו רבונו של עולם שמא רוח סערה עברה לפניך ונתחלף לך בין איוב לאויב בסערה השיבוהו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2738' data-rgl='1'> איוב לח </span> ויען ה' את איוב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מן הסערה</span> ויאמר [וגו'] אזר נא כגבר חלציך אשאלך והודיעני אמר לו הרבה נימין בראתי באדם וכל נימא ונימא בראתי לה גומא בפני עצמה שלא יהו שתים יונקות מגומא אחת שאלמלי שתים יונקות מגומא אחת מחשיכות מאור עיניו של אדם בין גומא לגומא לא נתחלף לי בין איוב לאויב נתחלף לי<span class='tlm-sfr' data-chp='2738' data-rgl='25'> איוב לח </span> מי פלג לשטף תעלה [וגו'] הרבה טיפין בראתי בעבים וכל טיפה וטיפה בראתי לה דפוס בפני עצמה כדי שלא יהו שתי טיפין יוצאות מדפוס אחד שאלמלי שתי טיפין יוצאות מדפוס אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מטשטשות את הארץ</span> ואינה מוציאה פירות בין טיפה לטיפה לא נתחלף לי בין איוב לאויב נתחלף לי מאי משמע דהאי תעלה לישנא דדפוס היא אמר רבה בר שילא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a18' data-rgl='32'> מלכים א יח </span> ויעש תעלה כבית סאתים זרע<span class='tlm-sfr' data-chp='2738' data-rgl='25'> איוב לח </span> ודרך לחזיז קולות הרבה קולות בראתי בעבים וכל קול וקול בראתי לו שביל בפני עצמו כדי שלא יהו שתי קולות יוצאות משביל אחד שאלמלי שתי קולות יוצאות משביל אחד מחריבין את כל העולם בין קול לקול לא נתחלף לי בין איוב לאויב נתחלף לי<span class='tlm-sfr' data-chp='2739' data-rgl='1'> איוב לט </span> הידעת עת לדת יעלי סלע חולל אילות תשמור יעלה זו אכזרית על בניה בשעה שכורע


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף טז,ב גמרא
pgu: טז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ללדת עולה לראש ההר כדי שיפול ממנה וימות ואני מזמין לה נשר שמקבלו בכנפיו ומניחו לפניה ואלמלי מקדים רגע אחד או מתאחר רגע אחד מיד מת בין רגע לרגע לא נתחלף לי בין איוב לאויב נתחלף לי<span class='tlm-sfr' data-chp='2739' data-rgl='1'> איוב לט </span> חולל אילות תשמור אילה זו רחמה צר בשעה שכורעת ללדת אני מזמין לה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דרקון</span> ש<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מכישה</span> בבית הרחם <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ומתרפה</span> ממולדה ואלמלי מקדים רגע אחד או מאחר רגע אחד מיד מתה בין רגע לרגע לא נתחלף לי בין איוב לאויב נתחלף לי<span class='tlm-sfr' data-chp='2734' data-rgl='35'> איוב לד </span> [איוב] לא בדעת ידבר ודבריו לא בהשכל <וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2742' data-rgl='7'> איוב מב </span> כי לא דברתם אלי נכונה כעבדי איוב> אמר רבא מכאן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שאין אדם נתפס</span> בשעת צערו<span class='tlm-sfr' data-chp='2702' data-rgl='11'> איוב ב </span> וישמעו שלשת רעי איוב את כל הרעה הזאת הבאה עליו ויבאו איש ממקומו אליפז התימני ובלדד השוחי וצופר הנעמתי ויועדו יחדו לבוא לנוד לו ולנחמו מאי ויועדו יחדו אמר רב יהודה אמר רב מלמד שנכנסו כולן בשער אחד ותנא בין כל אחד ואחד שלש מאות פרסי מנא הוו ידעי איכא דאמרי כלילא הוה להו ואיכא דאמרי אילני הוה להו וכיון <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דכמשי</span> הוו ידעי אמר רבא היינו דאמרי אינשי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>או חברא כחברי דאיוב</span> או מיתותא<span class='tlm-sfr' data-chp='0106' data-rgl='1'> בראשית ו </span> ויהי כי החל האדם <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לרוב על פני האדמה</span> ובנות יולדו להם רבי יוחנן אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>רביה באה לעולם</span> ריש לקיש אמר מריבה באה לעולם אמר ליה ריש לקיש לרבי יוחנן לדידך דאמרת רבייה באה לעולם מפני מה לא נכפלו בנותיו של איוב אמר לו נהי דלא נכפלו בשמות אבל נכפלו ביופי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2742' data-rgl='14'> איוב מב </span> ויהי לו שבענה בנים ושלוש בנות ויקרא שם האחת ימימה ושם השנית קציעה ושם השלישית קרן הפוך ימימה שהיתה דומה ליום קציעה שהיה ריחה נודף <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כקציעה</span> קרן הפוך אמרי דבי רבי שילא שדומה ל<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קרנא דקרש</span> מחייכו עלה במערבא קרנא דקרש לקותא היא אלא אמר רב חסדא כ<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כורכמא דרישקא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>במיניה</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1104' data-rgl='30'> ירמיהו ד </span> כי תקרעי בפוך רבי שמעון ברבי איתילידא ליה ברתא הוה קא חלש דעתיה אמר ליה אבוה רביה באה לעולם אמר ליה בר קפרא תנחומין של הבל ניחמך אבוך [דתניא] אי אפשר לעולם בלא זכרים ובלא נקבות אלא אשרי למי שבניו זכרים אוי לו למי שבניו נקבות אי אפשר לעולם בלא בסם ובלא בורסי אשרי מי שאומנותו בוסמי אוי למי שאומנותו בורסי כתנאי<span class='tlm-sfr' data-chp='0124' data-rgl='1'> בראשית כד </span> וה' ברך את אברהם בכל מאי בכל רבי מאיר אומר שלא היתה לו בת רבי יהודה אומר שהיתה לו בת אחרים אומרים בת היתה לו לאברהם ובכל שמה ר``א המודעי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>איצטגנינות</span> היתה בלבו של אברהם אבינו שכל מלכי מזרח ומערב משכימין לפתחו רבי שמעון בן יוחי אומר אבן טובה היתה תלויה בצוארו של אברהם אבינו שכל חולה הרואה אותו מיד מתרפא ובשעה שנפטר אברהם אבינו מן העולם תלאה הקדוש ברוך הוא בגלגל חמה אמר אביי היינו דאמרי אינשי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אידלי יומא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אידלי קצירא</span> דבר אחר שלא מרד עשו בימיו דבר אחר שעשה ישמעאל תשובה בימיו שלא מרד עשו בימיו מנלן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0125' data-rgl='29'> בראשית כה </span> ויבא עשו מן השדה והוא עיף ותנא אותו היום נפטר אברהם אבינו ועשה יעקב אבינו תבשיל של עדשים לנחם את יצחק אביו [ומ``ש של עדשים] אמרי במערבא משמיה דרבה בר מרי מה עדשה זו אין לה פה אף <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אבל אין לו פה</span> דבר אחר מה עדשה זו מגולגלת אף אבילות מגלגלת ומחזרת על באי העולם מאי בינייהו איכא בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לנחומי בביעי</span> אמר רבי יוחנן חמש עבירות עבר אותו רשע באותו היום בא על נערה מאורסה והרג את הנפש וכפר בעיקר וכפר בתחיית המתים <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ושט את הבכורה</span> בא על נערה מאורסה כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0125' data-rgl='29'> בראשית כה </span> ויבא עשו מן השדה וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0522' data-rgl='27'> דברים כב </span> כי בשדה מצאה הרג את הנפש כתיב הכא עיף וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='1104' data-rgl='31'> ירמיהו ד </span> אוי נא לי כי עיפה נפשי להורגים וכפר בעיקר כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0125' data-rgl='32'> בראשית כה </span> למה זה לי וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0215' data-rgl='2'> שמות טו </span> זה אלי ואנוהו וכפר בתחיית המתים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0125' data-rgl='32'> בראשית כה </span> הנה אנכי הולך למות ושט את הבכורה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0125' data-rgl='34'> בראשית כה </span> ויבז עשו את הבכורה ושעשה ישמעאל תשובה בימיו מנלן כי הא דרבינא ורב חמא בר בוזי הוו יתבי קמיה דרבא וקא מנמנם רבא א``ל רבינא לרב חמא בר בוזי ודאי דאמריתו כל מיתה שיש בה גויעה זו היא מיתתן של צדיקים א``ל אין והא דור המבול א``ל אנן גויעה ואסיפה קאמרינן והא ישמעאל דכתיב ביה גויעה ואסיפה אדהכי איתער בהו רבא אמר להו דרדקי הכי א``ר יוחנן ישמעאל עשה תשובה בחיי אביו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0125' data-rgl='9'> בראשית כה </span> ויקברו אותו יצחק וישמעאל בניו ודילמא דרך חכמתן קא חשיב להו אלא מעתה<span class='tlm-sfr' data-chp='0135' data-rgl='29'> בראשית לה </span> ויקברו אותו עשו ויעקב בניו מאי טעמא לא חשיב להו דרך חכמתן אלא מדאקדמיה אדבורי אדבריה ומדאדבריה שמע מינה תשובה עבד בימיו ת``ר שלשה הטעימן הקב``ה בעולם הז


id: 4301
lvr: 43
prk: 01
nru: דף יז,א גמרא
pgu: יז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מעין העולם הבא אלו הן אברהם יצחק ויעקב אברהם דכתיב ביה<span class='tlm-sfr' data-chp='0124' data-rgl='2'> בראשית כד </span> בכל יצחק דכתיב ביה<span class='tlm-sfr' data-chp='0127' data-rgl=''> בראשית כז </span> מכל יעקב דכתיב ביה<span class='tlm-sfr' data-chp='0133' data-rgl=''> בראשית לג </span> כל שלשה לא שלט בהן יצר הרע אלו הן אברהם יצחק ויעקב דכתיב בהו <span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בכל מכל כל</span></span> ויש אומרים אף דוד דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='26b0' data-rgl=''> תהילים קט </span> ולבי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>חלל בקרבי</span> ואידך צעריה הוא דקא מדכר תנו רבנן ששה לא שלט בהן מלאך המות ואלו הן אברהם יצחק ויעקב משה אהרן ומרים אברהם יצחק ויעקב דכתיב בהו בכל מכל כל משה אהרן ומרים דכתיב בהו<span class='tlm-sfr' data-chp='0433' data-rgl='2'> במדבר לג </span> על פי ה' והא מרים לא כתיב בה על פי ה' אמר ר``א מרים נמי בנשיקה מתה דאתיא שם שם ממשה ומפני מה לא נאמר בה על פי ה' שגנאי הדבר לומר תנו רבנן שבעה לא שלט בהן רמה ותולעה ואלו הן אברהם יצחק ויעקב משה אהרן ומרים ובנימין בן יעקב אברהם יצחק ויעקב דכתיב [בהו] בכל מכל כל משה אהרן ומרים דכתיב [בהו] ע``פ ה' בנימין בן יעקב דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0533' data-rgl='12'> דברים לג </span> ולבנימין אמר ידיד ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ישכון לבטח עליו</span> וי``א אף דוד דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2616' data-rgl='9'> תהילים טז </span> אף בשרי ישכון לבטח ואידך ההוא רחמי הוא דקא בעי תנו רבנן ארבעה מתו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בעטיו של נחש</span> ואלו הן בנימין בן יעקב ועמרם אבי משה וישי אבי דוד וכלאב בן דוד וכולהו גמרא לבר מישי אבי דוד דמפרש ביה [קרא] דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b17' data-rgl='25'> שמואל ב יז </span> ואת עמשא שם אבשלום תחת יואב על הצבא ועמשא בן איש ושמו יתרא הישראלי אשר בא אל אביגיל בת נחש אחות צרויה אם יואב וכי בת נחש היא והלא בת ישי היא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='25a02' data-rgl='16'> דברי הימים א ב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ואחיותיהם</span> צרויה ואביגיל אלא בת מי שמת בעטיו של נחש:
<BR


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף יז,א משנה
pgu: יז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא יחפור</span> אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בור</span> סמוך לבורו של חבירו ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שיח</span> ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מערה</span> ולא אמת המים ולא נברכת כובסין אא``כ הרחיק מכותל חבירו שלשה טפחים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וסד בסיד</span> ומרחיקים את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>גפת</span> ואת הזבל ואת המלח ואת הסיד ואת <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הסלעים</span> מכותלו של חבירו שלשה טפחים <או> סד [וסד] בסיד מרחיקין את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>זרעים</span> ואת המחרישה ואת <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מי רגלים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מן הכותל</span> שלשה טפחים ומרחיקין את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ריחים</span> שלשה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מן השכב</span> שהן ארבעה מן <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הרכב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ואת התנור שלשה מן הכליא</span> שהן ארבעה מן השפה


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף יז,ב גמרא
pgu: יז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>פתח בבור</span> ומסיים בכותל <ליתני אלא אם כן הרחיק מבורו של חבירו ג``ט> אמר אביי ואיתימא רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מכותל בורו שנינו</span> וליתני אא``כ הרחיק מבורו של חבירו ג' טפחים הא קמ``ל דכותל בור שלשה טפחים נפקא מינה למקח וממכר כדתניא האומר לחבירו בור וכותליה אני מוכר לך צריך שיהא הכותל שלשה טפחים איתמר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הבא לסמוך</span> בצד המצר אביי אמר סומך ורבא אמר אינו סומך בשדה העשויה לבורות דברי הכל אינו סומך כי פליגי בשדה שאינה עשויה לבורות אביי אמר סומך דהא אינה עשויה לבורות רבא אמר אינו סומך דאמר ליה כי היכי דאת אימלכת וחפרת אנא נמי ממלכנא וחפרנא איכא דאמרי בשדה שאינה עשויה לבורות דברי הכל סומך כי פליגי בשדה העשויה לבורות אביי אמר סומך אפילו לרבנן דאמרי מרחיקין את האילן מן הבור עשרים וחמש אמה התם הוא דבעידנא דקא נטע איתא לבור אבל הכא בעידנא דקא חפר ליתא לבור ורבא אמר אינו סומך ואפילו לר' יוסי דאמר זה חופר בתוך שלו וזה נוטע בתוך שלו הני מילי התם דבעידנא דקא נטע ליתנהו לשרשיו דמזקי לה לבור אבל הכא אמר ליה כל מרא ומרא דקא מחיית קא מרפית לה לארעאי תנן לא יחפור אדם בור סמוך לבורו של חבירו טעמא דאיכא בור הא ליכא בור סומך בשלמא להך לישנא דאמרת בשדה שאינה עשויה לבורות דברי הכל סומך מתניתין בשדה שאינה עשויה לבורות אלא להך לישנא דאמרת בשדה שאינה עשויה לבורות פליגי בשלמא לאביי ניחא אלא לרבא קשיא אמר לך רבא הא איתמר עלה אמר אביי ואיתימא רב יהודה מכותל בורו שנינו איכא דאמרי ואיתמר עלה אמר אביי ואיתימא רב יהודה מכותל בורו שנינו בשלמא להך לישנא דאמרת בשדה העשויה לבורות דברי הכל אינו סומך מתניתין בשדה העשויה לבורות אלא להך לישנא דאמרת בשדה העשויה לבורות פליגי בשלמא לרבא ניחא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אלא לאביי קשיא</span> אמר לך אביי מתני' שבאו לחפור בבת אחת תא שמע סלע <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>הבא בידים</span> זה חופר בורו מכאן וזה חופר בורו מכאן זה מרחיק שלשה טפחים וסד בסיד וזה מרחיק שלשה טפחים וסד בסיד בא בידים שאני ודקארי לה מאי קארי לה בא בידים איצטריכא ליה ס``ד אמינא כיון דבא בידים ליבעי נמי רווחא טפי קא משמע לן תא שמע מרחיקין את הגפת ואת הזבל וא


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף יח,א גמרא
pgu: יח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  המלח ואת הסיד ואת הסלעים מכותלו של חבירו ג' טפחים או סד בסיד טעמא דאיכא כותל הא ליכא כותל סומך לא כי ליכא כותל נמי לא סמיך ואלא מאי קא משמע לן הא קא משמע לן דהני קשו לכותל תא שמע מרחיקים את הזרעים ואת המחרישה ואת מי רגלים מן הכותל שלשה טפחים טעמא דאיכא כותל הא ליכא כותל סמיך לא כי ליכא כותל נמי לא סמיך ואלא מאי קמ``ל הא קא משמע לן ד<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מתונתא</span> קשה לכותל תא שמע ואת הריחים ג' מן השכב שהן ד' מן הרכב טעמא דאיכא כותל הא ליכא כותל סמיך לא כי ליכא כותל נמי לא סמיך ואלא מאי קא משמע לן הא קא משמע לן ד<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>טירייא</span> קשה לכותל תא שמע ואת התנור שלשה מן הכליא שהן ד' מן השפה טעמא דאיכא כותל הא ליכא כותל סמיך לא כי ליכא כותל נמי לא סמיך אלא מאי קא משמע לן הא קא משמע לן דהבלא קשה לכותל תא שמע לא יפתח אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>חנות של נחתומין</span> ושל צבעין תחת <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אוצר</span>ו של חבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ולא רפת בקר</span> טעמא דאיכא אוצר הא ליכא אוצר עביד <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דירה שאני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דיקא נמי</span> דתני עלה אם היתה רפת בקר קודמת לאוצר מותר ת``ש לא יטע אדם אילן סמוך לשדה אלא אם כן הרחיק ממנו ד' אמות ותני עלה ד' אמות שאמרו כדי עבודת הכרם טעמא דמשום כדי עבודת הכרם הא לאו משום כדי עבודת הכרם סמיך ואע``ג דאיכא שרשין דקא מזקי הכא במאי עסקינן דמפסיק <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>צונמא</span> <דיקא נמי דקתני> [ת``ש] היה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>גדר בינתים</span> זה סומך לגדר מכאן וזה סומך לגדר מכאן אי הכי אימא סיפא היו שרשיו יוצאין בתוך של חבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מעמיק להן</span> שלשה טפחים כדי שלא יעכב המחרישה ואי דמפסיק צונמא מאי בעו התם ה``ק <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ואי לאו צונמא</span> והיו שרשיו יוצאין לתוך של חבירו מעמיק שלשה טפחים כדי שלא יעכב המחרישה ת``ש מרחיקין את האילן מן הבור עשרים וחמש אמה טעמא דאיכא בור הא ליכא בור סמיך לא כי ליכא בור נמי לא סמיך והא קמ``ל דעד כ``ה אמה אזלי שרשים ומזקי לבור אי הכי אימא סיפא ואם אילן קדם לא יקוץ ואי דלא סמיך היכי משכחת לה כדא``ר פפא בלוקח ה``נ בלוקח ת``ש מרחיקין <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>את המשרה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מן הירק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ואת הכרישין</span> מן הבצלין <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ואת החרדל מן הדבורים</span> טעמא דאיכא ירק הא ליכא ירק סמיך לא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כי ליכא ירק נמי לא סמיך</span> והא קמ``ל דהני קשו אהדדי א``ה אימא סיפא רבי יוסי מתיר בחרדל מפני שיכול לומר לו עד שאתה אומר לי הרחק חרדלך מן דבוראי הרחק דבורך מן חרדלאי שבאות ואוכלות לגלוגי חרדלא


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף יח,ב גמרא
pgu: יח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ואי דלא סמיך היכי משכחת לה אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בלוקח</span> אי בלוקח מאי טעמא דרבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ועוד מאי טעמא דרבי יוסי</span> אפילו משרה וירקא נמי אמר רבינא קא סברי רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>על המזיק להרחיק את עצמו</span> מכלל דר' יוסי סבר על הניזק להרחיק את עצמו אי על הניזק אפי' משרה וירקא נמי אלא לעולם ר' יוסי נמי על המזיק סבירא ליה והכי קאמר להו רבי יוסי לרבנן תינח משרה וירקא דהני מזקי הני והני לא מזקי הני אלא חרדל ודבורים תרוייהו מזקי אהדדי ורבנן דבורים לחרדל לא מזקי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אי בבינתא</span> לא משכחא ליה אי בטרפא הדר פארי וסבר ר' יוסי על המזיק להרחיק את עצמו והתנן רבי יוסי אומר אע``פ שהבור קודמת לאילן לא יקוץ שזה חופר בתוך שלו וזה נוטע בתוך שלו אלא לעולם ר' יוסי על הניזק ס``ל ולדבריהם דרבנן קאמר להו לדידי על הניזק להרחיק את עצמו ואפי' משרה וירקא לא בעי רחוקי אלא לדידכו דאמריתו על המזיק תינח משרה וירקא דהני מזקי הני והני לא מזקי הני אלא חרדל ודבורים תרוייהו מזקי אהדדי ורבנן דבורים לחרדל לא מזקי ליה אי בבינת


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף יט,א גמרא
pgu: יט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לא משכחת ליה</span> אי בטרפא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הדר פארי</span>:  ולא נברכת הכובסין וכו':  אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה לא שנו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מן המחמצן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אבל מן הנדיין</span> ד' אמות תניא נמי הכי נברכת הכובסין ד' אמות והא אנן תנן ג' טפחים אלא לאו ש``מ כדרב נחמן ואיכא דרמי להו מירמי תנן נברכת הכובסין ג' טפחים והתניא ארבע אמות אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה לא קשיא כאן מן המחמצן כאן מן הנדיין רב חייא בריה דרב אויא מתני לה בהדיא אלא אם כן הרחיק משפת מחמצן ולכותל ג' טפחים:  וסד בסיד:  איבעיא להו וסד בסיד תנן או דילמא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>או סד בסיד תנן</span> פשיטא דוסד בסיד תנן דאי סלקא דעתך דאו סד בסיד תנן אם כן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ליערבינהו</span> וליתנינהו דילמא משום דלא דמי האי היזיקא להאי היזיקא רישא היזיקא דמתונא סיפא היזיקא דהבלא ת``ש רבי יהודה אומר סלע הבא בידים זה חופר בורו מכאן וזה חופר בורו מכאן זה מרחיק ג' טפחים וסד בסיד וזה מרחיק ג' טפחים וסד בסיד טעמא דבא בידים הא לא בא בידים לא ה``ה דאף על גב דלא בא בידים נמי סד בסיד ובא בידים איצטריכא ליה סד``א כיון דבא בידים ליבעי רווחא טפי קמ``ל:  מרחיקין את הגפת ואת הזבל ואת המלח ואת הסלעים וכו':  תנן התם <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>במה טומנין</span> ובמה אין טומנין אין טומנין לא בגפת ולא בזבל ולא במלח ולא בסיד ולא בחול בין לחין בין יבשין מאי שנא הכא דקתני סלעים ולא קתני חול ומאי שנא התם דקתני חול ולא קתני סלעים אמר רב יוסף לפי שאין דרכן של בני אדם להטמין בסלעים אמר ליה אביי וכי דרכן של בני אדם להטמין בגיזי צמר ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לשונות של ארגמן</span> דתניא טומנין בגיזי צמר וב<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ציפי צמר</span> ובלשונות של ארגמן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ובמוכין</span> ואין מטלטלין אותן אלא אמר אביי<span class='tlm-sfr' data-chp='2736' data-rgl='33'> איוב לו </span> יגיד עליו ריעו תנא הכא סלעים וה``ה לחול תנא התם חול והוא הדין לסלעים א``ל רבא אי יגיד עליו ריעו ליתנינהו לכולהו בחדא וליתני חדא מנייהו באידך וה``ה לאידך אלא אמר רבא התם היינו טעמא דלא קתני סלעים משום דמשתכי לה לקדרה הכא היינו טעמא דלא קתני חול משום דמחמימי חיים ומקרירי קריר והא תני רבי אושעיא חול התם <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>במתונא</span> תנא דידן נמי ליתני ולוקמיה במתונא הא תנא ליה אמת המים אטו מי לא קתני אמת המים וקתני נברכת הכובסין הנהו צריכי דאי תנא אמת המים משום דקביעא אבל נברכת הכובסין דלא קביעא אימא לא ואי תנא נברכת הכובסין משום <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דקוו וקיימי</span> אבל אמת המים לא צריכא:  מרחיקין את הזרעים ואת המחרישה וכו':  זרעים <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>תיפוק ליה משום מחרישה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>במפולת יד</span> מחרישה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ותיפוק ליה משום זרעים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>בחורש לאילנות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ותיפוק ליה משום מיא</span> תנא בארץ ישראל קאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0511' data-rgl='11'> דברים יא </span> למטר השמים תשתה מים למימרא דזרעי


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף יט,ב גמרא
pgu: יט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לצדדין קא משתרשי</span> והא תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ה<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מבריך</span> את הגפן</span> בארץ אם אין על גבה עפר שלשה טפחים לא יביא זרע עליה ותני עלה אבל זורע את הצדדין אילך ואילך אמר רבי חגא בשם רבי יוסי מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שמחלידין את הקרקע</span> ומעלין עפר תיחוח:  ואת מי רגלים מן הכותל ג' טפחים וכו':  אמר רבה בר בר חנה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מותר</span> לאדם להשתין מים בצד כותלו של חבירו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a21' data-rgl='21'> מלכים א כא </span> והכרתי לאחאב <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>משתין בקיר</span> ועצור ועזוב בישראל והא אנן תנן ואת מי רגלים מן הכותל שלשה טפחים התם <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בשופכין</span> <ת``ש לא ישפוך אדם מים בצד כותלו של חבירו אלא אם כן הרחיק ממנו ג' טפחים התם נמי בשופכין> ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לא ישתין</span> אדם מים בצד כותלו של חבירו אלא אם כן הרחיק ממנו ג' טפחים בד``א <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בכותל לבינים</span> אבל בכותל אבנים בכדי שלא יזיק <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וכמה טפח</span> ושל צונמא מותר תיובתא דרבה בר בר חנה תיובתא והא רבה בר בר חנה קרא קאמר התם הכי קאמר אפילו מידי דדרכיה לאישתוני בקיר לא שביקנא ליה ומאי ניהו כלבא אמר ר' טובי בר קיסנא אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>רקיק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אינו ממעט בחלון</span> מאי איריא רקיק אפי' עבה נמי לא מיבעיא קאמר לא מיבעיא עבה כיון דאיחזי ליה לא מבטיל ליה אבל רקיק דממאיס אימא בטולי מבטיל ליה קמ``ל ותיפוק ליה דהוה ליה דבר שהוא מקבל טומאה וכל דבר שהוא מקבל טומאה אינו חוצץ בפני הטומאה שנילש במי פירות מיתיבי קופה מלאה תבן וחבית מלאה גרוגרות המונחים בחלון רואין <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כל שאילו ינטלו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ויכולין</span> תבן וגרוגרות לעמוד בפני עצמן חוצצין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ואם לאו אין חוצצין</span> והא תבן חזי לבהמתו ב<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>סריא</span> חזי לטינא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דאית ביה קוצי</span> חזי להסקה במתונא חזי להסק גדול הסק גדול לא שכיח גרוגרות <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>הא חזו</span> ליה אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בשהתריפו</span> וכן תני רבה בר אבוה בשהתריפו האי חבית היכי דמיא אי דפומא לב


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כ,א גמרא
pgu: כ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  היא גופה תיחוץ דהא כלי חרש אינו מטמא מגבו אלא דפומא לגאו ואי בעית אימא לעולם דפומא לבר הכא במאי עסקינן בחבית של מתכת מיתיבי עשבין שתלשן והניחן בחלון או שעלו מאליהן בחלונות ומטלוניות שאין בהן שלש על שלש והאבר והבשר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>המדולדלין</span> בבהמה ובחיה ועוף ששכן בחלון <ו<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עובד כוכבים</span>> {וגוי} שישב בחלון ובן שמנה המונח בחלון ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>המלח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וכלי חרס</span> וספר תורה כולם ממעטין בחלון אבל השלג ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הברד</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הגליד</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הכפור</span> והמים כולן אין ממעטין בחלון והא עשבין חזו לבהמתו באפרזתא או שעלו מאליהן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כיון דקשו לכותל</span> שקיל להו אמר רבה בכותל חורבה רב פפא אמר אפילו בכותל יישוב <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בבאין חוץ לשלשה</span> לחלון מטלוניות חזו ליה לקריעה דלבושא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בסמיכתא</span> חזו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לאומנא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בריסקא</span> אי בריסקא שאין בהן שלש על שלש שאין בהן ארבעה על ארבעה מיבעי ליה כעין ריסקא והאבר והבשר המדולדלין בבהמה ובחיה ערקא ואזלא בקשורה שחיט לה בטמאה מזבין לה לנכרי בכחושה פסיק שדי לה לכלבים כיון דאיכא צער בעלי חיים לא עביד ועוף ששכן בחלון פרח ואזיל בקשור שחיט ליה בטמא מזבין ליה לנכרי ב<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>קלניתא</span> יהיב ליה לינוקא במסרט קלניתא לא מסרטא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כעין קלניתא</span> <ועובד כוכבים> {וגוי} שישב בחלון קאי ואזיל בכפות אתי חבריה שרי ליה במצורע אתי מצורע חבריה שרי ליה אלא בחבושי מלכות ובן שמנה המונח בחלון אתיא אמיה דריא ליה בשבת דתניא בן שמנה הרי הוא כאבן ואסור לטלטלו בשבת אבל אמו שוחה עליו ומניקתו מפני הסכנה מלח חזיא ליה במרירתא חזיא לעורות דאית בה קוצי כיון דקשיא לכותל שקלא דיתבא אחספא חספא גופא תיחו


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כ,ב גמרא
pgu: כ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דלית בה שיעורא</span> כדתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>חרס</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כדי ליתן בין פצים לחבירו</span> כלי חרס חזי ליה דמיטנף חזי לאומנא דמנקב ספר תורה חזי למקרא בבלוי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>והא בעי גניזה</span> שם תהא גניזתה <ואמר> [אמר] רב בכל עושין מחיצה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חוץ ממלח ורבב</span> ושמואל אמר אפילו מלח אמר רב פפא ולא פליגי הא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מלח סדומית</span> הא במלח איסתרוקנית והשתא דאמר רבה עושה אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שני צבורי מלח</span> ומניח עליהם קורה שהמלח מעמדת את הקורה והקורה מעמדת את המלח אפי' מלח איסתרוקנית ולא פליגי הא דאיכא קורה הא דליכא קורה:  מרחיקין את הריחים ג' מן השכב שהן ארבעה מן הרכב וכו':  מאי טעמא משום טיריא והא תניא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ושל חמור</span> שלשה מן האיסטרוביל שהן ארבעה מן ה<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>קלת</span> התם <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מאי טיריא איכא</span> אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>משום קלא</span>:  ואת התנור שלשה מן הכליא שהן ארבעה מן השפה:  אמר אביי שמע מינה כליא דתנור טפח נפקא מינה למקח וממכר


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כ,ב משנה
pgu: כ
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  לא יעמיד אדם תנור בתוך הבית <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אלא אם כן יש על גביו</span> גובה ארבע אמות היה מעמידו בעלייה צריך שיהא תחתיו מעזיבה שלשה טפחים ובכירה טפח <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ואם הזיק</span> משלם מה שהזיק ר' שמעון אומר לא אמרו כל השיעורין האלו אלא שאם הזיק פטור מלשלם לא יפתח אדם חנות של נחתומין ושל צבעין תחת אוצרו של חבירו ולא רפת בקר באמת <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ביין התירו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אבל לא רפת בקר</span>


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כ,ב גמרא
pgu: כ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>והתניא</span> בתנור ארבעה ובכירה שלשה אמר אביי כי תניא ההיא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בדנחתומין</span> ד<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>תנור דידן</span> כי כירה דנחתומין:  לא יפתח חנות וכו':  תנא אם היתה רפת קודמת לאוצר מותר בעי אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>כיבד וריבץ</span> לאוצר מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ריבה בחלונות</span> מהו אכסדרה תחת האוצר מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בנה עלייה על גבי ביתו</span> מהו תיקו בעי רב הונא בריה דרב יהושע <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>תמרי ורמוני</span> מאי תיקו:  באמת <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ביין התירו</span> וכו':  תנא ביין התירו מפני שמשביחו ולא רפת בקר מפני שמסריחו אמר רב יוסף האי דידן אפילו קוטרא דשרגא נמי קשיא ליה א``ר ששת ו<span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אספסתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>כרפת בקר דמיא</span>


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כ,ב משנה
pgu: כ
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  חנות שבחצר יכול למחות בידו ולומר לו איני יכול לישן מקול הנכנסין ומקול היוצאין אבל עושה כלים יוצא ומוכר בתוך השוק ואינו יכול למחות בידו ולומר לו איני יכול לישן לא מקול הפטיש ולא מקול הריחים <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ולא מקול התינוקות</span>


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כא,א גמרא
pgu: כא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>סיפא אתאן לתינוקות של בית רבן</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מתקנת יהושע בן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>גמלא</span> ואילך</span> דאמר רב יהודה אמר רב ברם זכור אותו האיש לטוב ויהושע בן גמלא שמו שאלמלא הוא נשתכח תורה מישראל שבתחלה מי שיש לו אב מלמדו תורה מי שאין לו אב לא היה למד תורה מאי דרוש<span class='tlm-sfr' data-chp='0511' data-rgl='19'> דברים יא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ולמדתם אותם</span> ולמדתם אתם התקינו שיהו מושיבין מלמדי תינוקות בירושלים מאי דרוש<span class='tlm-sfr' data-chp='1002' data-rgl='3'> ישעיהו ב </span> כי מציון תצא תורה ועדיין מי שיש לו אב היה מעלו ומלמדו מי שאין לו אב לא היה עולה ולמד התקינו שיהו מושיבין בכל <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>פלך</span> ופלך ומכניסין אותן כבן ט``ז כבן י``ז ומי שהיה רבו כועס עליו מבעיט בו ויצא עד שבא יהושע בן גמלא ותיקן שיהו מושיבין מלמדי תינוקות בכל מדינה ומדינה ובכל עיר ועיר ומכניסין אותן כבן שש כבן שבע אמר ליה רב ל<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>רב שמואל בר שילת</span> עד שית לא תקביל מכאן ואילך קביל <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ואספי ליה</span> כתורא וא``ל רב לרב שמואל בר שילת כי מחית לינוקא לא תימחי אלא בערקתא דמסנא דקארי קארי דלא קארי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ליהוי צוותא לחבריה</span> מיתיבי אחד מבני חצר שביקש לעשות <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>רופא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אומן</span> וגרדי ומלמד תינוקות בני חצר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מעכבין עליו</span> הכא במאי עסקינן בתינוקות <דעכו``ם> {דגוים} ת``ש שנים שיושבין בחצר וביקש אחד מהן לעשות רופא ואומן וגרדי ומלמד תינוקות חבירו מעכב עליו ה``נ בתינוקות <דעכו``ם> {דגוים} ת``ש מי שיש לו בית בחצר השותפין ה``ז לא ישכירנו לא לרופא ולא לאומן ולא לגרדי ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לסופר יהודי</span> ולא לסופר ארמאי הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בסופר מתא</span> אמר רבא מתקנת יהושע בן גמלא ואילך <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לא ממטינן ינוקא ממתא למתא</span> אבל מבי כנישתא לבי כנישתא ממטינן ואי מפסק נהרא לא ממטינן ואי איכא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>תיתורא</span> ממטינן ואי איכא גמלא לא ממטינן ואמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>סך מקרי דרדקי</span> עשרין וחמשה ינוקי ואי איכא חמשין מותבינן תרי ואי איכא ארבעין מוקמינן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ריש דוכנא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ומסייעין ליה ממתא</span> ואמר רבא האי מקרי ינוקי דגריס ואיכא אחרינא דגריס טפי מיניה לא מסלקינן ליה דלמא אתי לאיתרשולי רב דימי מנהרדעא אמר כ``ש דגריס טפי קנאת סופרים תרבה חכמה ואמר רבא הני תרי מקרי דרדקי חד גריס ולא דייק וחד דייק ולא גריס מותבינן ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דגריס ולא דייק</span> שבשתא ממילא נפקא רב דימי מנהרדעא אמר מותבינן דדייק ולא גריס שבשתא כיון דעל על דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a11' data-rgl='16'> מלכים א יא </span> כי ששת חדשים ישב שם יואב וכל ישראל עד הכרית כל זכר באדום כי אתא לקמיה דדוד אמר לי


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כא,ב גמרא
pgu: כא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מאי טעמא עבדת הכי</span> אמר ליה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0525' data-rgl='19'> דברים כה </span> תמחה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>את</span> זכר עמלק אמר ליה והא אנן זכר קרינן א``ל אנא זכר אקריון אזל שייליה לרביה אמר ליה היאך אקריתן אמר ליה זכר שקל ספסירא למיקטליה אמר ליה אמאי א``ל דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1148' data-rgl='10'> ירמיהו מח </span> ארור עושה מלאכת ה' רמיה א``ל שבקיה לההוא גברא דליקום בארור א``ל כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1148' data-rgl='10'> ירמיהו מח </span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ארור מונע חרבו</span> מדם איכא דאמרי קטליה ואיכא דאמרי לא קטליה ואמר רבא מקרי ינוקא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שתלא</span> טבחא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אומנא</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>סופר מתא</span> כולן כמותרין ועומדין נינהו כללא דמילתא כל <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פסידא דלא הדר</span> מותרה ועומד הוא אמר רב הונא האי בר מבואה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דאוקי ריחיא</span> ואתא בר מבואה חבריה וקמוקי גביה דינא הוא דמעכב עילויה דא``ל קא פסקת ליה לחיותי לימא מסייע ליה מרחיקים מצודת הדג מן הדג כמלא ריצת הדג וכמה אמר רבה בר רב הונא עד פרסה שאני דגים דיהבי סייארא א``ל רבינא לרבא לימא רב הונא דאמר כרבי יהודה דתנן רבי יהודה אומר לא יחלק חנוני קליות ואגוזין לתינוקות מפני שמרגילן אצלו וחכמים מתירין אפי' תימא רבנן עד כאן לא פליגי רבנן עליה דרבי יהודה התם אלא דאמר ליה אנא קמפלגינא אמגוזי את פלוג <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שיוסקי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אבל הכא</span> אפילו רבנן מודו דא``ל קא פסקת ליה לחיותי מיתיבי עושה אדם חנות בצד חנותו של חבירו ומרחץ בצד מרחצו של חבירו ואינו יכול למחות בידו מפני שיכול לומר לו אתה עושה בתוך שלך ואני עושה בתוך שלי תנאי היא דתניא כופין בני מבואות זה את זה שלא להושיב ביניהן לא חייט ולא בורסקי ולא מלמד תינוקות ולא אחד מבני בעלי אומניות ולשכנו אינו כופיהו רשב``ג אומר אף לשכנו כופיהו אמר רב הונא בריה דרב יהושע פשיטא לי בר מתא אבר מתא אחריתי מצי מעכב <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואי שייך בכרגא דהכא</span> לא מצי מעכב בר מבואה אבר מבואה דנפשיה לא מצי מעכב בעי רב הונא בריה דרב יהושע בר מבואה אבר מבואה אחרינא מאי תיקו אמר רב יוסף ומודי רב הונא במקרי דרדקי דלא מצי מעכב דאמר מר <עזרא תיקן להן לישראל שיהו מושיבין סופר בצד סופר וניחוש דילמא אתי לאיתרשולי א``ל&gt


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כב,א גמרא
pgu: כב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  קנאת סופרים תרבה חכמה אמר רב נחמן בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ומודה רב הונא בריה דרב יהושע</span> ברוכלין המחזירין בעיירות דלא מצי מעכב דאמר מר עזרא תקן להן לישראל שיהו רוכלין מחזירין בעיירות כדי שיהו תכשיטין מצויין לבנות ישראל והני מילי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לאהדורי</span> אבל לאקבועי לא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואי צורבא מרבנן הוא</span> אפילו לאקבועי נמי כי הא דרבא שרא להו לר' יאשיה ולרב עובדיה לאקבועי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דלא כהלכתא</span> מאי טעמא כיון דרבנן נינהו אתו לטרדו מגירסייהו הנהו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דיקולאי</span> דאייתו דיקלאי לבבל אתו בני מתא קא מעכבי עלויהו אתו לקמיה דרבינא אמר להו מעלמא אתו ולעלמא ליזבנו והני מילי ביומא דשוקא אבל בלא יומא דשוקא לא וביומא דשוקא נמי לא אמרינן אלא לזבוני בשוקא אבל לאהדורי לא הנהו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>עמוראי</span> דאייתו עמרא לפום נהרא אתו בני מתא קא מעכבי עלויהו אתו לקמיה דרב כהנא אמר להו דינא הוא דמעכבי עלייכו אמרו ליה אית לן אשראי אמר להו זילו זבנו שיעור חיותייכו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>עד דעקריתו</span> אשראי דידכו ואזליתו רב דימי מנהרדעא אייתי גרוגרות בספינה א``ל ריש גלותא לרבא פוק חזי אי צורבא מרבנן הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>נקיט ליה שוקא</span> א``ל רבא לרב אדא בר אבא פוק <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>תהי ליה בקנקניה</span> נפק [אזל] בעא מיניה פיל שבלע <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כפיפה מצרית</span> והקיאה דרך בית הרעי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מהו</span> לא הוה בידיה א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מר ניהו רבא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>טפח ליה בסנדליה</span> א``ל בין דידי לרבא איכא טובא מיהו על כרחך אנא רבך ורבא רבה דרבך לא נקטו ליה שוקא פסיד גרוגרות דידיה אתא לקמיה דרב יוסף א``ל חזי מר מאי עבדו לי א``ל מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דלא שהייה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לאוניתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דמלכא דאדום</span> לא נשהייה לאוניתיך דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1502' data-rgl='1'> עמוס ב </span> כה אמר ה' על שלשה פשעי מואב ועל ארבעה לא אשיבנו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>על שרפו</span> עצמות מלך אדום לסיד נח נפשיה דרב אדא בר אבא רב יוסף אמר אנא ענישתיה דאנא לטייתיה רב דימי מנהרדעא אמר אנא ענישתיה דאפסיד גרוגרות דידי אביי אמר אנא ענישתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דאמר להו לרבנן אדמגרמיתו גרמי בי אביי</span> תו אכלו בישרא [שמינא] בי רבא ורבא אמר אנא ענישתיה [דכי הוה אזיל לבי טבחא למשקל אומצא] אמר להו לטבחי אנא שקילנא בישרא מיקמי <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שמעיה דרבא</span> דאנא עדיפנא מיניה רב נחמן בר יצחק אמר אנא ענישתיה דרב נחמן בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ריש כלה</span> הוה כל יומא מיקמי דניעול לכלה מרהיט בהדיה רב אדא בר אבא לשמעתיה והדר עייל לכלה ההוא יומא נקטוה רב פפא ורב הונא בריה דרב יהושע לרב אדא בר אבא משום <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>דלא הוו בסיומא</span> אמרו ליה אימא לן הני <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>שמעתתא דמעשר בהמה</span> היכי אמרינהו רבא אמר להו הכי אמר רבא והכי אמר רבא אדהכי נגה ליה [לרב נחמן בר יצחק] <ולא אתי רב אדא בר אבא> [רנב``י <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אתו רבנן</span> א``ל לרב נב``י] אמרו ליה רבנן לרב נחמן בר יצחק קום דנגה לן למה יתיב מר אמר להו יתיבנא וקא מנטרא לערסיה דרב אדא בר אבא אדהכי נפק קלא דנח נפשיה דרב אדא בר אבא ומסתברא דרב נחמן בר יצחק ענשיה


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כב,א משנה
pgu: כב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מי שהיה כותלו סמוך לכותל חבירו לא יסמוך לו כותל אחר אא``כ הרחיק ממנו ארבע אמות החלונות <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>בין מלמעלן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>בין מלמטן</span> בין כנגדן ארבע אמות


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כב,ב גמרא
pgu: כב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הבא לסמוך</span> לא יסמוך אלא אם כן הרחיק ממנו ארבע אמות מתקיף לה רבא והא מי שהיה כותלו סמוך לכותל חבירו קתני אלא אמר רבא הכי קתני מי שהיה כותלו סמוך לכותל חבירו ברחוק ארבע אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ונפל לא יסמוך</span> לו כותל אחר אלא אם כן הרחיק ממנו ד' אמות מ``ט ד<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דוושא דהכא מעלי להתם</span> אמר רב לא שנו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלא כותל גינה</span> אבל כותל חצר אם בא לסמוך סומך רבי אושעיא אומר אחד כותל גינה ואחד כותל חצר אם בא לסמוך אינו סומך אמר רבי יוסי בר חנינא ולא פליגי הא בעיר ישנה הא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>עיר חדשה</span> תנן החלונות בין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מלמעלן</span> בין מלמטן בין מכנגדן ארבע אמות ותני עלה מלמעלן כדי שלא יציץ ויראה מלמטן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שלא יעמוד</span> ויראה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ומכנגדן</span> שלא יאפיל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>טעמא שלא יאפיל</span> אבל משום דוושא לא הכא במאי עסקינן בבא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מן הצד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וכמה</span> אמר ייבא חמוה דאשיין בר נדבך משמיה דרב כמלא רחב חלון <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>והלא מציץ</span> א``ר זביד <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>במדיר את כותלו</span> והא אנן תנן ארבע אמות לא קשיא כאן מרוח אחת כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>משתי רוחות</span> ת``ש ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>את הכותל מן המזחילה ד' אמות</span> כדי שיהא זוקף את הסולם טעמא משום סולם אבל משום דוושא לא הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>במזחילה משופעת</span> דאי משום דוושא הוא הא קא אזיל ואתי תותיה


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כב,ב משנה
pgu: כב
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מרחיקין את הסולם מן השובך</span> ארבע אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כדי שלא תקפוץ הנמייה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>את הכותל מן המזחילה ד' אמות</span> כדי שיהא זוקף את הסולם


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כב,ב גמרא
pgu: כב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  לימא מתניתין דלא כר' יוסי דאי ר``י הא אמר זה חופר בתוך שלו וזה נוטע בתוך שלו אפילו תימא ר' יוסי הא אמר רב אשי כי הוינן בי רב כהנא הוה אמר מודי רבי יוסי בגירי דידיה ה``נ זמנין <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דבהדי דמנח ליה</span> יתבא בחור וקפצה והא גרמא הוא א``ר טובי בר מתנה זאת אומרת <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>גרמא בניזקין אסור</span> רב יוסף הוה ליה הנהו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>תאלי</span> דהו


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כג,א גמרא
pgu: כג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אתו <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אומני</span> ויתבי תותייהו ואתו עורבי אכלי דמא וסלקי אבי תאלי ומפסדי תמרי אמר להו רב יוסף אפיקו לי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>קורקור</span> מהכא א``ל אביי והא גרמא הוא א``ל הכי אמר רב טובי בר מתנה זאת אומרת גרמא בניזקין אסור והא אחזיק [להו] הא אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה אין חזקה לנזקין ולאו איתמר עלה רב מרי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בקוטרא</span> ורב זביד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בבית הכסא</span> אמר ליה הני לדידי דאנינא דעתאי כי קוטרא ובית הכסא דמו לי


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כג,א משנה
pgu: כג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מרחיקין את השובך מן העיר חמשים אמה ולא יעשה אדם שובך בתוך שלו אלא אם כן יש לו חמשים אמה לכל רוח רבי יהודה אומר בית ארבעת כורין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מלא שגר היונה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ואם לקחו</span> אפילו בית רובע הרי הוא בחזקתו


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כג,א גמרא
pgu: כג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  חמשים אמה ותו לא ורמינהי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אין פורסין נשבין</span> ליונים אלא אם כן היה רחוק מן הישוב <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שלשים ריס</span> אמר אביי מישט שייטי טובא וכרסייהו בחמשים אמתא מליא ומישט שלשים ריס ותו לא והתניא ובישוב אפילו מאה מיל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לא יפרוס</span> רב יוסף אמר בישוב כרמים רבא אמר בישוב שובכין <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ותיפוק ליה משום שובכין גופייהו</span> איבעית אימא דידיה ואיבעית אימא דכנעני ואיבעית אימא דהפקר:  רבי יהודה אומר בית ארבעת כורין וכו':  אמר רב פפא ואיתימא רב זביד זאת אומרת טוענין ללוקח וטוענין ליורש יורש תנינא הבא משום ירושה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אינו צריך טענה</span> לוקח איצטריכא ליה לוקח נמי תנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לקח חצר ובה זיזין</span> וגזוזטראות הרי זה בחזקתה צריכא דאי אשמעינן התם גבי רשות הרבים דאימור כונס לתוך שלו הוא אי נמי אחולי אחול בני רשות הרבים גביה אבל הכא לא ואי אשמעינן הכא דכיון דיחיד הוא אימא פיוסיה פייסיה אי נמי אחולי אחיל גביה אבל רבים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מאן פייס</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ומאן שביק</span> אימא לא צריכא:  הרי הוא בחזקתו:  והא אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה אין חזקה לנזקין רב מרי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בקוטרא</span> רב זביד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בבית הכסא</span>


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כג,ב משנה
pgu: כג
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ניפול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הנמצא בתוך חמשים אמה</span> הרי הוא של בעל השובך חוץ מחמשים אמה הרי הוא של מוצאו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>נמצא בין שני שובכות</span> קרוב לזה שלו קרוב לזה שלו מחצה על מחצה שניהם יחלוקו


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כג,ב גמרא
pgu: כג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רבי חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>רוב וקרוב</span> הולכין אחר הרוב ואע``ג דרובא דאורייתא וקורבא דאורייתא אפילו הכי רובא עדיף מתיב רבי זירא<span class='tlm-sfr' data-chp='0521' data-rgl='3'> דברים כא </span> והיה העיר הקרובה אל החלל ואע``ג דאיכא אחריתי דנפישא מינה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בדליכא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וליזיל בתר רובא דעלמא</span> ביושבת <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בין ההרים</span> תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ניפול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הנמצא בתוך חמשים אמה</span> הרי הוא של בעל השובך ואף על גב דאיכא אחרינא דנפיש מיניה בדליכא אי הכי אימא סיפא חוץ מחמשים אמה הרי הוא של מוצאו ואי דליכא ודאי מההוא נפל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הכא במאי עסקינן</span> במדדה דאמר רב עוקבא בר חמא כל המדדה אין מדדה יותר מנ' בעי ר' ירמיה רגלו אחת בתוך נ' אמה ורגלו אחת חוץ מחמשים אמה מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ועל דא אפקוהו</span> לרבי ירמיה מבי מדרשא תא שמע <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>נמצא בין שני שובכות</span> קרוב לזה שלו וקרוב לזה שלו ואף על גב דחד מינייהו נפיש מחבריה הכא במאי עסקינן ששניהן שוין וליזיל בתר רובא דעלמא הכא במאי עסקינ


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כד,א גמרא
pgu: כד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בשביל של כרמים</span> דאם איתא דמעלמא אתי כיון דמידדי לא מצי אתי דכל דמידדי והדר חזי ליה לקיניה מידדי ואי לא לא מידדי אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אף אנן נמי תנינא</span> דם ש<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>נמצא בפרוזדור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ספיקו טמא</span> שחזקתו מן המקור ואע``ג דאיכא עלייה דמקרבא א``ל רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>רוב ומצוי</span> קא אמרת רוב ומצוי ליכא למאן דאמר דתני ר' חייא דם הנמצא בפרוזדור <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חייבין עליו על ביאת מקדש</span> ושורפין עליו את התרומה ואמר רבא ש``מ מדרבי חייא תלת <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שמע מינה</span> רוב וקרוב הלך אחר הרוב ושמע מינה רובא דאורייתא וש``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>איתא לדר' זירא</span> דאמר רבי זירא אע``פ שדלתות מדינה נעולות דהא אשה דכי דלתות מדינה נעולות דמיא ואפי' הכי קא אזלינן בתר רובא והא רבא הוא דקאמר רוב ומצוי ליכא למ``ד הדר ביה רבא מההיא איתמר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חבית</span> שצפה בנהר אמר רב נמצאת כנגד עיר שרובה ישראל מותר כנגד עיר שרובה נכרים אסירא ושמואל אמר אפי' נמצאת כנגד עיר שרובה ישראל אסירא אימור מהאי דקרא אתאי לימא בדרבי חנינא קא מיפלגי דמר אית ליה דרבי חנינא ומר לית ליה דרבי חנינא לא דכולי עלמא אית להו דר' חנינא והכא בהא קמיפלגי דמ``ס אם איתא דמהאי דקרא אתאי עקולי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ופשורי</span> הוה מטבעי לה ומר סבר חריפא דנהרא נקט ואתאי ההוא חצבא דחמרא דאישתכח <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בפרדיסא דערלה</span> שריא רבינא לימא משום דסבר לה דרבי חנינא שאני התם דאי מיגניב מינה אצנועי בגויה לא מצנעי והני מילי חמרא אבל עינבי מצנעי הנהו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>זיקי</span> דחמרא דאשתכחן <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בי קופאי</span> שרנהו רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לימא לא סבר לה לדרבי חנינא</span> שאני התם דרוב


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כד,ב גמרא
pgu: כד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דשפוכאי</span> ישראל נינהו וה``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ברברבי</span> אבל זוטרי אימור מעוברי דרכים נפול <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואי איכא רברבי בהדייהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אימור באברורי הוה מנחי</span>


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כד,ב משנה
pgu: כד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מרחיקין את האילן מן העיר</span> עשרים וחמש אמה ובחרוב ובשקמה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חמשים אמה</span> אבא שאול אומר כל אילן סרק חמשים אמה ואם העיר קדמה קוצץ ואינו נותן דמים ואם אילן קדם קוצץ <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ונותן דמים</span> ספק זה קדם וספק זה קדם קוצץ ואינו נותן דמים


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כד,ב גמרא
pgu: כד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי טעמא אמר עולא משום נויי העיר ותיפוק ליה דאין עושין שדה מגרש ולא מגרש שדה לא צריכא לר``א דאמר עושין שדה מגרש ומגרש שדה הכא משום נויי העיר לא עבדינן ולרבנן נמי דאמרי אין עושין שדה מגרש ולא מגרש שדה ה``מ זרעים אבל אילנות עבדינן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>והכא</span> משום נויי העיר לא ומנא תימרא דשאני בין זרעין לאילנות דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קרפף יותר מבית סאתים שהוקף לדירה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>נזרע רובו</span> הרי הוא כגינה ואסור ניטע רובו הרי הוא כחצר ומותר:  ואם העיר קדמה קוצץ ואינו נותן דמים וכו':  מ``ש גבי בור דקתני קוצץ <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ונותן דמים</span> ומאי שנא הכא דקתני קוצץ ואינו נותן דמים אמר רב כהנא קידרא דבי שותפי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לא חמימא ולא קרירא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ומאי קושיא</span> דלמא שאני הזיקא דרבים מהזיקא דיחיד אלא אי איתמר דרב כהנא אסיפא איתמר אם האילן קדם קוצץ ונותן דמים ולימא להו הבו לי ברישא דמי והדר איקוץ אמר רב כהנא קידרא דבי שותפי לא חמימא ולא קרירא:  ספק זה קדם וספק זה קדם קוצץ ואינו נותן דמים:  מאי שנא מבור דאמרת לא יקוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>התם</span> דודאי לאו למיקץ קאי ספיקו נמי לא אמרינן ליה קוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>הכא דודאי</span> למיקץ קאי ספיקו נמי אמרינן ליה קוץ ואי משום דמי אמרינן ליה אייתי ראיה ושקול


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כד,ב משנה
pgu: כד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  מרחיקין את <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>גורן קבוע</span> מן העיר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חמשים אמה</span> לא יעשה אדם גורן קבוע בתוך שלו אא``כ יש לו חמשים אמה לכל רוח ומרחיק מנטיעותיו של חבירו ומנירו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>בכדי שלא יזיק</span>


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כד,ב גמרא
pgu: כד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מ``ש רישא ומאי שנא סיפא אמר אביי סיפא אתאן לגורן שאינו קבוע היכי דמי גורן שאינו קבוע א``ר יוסי בר' חנינא כל <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>שאינו זורה ברחת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>רב אשי אמר</span> מה טעם קאמר מאי טעמא מרחיקין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>גורן קבוע</span> מן העיר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חמשים אמה</span> כדי שלא יזיק מיתיבי מרחיקין גורן קבוע מן העיר חמשים אמה וכשם שמרחיקין מן העיר חמשים אמה כך מרחיקין מדלועיו ומקשואיו ומנטיעותיו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ומנירו של חבירו</span> חמשים אמה כדי שלא יזיק <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>בשלמא לרב אשי ניחא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אלא לאביי קשיא קשיא</span> בשלמא מ<span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מקשואיו ומדלועיו</span> דאזיל אבקא ואתי בליביה ומצוי ליה אלא מנירו אמאי א``ר אבא בר זבדא ואיתימא ר' אבא בר זוטרא מפנ


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כה,א משנה
pgu: כה
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מרחיקין את הנבלות ואת הקברות ואת הבורסקי מן העיר חמשים אמה אין עושין בורסקי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אלא למזרח העיר</span> רבי עקיבא אומר לכל רוח הוא עושה חוץ ממערבה ומרחיק חמשים אמה ומרחיקין את המשרה מן הירק ואת הכרישין מן הבצלים ואת החרדל מן הדבורים ורבי יוסי מתיר בחרדל


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כה,א גמרא
pgu: כה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  איבעיא להו ר' עקיבא היכי קאמר לכל רוח הוא עושה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וסומך</span> חוץ ממערבה דמרחיק נ' אמה ועושה או דלמא לכל רוח הוא עושה ומרחיק חמשים אמה חוץ ממערבה דאינו עושה כלל ת``ש דתניא ר``ע אומר לכל רוח הוא עושה ומרחיק חמשים אמה חוץ ממערבה דאינו עושה כל עיקר מפני שהיא תדירא א``ל רבא לרב נחמן מאי תדירא אילימא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תדירא ברוחות</span> והא אמר רב חנן בר אבא אמר רב ד' רוחות מנשבות בכל יום ורוח צפונית עם כולן שאילמלא כן אין העולם מתקיים אפילו שעה אחת ורוח דרומית קשה מכולן ואילמלא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בן נץ</span> ש<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מעמידה</span> מחרבת את העולם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2739' data-rgl='27'> איוב לט </span> המבינתך יאבר נץ יפרוש כנפיו לתימן אלא מאי תדירא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>תדירא בשכינה</span> דאריב``ל בואו ונחזיק טובה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לאבותינו</span> שהודיעו מקום תפלה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='35b09' data-rgl='6'> נחמיה ט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וצבא השמים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לך משתחוים</span> מתקיף לה רב אחא בר יעקב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ודלמא</span> כעבד שנוטל <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>פרס</span> מרבו וחוזר לאחוריו ומשתחוה קשיא ורבי אושעיא סבר שכינה בכל מקום דאמר רבי אושעיא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='35b09' data-rgl='6'> נחמיה ט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אתה הוא ה' לבדך</span> אתה עשית את השמים וגו' שלוחיך לא כשלוחי בשר ודם שלוחי בשר ודם ממקום שמשתלחים לשם מחזירים שליחותן אבל שלוחיך <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>למקום שמשתלחין</span> משם מחזירין שליחותן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2738' data-rgl='35'> איוב לח </span> התשלח ברקים וילכו ויאמרו לך הננו יבואו ויאמרו לא נאמר אלא וילכו ויאמרו מלמד שהשכינה בכל מקום ואף רבי ישמעאל סבר שכינה בכל מקום דתנא דבי רבי ישמעאל מנין ששכינה בכל מקום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2302' data-rgl='7'> זכריה ב </span> הנה המלאך הדובר בי יוצא ומלאך אחר יוצא לקראתו אחריו לא נאמר אלא לקראתו מלמד ששכינה בכל מקום ואף <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>רב ששת</span> סבר שכינה בכל מקום דא``ל רב ששת לשמעיה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לכל רוחתא אוקמן</span> לבר ממזרח ולאו משום דלית ביה שכינה אלא משום <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דמורו בה מיני</span> ורבי אבהו אמר שכינה במערב דא``ר אבהו מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אוריה</span> אויר יה אמר רב יהודה מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0532' data-rgl='2'> דברים לב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>יערוף כמטר לקחי</span> זו רוח מערבית שבאה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מערפו של עולם</span> תזל כטל אמרתי זו רוח צפונית <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>שמזלת את הזהב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>וכן הוא אומר</span><span class='tlm-sfr' data-chp='1046' data-rgl='6'> ישעיהו מו </span> הזלים זהב מכיס <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>כשעיר</span>ים עלי דשא זו רוח מזרחית שמסערת את כל העולם כשעיר וכרביבים עלי עשב זו רוח דרומית שהיא מעלה רביבים ומגדלת עשבים תניא ר``א אומר עול


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כה,ב גמרא
pgu: כה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לאכסדרה</span> הוא דומה ורוח צפונית <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אינה מסובבת</span> וכיון שהגיעה חמה אצל קרן מערבית צפונית נכפפת ועולה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>למעלה מן הרקיע</span> ורבי יהושע אומר עולם <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לקובה</span> הוא דומה ורוח צפונית מסובבת וכיון שחמה מגעת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לקרן מערבית צפונית</span> מקפת וחוזרת אחורי כיפה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3101' data-rgl='6'> קוהלת א </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הולך אל דרום</span> וסובב אל צפון וגו' הולך אל דרום ביום <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וסובב אל צפון בלילה</span> סובב סובב הולך הרוח ועל סביבותיו שב הרוח אלו פני מזרח ופני מערב שפעמים מסבבתן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פעמים מהלכתן</span> הוא היה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אתאן לר' אליעזר</span><span class='tlm-sfr' data-chp='2737' data-rgl='9'> איוב לז </span> מן החדר תבא סופה זו רוח דרומית <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וממזרים קרה זו רוח צפונית</span> מנשמת אל יתן קרח זו רוח מערבית ורחב מים במוצק זו רוח מזרחית והאמר מר רוח דרומית מעלה רביבים ומגדלת עשבים לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הא דאתיא מטרא בניחותא</span> הא בשפיכותא אמר רב חסדא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2737' data-rgl='22'> איוב לז </span> מצפון זהב יאתה זו רוח צפונית שמזלת את הזהב וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1046' data-rgl='6'> ישעיהו מו </span> הזלים זהב מכיס אמר רפרם בר פפא אמר רב חסדא מיום שחרב בית המקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לא הוגשמה רוח דרומית</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1009' data-rgl='19'> ישעיהו ט </span> ויגזור על ימין ורעב ויאכל על שמאל ולא שבעו וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2689' data-rgl='13'> תהילים פט </span> צפון וימין אתה בראתם ואמר רפרם בר פפא אמר רב חסדא מיום שחרב בית המקדש אין הגשמים יורדין מאוצר טוב שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0528' data-rgl='12'> דברים כח </span> יפתח ה' לך <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>את אוצרו הטוב</span> בזמן שישראל עושין רצונו של מקום וישראל שרויין על אדמתם גשמים יורדין מאוצר טוב בזמן שאין ישראל שרויין על אדמתם אין גשמים יורדין מאוצר טוב אמר רבי יצחק הרוצה שיחכים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ידרים</span> ושיעשיר יצפין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וסימניך</span> שלחן בצפון ומנורה בדרום ורבי יהושע בן לוי אמר לעולם ידרים שמתוך שמתחכם מתעשר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2803' data-rgl='16'> משלי ג </span> אורך ימים בימינה בשמאלה עושר וכבוד והא רבי יהושע בן לוי אמר שכינה במערב <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>דמצדד אצדודי</span> אמר ליה רבי חנינא לרב אשי כגון אתון דיתביתו בצפונה דא``י <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אדרימו</span> אדרומי ומנא לן דבבל לצפונה דארץ ישראל קיימא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1101' data-rgl='14'> ירמיהו א </span> מצפון תפתח הרעה על כל יושבי הארץ:  מרחיקין את המשרה מן הירק וכו':  תנא רבי יוסי מתיר בחרדל שיכול לומר לו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>עד שאתה אומר לי</span> הרחק חרדלך מן דבוריי הרחק דבורך מן חרדליי שבאות ואוכלות <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לגלוגי חרדליי</span>


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כה,ב משנה
pgu: כה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  מרחיקין את האילן מן הבור עשרים וחמש אמה ובחרוב ובשקמה חמשים אמה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>בין מלמעלה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בין מן הצד</span> אם הבור קדמה קוצץ <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ונותן דמים</span> ואם אילן קדם לא יקוץ ספק זה קדם וספק זה קדם לא יקוץ ר' יוסי אומר אע``פ שהבור קודמת לאילן לא יקוץ שזה חופר בתוך שלו וזה נוטע בתוך שלו


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כה,ב גמרא
pgu: כה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תנא בין שהבור למטה ואילן למעלה בין שהבור למעלה ואילן למטה בשלמא בור למטה ואילן למעלה קא אזלין שרשין מזקי לה לבור אלא בור למעלה ואילן למטה אמאי אמר רבי חגא בשם רבי יוסי מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>שמחלידין</span> את הקרקע ומלקין קרקעיתה של בור:  רבי יוסי אומר אע``פ שהבור קודמת לאילן לא יקוץ שזה חופר בתוך שלו וזה נוטע בתוך שלו:  אמר רב יהודה אמר שמואל הלכה כרבי יוסי אמר רב אשי כי הואן בי רב כהנא הוה אמרינן מודי ר' יוסי בגירי דידיה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>פאפי יונאה</span> עני והעשיר הוה בנה אפדנא הוו הנך <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>עצורי</span> בשיבבותיה דכי הוו דייקי שומשמי הוה ניידא אפדניה אתא לקמיה דרב אשי א``ל כי הואן בי רב כהנא הוה אמרינן מודי רבי יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='29'><span class='tlm-rsh' data-nro='32'>בגירי דיליה</span></span> וכמ


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כו,א גמרא
pgu: כו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  כדנייד נכתמא אפומיה דחצבא דבי בר מריון בריה דרבין כי הוה נפצי כיתנא הוה אזלא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>רקתא</span> ומזקא אינשי אתו לקמיה דרבינא אמר להו כי אמרינן מודה ר' יוסי בגירי דיליה הני מילי דקא אזלא מכחו הכא זיקא הוא דקא ממטי לה מתקיף לה מר בר רב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מאי שנא מזורה</span> ורוח מסייעתו אמרוה קמיה דמרימר אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>היינו זורה ורוח מסייעתו</span> ולרבינא מאי שנא מ<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>גץ</span> היוצא מתחת הפטיש והזיק ד<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חייב</span> לשלם התם ניחא ליה דליזל הכא לא ניחא ליה דליזל


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כו,א משנה
pgu: כו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  לא יטע אדם אילן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>סמוך לשדה חבירו</span> אלא אם כן הרחיק ממנו ארבע אמות אחד גפנים ואחד כל אילן היה גדר בינתים זה סומך לגדר מכאן וזה סומך לגדר מכאן היו שרשים יוצאים לתוך של חבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מעמיק</span> ג' טפחים כדי שלא יעכב את המחרישה היה חופר בור שיח ומערה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קוצץ</span> ויורד <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>והעצים שלו</span>


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כו,א גמרא
pgu: כו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תנא ארבע אמות שאמרו כדי עבודת הכרם אמר שמואל לא שנו אלא בארץ ישראל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אבל בבבל שתי אמות</span> תניא נמי הכי לא יטע אדם אילן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>סמוך לשדה חבירו</span> אלא אם כן הרחיק ממנו שתי אמות והא אנן תנן ארבע אמות אלא לאו כדשמואל שמע מינה ואיכא דרמי לה מירמא תנן לא יטע אדם אילן סמוך לשדה חבירו אלא אם כן הרחיק ממנו ארבע אמות והתניא שתי אמות אמר שמואל לא קשיא כאן בבבל כאן בארץ ישראל רבא בר רב חנן הוו ליה הנהו דיקלי אמיצרא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>פרדיסא</span> דרב יוסף הוו אתו צפורי יתבי בדיקלי ונחתי בפרדיסא ומפסדי ליה א``ל זיל קוץ א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>והא ארחיקי לי</span> א``ל ה``מ לאילנות אבל לגפנים בעינן טפי והא אנן תנן אחד גפנים ואחד כל אילן א``ל ה``מ אילן לאילן וגפנים לגפנים אבל אילן לגפנים בעינן טפי א``ל אנא לא קייצנא דאמר רב האי דיקלא דטעין קבא אסור למקצייה ואמר ר' חנינא לא שכיב <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שכחת ברי</span> אלא דקץ תאנתא בלא זימניה מר אי ניחא ליה ליקוץ רב פפא הו``ל הנהו דיקלי אמיצרא דרב הונא בריה דרב יהושע אזל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אשכחיה</span> דהוה חפר וקא קאיץ שרשיו אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מאי האי</span> אמר ליה תנן היו שרשים יוצאים לתוך של חבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מעמיק</span> שלשה כדי שלא יעכב המחרישה אמר ליה הני מילי שלשה מר קא חפר טפי אמר ליה אנא בורות שיחין ומערות קא חפרנא דתנן היה חופר בור שיח ומערה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קוצץ</span> ויורד <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>והעצים שלו</span> אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אמרי ליה כולהי</span> ולא יכילי לי


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כו,ב גמרא
pgu: כו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  עד ד<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אמר</span>י ליה הא דאמר רב יהודה מצר <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שהחזיקו בו רבים</span> אסור לקלקלו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לבתר דנפק</span> אמר אמאי לא אמרי ליה כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בתוך שש עשרה אמה</span> כאן חוץ לשש עשרה אמה:  היה חופר בור שיח ומערה קוצץ ויורד והעצים שלו <וכו'>:  בעא מיניה יעקב <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הדייבא</span> מרב חסדא עצים של מי אמר ליה תניתוה שרשי אילן של הדיוט הבאין בשל הקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='5'><span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לא נהנין</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ולא מועלין</span> אי אמרת בשלמא בתר אילן אזלינן משום הכי לא מועלין אלא אי אמרת בתר קרקע אזלינן אמאי לא מועלין אלא מאי בתר אילן אזלינן אימא סיפא של הקדש הבאים בשל הדיוט לא נהנין ולא מועלין ואי בתר אילן אזלינן אמאי לא מועלין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מידי איריא</span> בגידולין הבאין לאחר מכאן עסקינן וקא סבר אין מעילה בגידולין רבינא אמר לא קשיא כאן בתוך שש עשרה אמה כאן חוץ לשש עשרה אמה:  אמר עולא אילן הסמוך למצר בתוך שש עשרה אמה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>גזלן הוא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ואין מביאין ממנו בכורים</span> מנא ליה לעולא הא אילימא מדתנן עשר נטיעות המפוזרות בתוך בית סאה חורשין כל בית סאה בשבילן עד ראש השנה כמה הוו להו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>תרי אלפים וחמש מאה גרמידי</span> לכל חד וחד כמה מטי ליה מאתן וחמשין הא לא הוי דעולא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ואלא מדתנן שלשה אילנות</span> של ג' בני אדם הרי אלו מצטרפין וחורשין כ


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כז,א גמרא
pgu: כז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בית סאה בשבילן כמה הוו להו תרי אלפי וה' מאה גרמידי לכל חד <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כמה מטי</span> ליה תמני מאה ותלתין ותלתא ותילתא אכתי נפישי ליה דעו<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא דק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אימור דאמרינן לא דק</span> לחומרא לקולא לא דק מי אמרינן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מי סברת</span> בריבועא קא אמרינן בעיגולא קא אמרינן מכדי כמה מרובע יותר על העיגול רביע פשו להו ז' מאה ושתין ותמניא אכתי פש ליה פלגא דאמתא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>היינו דלא דק</span> ולחומרא לא דק תא שמע הקונה אילן וקרקעו מביא וקורא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'><span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מאי לאו</span> כל שהוא</span> לא י``ו אמה תא שמע קנה שני אילנות בתוך של חבירו מביא ואינו קורא הא שלשה מביא וקורא מאי לאו כל שהוא לא הכא נמי י``ו אמה ת``ש ר``ע אומר קרקע כל שהוא חייב בפאה ובבכורים וכותבין עליו פרוזבו


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כז,ב גמרא
pgu: כז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ונקנין עמה נכסים שאין להם אחריות</span> הכא במאי עסקינן בחיטי דיקא נמי דקתני כל שהוא ש``מ ת``ש אילן מקצתו בארץ ומקצתו בחו``ל טבל וחולין <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מעורבין זה בזה</span> דברי רבי רבן שמעון בן גמליאל אומר הגדל בחיוב חייב הגדל בפטור פטור ע``כ לא פליגי אלא דמר סבר יש ברירה ומר סבר אין ברירה אבל גדל בפטור דברי הכל פטור הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דמפסיק צונמא</span> אי הכי מאי טעמיה דרבי דהדרי ערבי ובמאי קא מיפלגי מר סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אוירא מבלבל</span> ומר סבר האי לחודיה קאי והאי לחודיה קאי ושש עשרה אמה ותו לא והא תנן מרחיקין את האילן מן הבור כ``ה אמה אמר אביי מיזל טובא אזלי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אכחושי לא מכחשי</span> אלא עד שש עשרה אמה טפי לא מכחשי כי אתא רב דימי אמר בעא מיניה ריש לקיש מרבי יוחנן אילן הסמוך למיצר בתוך י``ו אמה מהו אמר ליה גזלן הוא ואין מביאין ממנו בכורים כי אתא רבין אמר רבי יוחנן אחד אילן הסמוך למיצר ואחד אילן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הנוטה</span> מביא וקורא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שעל מנת כן הנחיל יהושע</span> לישראל את הארץ


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כז,ב משנה
pgu: כז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  אילן שהוא נוטה לשדה חבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קוצץ</span> מלא ה<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מרדע</span> על גבי המחרישה ובחרוב ובשקמה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כנגד ה<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>משקולת</span></span> בית השלחין <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כל האילן</span> כנגד המשקולת אבא שאול אומר כל אילן סרק כנגד המשקולת


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כז,ב גמרא
pgu: כז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  איבעיא להו אבא שאול <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ארישא קאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>או אסיפא קאי</span> תא שמע דתניא בית השלחין אבא שאול אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כל האילן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כנגד ה<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>משקולת</span></span> מפני שהצל רע לבית השלחין שמע מינה ארישא קאי שמע מינה אמר רב אשי מתניתין נמי דיקא דקתני כל אילן סרק <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אי אמרת בשלמא ארישא קאי</span> היינו דקתני כל אילן <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אלא אי אמרת אסיפא קאי</span> אילן סרק מיבעי ליה אלא לאו שמע מינה ארישא קאי שמע מינה


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כז,ב משנה
pgu: כז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  אילן שהוא נוטה לרה``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קוצץ</span> כדי שיהא גמל עובר ורוכבו רבי יהודה אומר גמל טעון פשתן או חבילי זמורות רבי שמעון אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כל האילן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כנגד ה<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>משקולת</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מפני הטומאה</span>


id: 4302
lvr: 43
prk: 02
nru: דף כז,ב גמרא
pgu: כז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאן תנא דבנזקין בתר אומדנא דהשתא אזלינן אמר ר``ל במחלוקת שנויה ורבי אליעזר היא דתנן אין עושין חלל תחת רשות הרבים בורות שיחין ומערות רבי אליעזר מתיר ב<span class='tlm-rsh' data-nro='26'>כדי שתהא עגלה מהלכת</span> וטעונה אבנים רבי יוחנן אמר אפילו תימא רבנן התם זימנין דמפחית ולאו אדעתיה אבל הכא קמא קמא קא קייץ ליה:  ר' יהודה אומר גמל טעון פשתן או חבילי זמורות:  איבעיא להו שיעורא דרבי יהודה נפיש או דלמא שיעורא דרבנן נפיש פשיטא דשיעורא דרבנן נפיש דאי ס``ד שיעורא דרבי יהודה נפיש רבנן בשיעורא דרבי יהודה היכי עבדי ואלא מאי שיעורא דרבנן נפיש רבי יהודה בשיעורא דרבנן מאי עביד אפשר דגחין וחליף תותיה:  רבי שמעון אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כל האילן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כנגד ה<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>משקולת</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מפני הטומאה</span>:  תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מפני אהל הטומאה</span> פשיטא מפני הטומאה תנן אי ממתניתין הוה אמינא דלמא מייתי עורב טומאה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ושדי התם</span> וסגיא בדחלולי בעלמא קא משמע לן:
<BR


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף כח,א משנה
pgu: כח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  חזקת הבתים והבורות והשיחין והמערות והשובכות והמרחצאות ובית הבדין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בית השלחין</span> והעבדים וכל שהוא עושה פירות תדיר חזקתן שלש שנים מיום ליום שדה הבעל חזקתה שלש שנים ואינן מיום ליום ר' ישמעאל אומר ג' חדשים בראשונה ג' באחרונה ושנים עשר חדש באמצע הרי י``ח חדש ר``ע אומר חדש בראשונה וחדש באחרונה וי``ב חדש באמצע הרי י``ד חדש א``ר ישמעאל בד``א בשדה לבן אבל בשדה אילן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כנס את תבואתו</span> ומסק את זיתיו כנס את קייצו הרי אלו ג' שנים


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף כח,א גמרא
pgu: כח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר ר' יוחנן שמעתי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מהולכי אושא</span> שהיו אומרים מנין לחזקה ג' שנים משור המועד מה שור המועד כיון שנגח ג' נגיחות נפק לי' מחזקת תם וקם ליה בחזקת מועד ה``נ כיון דאכלה תלת שנין נפק לה מרשות מוכר וקיימא לה ברשות לוקח אי מה שור המועד עד נגיחה רביעית <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא מיחייב</span> ה``נ עד שנה רביעית לא קיימא ברשותיה הכי השתא התם מכי נגח שלש נגיחות הוי מוע


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף כח,ב גמרא
pgu: כח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואידך</span> כי לא נגח מאי לשלם הכא כיון דאכלה תלת שני קיימא לה ברשותיה אלא מעתה חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שאין עמה טענה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תיהוי חזקה</span> אלמה תנן כל חזקה שאין עמה טענה אינה חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>טעמא מאי</span> דאמרינן דלמא כדקאמר השתא איהו לא טעין אנן ליטעון ליה מתקיף לה רב עוירא אלא מעתה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מחאה שלא בפניו לא תיהוי מחאה</span> דומיא דשור מועד מה שור המועד בפניו בעינן אף הכא נמי בפניו בעינן התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0221' data-rgl='29'> שמות כא </span> והועד בבעליו כתיב הכא חברך חברא אית ליה וחברא דחברך חברא אית ליה ולר``מ דאמר ריחק נגיחותיו חייב קירב נגיחותיו לא כ``ש אכלה תלתא פירי בחד יומא כגון תאנה ליהוי חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דומיא דשור המועד</span> מה שור המועד בעידנא דאית ליה הא נגיחה ליתא להא נגיחה הכא נמי בעידנא דאיתא להאי פירא ליתא להאי פירא אכלה תלתא פרי <בתלתא יומי> [ביום אחד] כגון <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>צלף</span> ליהוי חזקה התם פירא מיהא איתיה ומגמר הוא דקא גמר ואזיל אכלה תלתא פירי בתלתין יומי כגון <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אספסתא</span> ליהוי חזקה היכי דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דקדיח</span> ואכלה דקדיח ואכלה התם <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>משמט הוא דקא שמיט ואכיל</span> אכלה תלתא פירי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בתלתא ירחי</span> כגון אספסתא ליהוי חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מאן הולכי אושא</span> ר' ישמעאל לר' ישמעאל הכי נמי דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>רבי ישמעאל</span> אומר בד``א בשדה הלבן אבל בשדה אילן כנס את תבואתו ומסק את זיתיו וכנס את קייצו הרי אלו ג' שנים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לרבנן מאי</span> אמר רב יוסף קרא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1132' data-rgl='44'> ירמיהו לב </span> שדות בכסף יקנו וכתוב בספר וחתום <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שהרי נביא עומד בעשר ומזהיר על אחת עשרה</span> א``ל אביי דלמא התם עצה טובה קמ``


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף כט,א גמרא
pgu: כט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דאי לא</span> תימא הכי</span><span class='tlm-sfr' data-chp='1129' data-rgl='5'> ירמיהו כט </span> בנו בתים ושבו ונטעו גנות ואכלו את פרין מאי קאמר אלא עצה טובה קמ``ל הכא נמי עצה טובה קמ``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תדע</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1132' data-rgl='14'> ירמיהו לב </span> ונתתם בכלי חרש למען יעמדו ימים רבים אלא אמר רבא שתא קמייתא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מחיל איניש</span> תרתי מחיל תלת לא מחיל אמר ליה אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אלא מעתה</span> כי הדרא ארעא תיהדר לבר מפירי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלמה אמר רב נחמן</span></span> הדרא ארעא והדרי פירי אלא אמר רבא שתא קמייתא לא קפיד איניש תרתי לא קפיד <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>תלת קפיד</span> א``ל אביי אלא מעתה כגון הני דבי בר אלישיב דקפדי אפילו אמאן דחליף אמיצרא דידהו הכי נמי דלאלתר הוי חזקה וכי תימא הכי נמי אם כן נתת דבריך לשיעורין אלא אמר רבא שתא קמייתא מיזדהר איניש בשטריה תרתי ותלת מיזדהר טפי לא מיזדהר אמר ליה אביי אלא מעתה מחאה שלא בפניו לא תיהוי מחאה דאמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אי מחית באפאי הוה מיזדהרנא בשטראי</span> דאמר ליה חברך חברא אית ליה וחברא דחברך חברא אית ליה אמר רב הונא שלש שנים שאמרו הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שאכלן רצופות</span> מאי קמ``ל תנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חזקתן שלש שנים מיום ליום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מהו דתימא מיום ליום</span> לאפוקי מקוטעות ולעולם אפילו מפוזרות קמ``ל אמר רב חמא ומודי רב הונא באתרי דמוברי באגי פשיטא לא צריכא דאיכא דמובר ואיכא דלא מובר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>והאי גברא מוברה</span> מהו דתימא א``ל אם איתא דדידך הואי איבעי לך למיזרעה קמ``ל דאמר ליה חדא ארעא בכוליה באגא לא מצינא לינטר ואי נמי בהכי ניחא לי דעבדא טפי תנן חזקת הבתים והא בתים דביממא ידעי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בליליא לא ידעי</span> אמר אביי מאן מסהיד אבתים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שיבבי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שיבבי מידע ידעי</span> ביממא ובליליא רבא אמר כגון דאתו בי תרי ואמרי אנן אגרינן מיניה ודרינן ביה תלת שנין ביממא ובליליא אמר ליה רב יימר לרב אשי הני נוגעין בעדותן הן דאי לא אמרי הכי אמרינן להו זילו הבו ליה אגר ביתא להאי א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>דייני דשפילי</span> הכי דאיני מי לא עסקינן כגון דנקיטי אגר ביתא ואמרי למאן ליתביה אמר מר זוטרא ואי טעין ואמר ליתו תרי סהדי לאסהודי ליה דדר ביה תלת שני ביממא ובליליא טענתיה טענ


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף כט,ב גמרא
pgu: כט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ומודי מר זוטרא ברוכלין המחזירין בעיירות דאע``ג דלא טען טענינן ליה אנן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ומודה רב הונא</span> בחנותא דמחוזא דליממא עבידא לליליא לא עבידא רמי בר חמא ורב עוקבא בר חמא זבון ההיא אמתא בהדי הדדי מר אישתמש בה ראשונה שלישית וחמישית ומר אישתמש בה שניה רביעית וששית נפק ערער עילוה אתו לקמיה דרבא אמר להו מאי טעמא עבדיתו הכי כי היכי דלא תחזקו אהדדי כי היכי דלדידכו לא הוי חזקה לעלמא נמי לא הוי חזקה ולא אמרן אלא דלא כתוב <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עיטרא</span> אבל כתוב עיטרא קלא אית ליה אמר רבא אכלה כולה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חוץ מבית רובע</span> קנה כולה חוץ מבית רובע אמר רב הונא בריה דרב יהושע ולא אמרן אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דבר זריעה היא</span> אבל לאו בר זריעה היא קני לה אגב ארעא מתקיף לה רב ביבי בר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אלא מעתה</span> צונמא במה יקנה אלא באוקומי בה חיותא ומשטחא בה פירי ה``נ איבעי ליה לאוקומי בה חיותא אי נמי משטחא בה פירי ההוא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='9'><span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אמר ליה</span></span> לחבריה מאי בעית בהאי ביתא אמר ליה מינך זבינתיה ואכלית שני חזקה א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אנא בשכוני גוואי הואי</span> אתא לקמיה דרב נחמן אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>זיל ברור אכילתך</span> אמר ליה רבא הכי דינא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>המוציא מחבירו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>עליו</span> הראיה ורמי דרבא אדרבא ורמי דרב נחמן אדרב נחמן דההו


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף ל,א גמרא
pgu: ל
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  דא``ל לחבריה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כל נכסי דבי בר סיסין</span> מזבינא לך הואי ההיא ארעא דהוה מיקרי דבי בר סיסין אמר ליה הא לאו דבי בר סיסין היא ואיקרויי הוא דמיקריא דבי בר סיסין אתו לקמיה דרב נחמן אוקמא בידא דלוקח א``ל רבא דינא הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>המוציא מחבירו</span> עליו הראיה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קשיא דרבא אדרבא קשיא דרב נחמן אדרב נחמן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דרבא אדרבא לא קשיא</span> התם מוכר קאי בנכסיה הכא לוקח קאי בניכסיה דרב נחמן אדרב נחמן נמי לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כיון</span> דאמר ליה דבי בר סיסין ומיקריא דבי בר סיסין עליה דידיה רמיא לגלויי דלאו דבי בר סיסין היא אבל הכא לא יהא אלא דנקיט שטרא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מי לא אמרינן ליה קיים שטרך</span> וקום בניכסי:  ההוא דאמר ליה לחבריה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מאי בעית בהאי ביתא</span> א``ל מינך זבנתיה ואכלתיה שני חזקה אמר ליה בשוקי בראי הואי אמר ליה והא אית לי סהדי דכל שתא הוה אתית תלתין יומי א``ל תלתין יומי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בשוקאי הוה טרידנא</span> אמר רבא עביד איניש דכל תלתין יומי טריד בשוקא ההוא דאמר ליה לחבריה מאי בעית בהאי ארעא אמר ליה מפלניא זבינתה דאמר לי דזבנה מינך אמר ליה את לאו קא מודי


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף ל,ב גמרא
pgu: ל
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  דהאי ארעא דידי היא ואת לא זבינתה מינאי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>זיל</span> לאו בעל דברים דידי את <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אמר רבא דינא קאמר ליה</span>:  ההוא דאמר ליה לחבריה מאי בעית בהאי ארעא אמר ליה מפלניא זבינא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואכלתיה שני חזקה</span> אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>פלניא גזלנא הוא</span> אמר ליה והא אית לי סהדי דאתאי אימלכי בך ואמרת לי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>זיל זבין</span> אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'><span class='tlm-rsh' data-nro='13'>השני</span> נוח לי</span> הראשון קשה הימנו אמר רבא דינא קאמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כמאן כאדמון</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דתנן</span> העורר על השדה וחתום עליה בעד אדמון אומר השני נוח לי הראשון קשה הימנו וחכ``א איבד את זכותו אפילו תימא רבנן התם עבד ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מעשה</span> אבל הכא דבורא עביד איניש דמיקרי ואמר ההוא דאמר ליה לחבריה מאי בעית בהאי ארעא אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מפלניא זבינתה ואכלתיה שני חזקה</span> אמר ליה פלניא גזלנא הוא אמר ליה והא אית לי סהדי דאתית באורתא ואמרת לי זבנה ניהלי א``ל אמינא איזבון דינאי אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>עביד איניש דזבין דיניה</span> ההוא דאמר ליה לחבריה מאי בעית בהאי ארעא אמר ליה מפלניא זבינא ואכלתיה שני חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אמר ליה והא נקיטנא שטרא</span> דזבני ליה מיניה הא ארבעי שני א``ל מי סברת שני חזקה תלת שני קא אמינא שני חזקה טובא קא אמינא אמר רבא עבידי אינשי דקרו לשני טובא שני חזקה וה``מ דאכלה שבע דקדים חזקה דהאי לשטרא דה


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לא,א גמרא
pgu: לא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אבל שית אין לך מחאה גדולה מזו:  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>זה אומר של אבותי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וזה אומר של אבותי</span> האי אייתי סהדי דאבהתיה היא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>והאי אייתי סהדי דאכלה שני חזקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אמר רבה מה לו לשקר</span> אי בעי א``ל מינך זבנתה ואכלתיה שני חזקה א``ל אביי מה לי לשקר במקום עדים לא אמרינן הדר א``ל אין דאבהתך היא וזבנתה מינך והאי דאמרי לך דאבהתי דסמיך לי עלה כדאבהתי טוען וחוזר וטוען או אין טוען וחוזר וטוען <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>עולא אמר טוען וחוזר וטוען</span> נהרדעי אמרי אינו טוען וחוזר וטוען <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ומודי עולא</span> היכא דא``ל של אבותי ולא של אבותיך דאינו טוען וחוזר וטוען והיכא דהוה קאי בי דינא ולא טען ואתא מאבראי וטען אינו חוזר וטוען מאי טעמא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>טענתיה אגמריה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ומודו נהרדעי</span> היכא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אמר ליה</span> של אבותי שלקחוה מאבותיך דחוזר וטוען והיכא דאישתעי מילי אבראי ולא טען ואתא לבי דינא וטען דחוזר וטוען מאי טעמא עביד איניש <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דלא מגלי טענתיה</span> אלא לבי דינא אמר אמימר אנא נהרדעא אנא וסבירא לי דטוען וחוזר וטוען והלכתא טוען וחוזר וטוען:  זה אומר של אבותי וזה אומר של אבותי האי אייתי סהדי דאבהתיה ואכלה שני חזקה והאי אייתי סהדי דאכלה שני חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אמר רב נחמן</span> אוקי אכילה לבהדי אכילה ואוקי ארעא בחזקת אבהתא א``ל רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הא עדות מוכחשת היא</span> אמר ליה נהי דאיתכחש באכילת


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לא,ב גמרא
pgu: לא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  באבהתא מי אתכחש לימא רבא ורב נחמן בפלוגתא דרב הונא ורב חסדא קמיפלגי דאיתמר ב' כתי עדים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>המכחישות זו את זו</span> אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>זו באה בפני עצמה ומעידה</span> וזו באה בפני עצמה ומעידה ורב חסדא אמר בהדי סהדי שקרי למה לי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לימא רב נחמן</span> דאמר כרב הונא ורבא כרב חסדא אליבא דרב חסדא כולי עלמא לא פליגי כי פליגי אליבא דרב הונא רב נחמן כרב הונא ורבא עד כאן לא קאמר רב הונא אלא לעדות אחרת אבל לאותה עדות לא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הדר אייתי סהדי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>דאבהתיה היא</span> אמר רב נחמן אנן אחתיניה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אנן מסקינן ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לזילותא דבי דינא</span> לא חיישינן מתיב רבא ואיתימא רבי זעירא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שנים אומרים מת</span> ושנים אומרים לא מת שנים אומרים נתגרשה ושנים אומרים לא נתגרשה הרי זו לא תנשא ואם נשאת לא תצא רבי מנחם ברבי יוסי אומר תצא אמר ר' מנחם בר' יוסי אימתי אני אומר תצא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בזמן שבאו עדים</span> ואח``כ נשאת אבל נשאת ואח``כ באו עדים הרי זו לא תצא א``ל אנא סברי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>למעבד עובדא</span> השתא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דאותיבתן</span> את <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ואותבן רב המנונא</span> בסוריא לא עבדינן בה עובדא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>נפק עבד</span> עובדא מאן דחזא סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>טעותא היא בידיה</span> ולא היא אלא משום <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דתליא באשלי רברבי</span> דתנן רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אין מעלין לכהונה</span> על פי עד אחד אמר ר' אלעזר אימתי במקום שיש עוררין אבל במקום שאין עוררין מעלין לכהונה על פי עד אחד רבן שמעון בן גמליאל אומר משום ר' שמעון בן הסגן מעלין לכהונה ע``פ עד אחד רשב``ג היינו ר' אלעזר וכי תימא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ערער חד איכא בינייהו</span> רבי אלעזר סבר ערער ח


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לב,א גמרא
pgu: לב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ורשב``ג סבר ערער תרי והאמר רבי יוחנן דברי הכל אין ערער פחות משנים אלא ערער תרי והכא במאי עסקינן כגון דמחזקינן ליה באבוה דהאי דכהן הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ונפק עליה קלא</span> דבן גרושה ובן חלוצה הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ואחתיניה</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואתא עד אחד</span> ואמר דכהן הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ואסקיניה</span> ואתו בי תרי ואמרי דבן גרושה וחלוצה הוא ואחתיניה ואתא עד אחד ואמר דכהן הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ודכולי עלמא</span> מצטרפין עדות והכא במיחש לזילותא דבי דינא קא מיפלגי ר' אלעזר סבר כיון דאחתיניה לא מסקינן ליה חיישינן לזילותא דבי דינא ורשב``ג סבר אנן אחתיניה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואנן מסקינן ליה</span> ולזילותא דבי דינא לא חיישינן מתקיף לה רב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אי הכי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מאי איריא</span> חד אפי' בתרי נמי אלא אמר רב אשי דכולי עלמא לא חיישינן לזילותא דבי דינא והכא בלצרף עדות קא מיפלגי ובפלוגתא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דהני תנאי</span> דתניא לעולם אין עדותן מצטרפת עד שיראו שניהן כאחד ר' יהושע בן קרחה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אפי' בזה אחר זה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אין עדותן מתקיימת</span> בבית דין עד שיעידו שניהם כאחד ר' נתן אומר שומעין דבריו של זה היום ולכשיבא חבירו למחר שומעין דבריו:  ההוא דאמר לחבריה מאי בעית בהאי ארעא א``ל מינך זבינתה והא שטר


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לב,ב גמרא
pgu: לב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אמר</span> ליה שטרא זייפא הוא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>גחין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לחיש ליה לרבה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אין שטרא זייפא הוא</span> מיהו שטרא מעליא הוה לי ואירכס ואמינא אינקיט האי בידאי כל דהו אמר רבה מה לו לשקר אי בעי אמר ליה שטרא מעליא הוא אמר ליה רב יוסף אמאי סמכת אהאי שטרא האי שטרא חספא בעלמא הוא ההוא דאמר לחבריה הב לי מאה זוזי דמסיקנא בך <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>והא שטרא</span> א``ל שטרא זייפא הוא גחין לחיש ליה לרבה אין שטרא זייפא מיהו שטרא מעליא הוה לי ואירכס ואמינא אינקיט האי בידאי כל דהו אמר רבה מה לו לשקר אי בעי אמר ליה שטרא מעליא הוא א``ל רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אמאי קא סמכת אהאי שטרא</span> האי שטרא חספא בעלמא הוא אמר רב אידי בר אבין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הלכתא כוותיה דרבה בארעא</span> והלכתא כוותיה דרב יוסף בזוזי הלכתא כרבה בארעא דהיכא דקיימא ארעא תיקום והלכתא כוותיה דרב יוסף בזוזי דהיכא דקיימי זוזי לוקמי:  ההוא ערבא דאמר ליה ללוה הב לי מאה זוזי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דפרעתי למלוה עילוך</span> והא שטרא אמר ליה לאו פרעתיך אמר לאו הדרת שקלתינהו מינאי שלחה רב אידי בר אבין לקמיה דאביי כי האי גוונא מאי שלח ליה אביי מאי תיבעי ליה הא איהו דאמר הלכתא כוותיה דרבה בארעא והלכתא כוותיה דרב יוסף בזוזי דהיכא דאוקמו זוזי לוקמו והני מילי דא``ל הדרת אוזפתינהו מינאי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אבל</span> א``ל הדרתינהו ניהלך מחמת דהוו שייפי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>וסומקי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אכתי איתיה לשעבודא דשטרא</span> רבא בר שרשום נפק עליה קלא דקא אכיל ארעא דיתמי א``ל אביי אימא לי איזי גופא דעובדא היכי הוה אמר ליה ארעא במשכונתא הוה נקיטנא מאבוהון דיתמי והוה ל


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לג,א גמרא
pgu: לג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>זוזי אחריני גביה</span> ואכלתה שני משכנתא אמינא אי מהדרנא לה ארעא ליתמי ואמינא דאית לי זוזי אחריני גבי דאבוכון אמור רבנן הבא ליפרע מנכסי יתומים לא יפרע אלא בשבועה אלא אכבשיה לשטר משכנתא ואוכלה שיעור זוזי דמיגו דאי בעינא אמינא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לקוחה היא בידי</span> מהימנא כי אמינא דאית לי זוזי גבייכו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מהימננא</span> א``ל לקוחה בידי לא מצית אמרת דהא איכא עלה קלא דארעא דיתמי היא אלא זיל אהדרה ניהלייהו וכי גדלי יתמי אשתעי דינא בהדייהו:  קריביה דרב אידי בר אבין שכיב ושבק דיקלא רב אידי בר אבין אמר אנא קריבנא טפי וההוא גברא אמר אנא קריבנא טפי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לסוף</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אודי ליה</span> דאיהו קריב טפי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אוקמה רב חסדא בידיה</span> א``ל ליהדר לי פירי דאכל מההוא יומא עד השתא אמר זה הוא שאומרים עליו אדם גדול הוא אמאן קא סמיך מר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אהאי</span> הא קאמר דאנא מקרבנא טפי אביי ורבא לא סבירא להו הא דרב חסד


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לג,ב גמרא
pgu: לג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כיון ד<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אודי</span></span> אודי:  זה אומר של אבותי וזה אומר של אבותי האי אייתי סהדי דאבהתיה הוא והאי אייתי סהדי דאכל שני חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אמר רב חסדא מה לו לשקר</span> אי בעי א``ל מינך זבינתה ואכלתיה שני חזקה אביי ורבא לא סבירא להו הא דרב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מה לי לשקר במקום עדים לא אמרינן</span> ההוא דאמר ליה לחבריה מאי בעית בהאי ארעא אמר ליה מינך זבני ואכלתיה שני חזקה אזל אייתי סהדי דאכלה תרתי שני <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אמר רב נחמן הדרא ארעא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>והדרי פירי</span> אמר רב זביד אם טען <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ואמר</span> לפירות ירדתי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>נאמן</span> לאו מי אמר רב יהודה האי מאן דנקיט מגלא ותובליא ואמר איזיל איגדריה לדיקלא דפלניא דזבניה ניהלי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מהימן</span> <אלמא> לא חציף איניש דגזר דיקלא דלאו דיליה הכא נמי לא חציף איניש למיכל פירי דלאו דיליה אי הכי ארעא נמי ארעא אמרינן ליה אחוי שטרך אי הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>פירי נמי</span> שטרא לפירי לא עבדי אינשי ההוא דאמר לחבריה מאי בעית בהאי ארעא א``ל מינך זבנית ואכלתיה שני חזקה אייתי חד סהדא דאכלה תלת שני סבור רבנן קמיה דאביי למימר היינו נסכא דרבי אבא דההוא גברא דחטף נסכא מחבריה אתא לקמיה דרבי אמי הוה יתיב ר' אבא קמיה אייתי חד סהדא דמיחטף חטפא מיניה אמר ליה אין חטפי ודידי חטפי אמר רבי אמ


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לד,א גמרא
pgu: לד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  היכי נידיינוה דייני להאי דינא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לישלם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ליכא תרי סהדי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ליפטריה</span> איכא חד סהדא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לישתבע</span> הא אמר מיחטף חטפה וכיון דאמר דחטפה הוה ליה כגזלן אמר <להו> [ליה] רבי אבא הוי מחויב שבועה שאינו יכול לישבע וכל המחויב שבועה שאינו יכול לישבע משלם א``ל אביי מי דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>התם</span> סהדא לאורועי קאתי כי אתי אחרינא בהדיה מפקינן לה מיניה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הכא</span> לסיועי קא אתי כי אתא אחרינא מוקמינן לה בידיה אלא אי דמיא הא דרבי אבא לחד סהדא ולתרתי שני ולפירי


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לד,ב גמרא
pgu: לד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ארבא</span> דהוו מינצו עלה בי תרי האי אמר דידי היא והאי אמר דידי היא אתא חד מינייהו לבי דינא ואמר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תיפסוה</span> אדמייתינא סהדי דדידי היא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תפסינן או לא תפסינן</span> רב הונא אמר תפסינן רב יהודה אמר לא תפסינן אזל ולא אשכח סהדי אמר להו אפקוה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וכל דאלים גבר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מפקינן</span> או <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לא מפקינן</span> רב יהודה אמר לא מפקינן רב פפא אמר מפקינן והלכתא לא תפסינן והיכא דתפס לא מפקינן:  <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>זה אומר של אבותי וזה אומר של אבותי</span> אמר רב נחמן כל דאלים גבר ומאי שנא משני שטרות היוצאין ביום אח


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לה,א גמרא
pgu: לה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  דרב אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='5'>יחלוקו</span></span> ושמואל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שודא</span> דדייני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='6'>התם</span></span> ליכא למיקם עלה דמילתא הכא איכא למיקם עלה דמילתא ומאי שנא מהא דתנן המחליף פרה בחמור וילדה וכן המוכר שפחתו וילדה זה אומר עד שלא מכרתי ילדה וזה אומר משלקחתי ילדה יחלוקו התם להא


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לה,ב גמרא
pgu: לה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אית ליה דררא דממונא ולההוא אית ליה דררא דממונא הכא אי דמר לא דמר ואי דמר לא דמר אמרי נהרדעי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אם בא אחד מן השוק והחזיק בה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אין מוציאין אותה</span> מידו דתני רבי חייא גזלן של רבים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לאו שמיה גזלן</span> רב אשי אמר לעולם שמיה גזלן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ומאי לא שמיה גזלן</span> שלא ניתן להשבון:  חזקתן שלש שנים מיום ליום וכו':  א``ר אבא אי דלי ליה איהו גופיה צנא דפירי לאלתר הוי חזקה אמר רב זביד ואם טען ואמר לפירות הורדתיו נאמן וה``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בתוך שלש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אבל לאחר שלש</span> לא א``ל רב אשי לרב כהנא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אי לפירא אחתיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מאי הוה ליה</span> למעבד א``ל איבעי ליה למחויי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דאי לא תימא הכי</span> הני משכנתא דסורא דכתב בהו במשלם שניא אלין תיפוק ארעא דא בלא כסף <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אי כביש</span> ליה לשטר משכנתא גביה ואמר לקוחה היא בידי הכי נמי דמהימן מתקני רבנן מידי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דאתי ביה</span> לידי פסידא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אלא איבעי ליה למחויי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הכא נמי</span> איבעי ליה למחויי אמר רב יהודה אמר רב ישראל הבא מחמת <עכו``ם> {גוי} הרי הוא <כעכו``ם> {כגוי} מה <עכו``ם> {גוי} אין לו חזקה אלא בשטר אף ישראל הבא מחמת <עכו``ם> {גוי} אין לו חזקה אלא בשטר אמר רבא ואי אמר ישרא


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לו,א גמרא
pgu: לו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  לדידי אמר לי <עכו``ם> {גוי} דמינך זבנה מהימן מי איכא מידי דאילו <עכו``ם> {גוי} אמר לא מהימן ואילו אמר ישראל משמיה <דעכו``ם> {דגוי} מהימן אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אמר רבא</span> אי אמר ישראל קמי דידי זבנה <עכו``ם> {גוי} מינך וזבנה ניהלי מהימן מיגו דאי בעי א``ל אנא זבינתה מינך ואמר רב יהודה האי מאן דנקיט מגלא ותובליא ואמר איזיל איגזרה לדקלא דפלניא דזבנתיה מיניה מהימן לא חציף איניש למיגזר דקלא דלאו דיליה ואמר רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>האי מאן דאחזיק מגודא דערודי ולבר לא הוי חזקה</span> מ``ט מימר אמר כל דזרע נמי ערודי אכלי ליה ואמר רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אכלה ערלה</span> אינה חזקה תניא נמי הכי אכלה ערלה שביעית וכלאים אינה חזקה אמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אכלה שחת</span> לא הוי חזקה אמר רבא ואי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בצואר מחוזא</span> קיימא הוי חזקה אמר רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>תפתיחא</span> לא הוי חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אפיק כורא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ועייל כורא</span> לא הוי חזקה והני דבי ריש גלותא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לא מחזקי בן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ולא מחזקינן בהו</span>:  והעבדים וכו':  עבדים יש להם חזקה והאמר ר``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>הגודרות אין להן חזקה</span> אמר רבא אין להן חזקה לאלתר אבל יש להן חזקה לאחר ג' שנים אמר רבא אם היה קטן מוטל בעריסה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>יש לו חזקה לאלתר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>פשיטא</span> לא צריכא דאית ליה אימא מהו דתימא ניחוש דלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אימיה עיילתיה</span> להתם קמ``ל אימא לא מנשיא ברא הנהו עיזי דאכלו חושלא בנהרדעא אתא מרי חושלא תפסינהו והוה קא טעין טובא אמר אבוה דשמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>יכול לטעון עד כדי דמיהן</span> דאי בעי אמר לקוחות הן בידי והאמר ר``ל הגודרות אין להן חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שאני עיזי</span> דמסירה לרועה והא איכא צפרא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ופניא</span> בנהרדעא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>טייעי</span> שכיחי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מידא לידא משלמי</span>:  ר' ישמעאל אומר שלשה חדשים וכו':  לימא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ניר</span> איכא בינייהו ד<span class='tlm-rsh' data-nro='30'>רבי ישמעאל סבר ניר לא הוי חזקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>ורבי עקיבא סבר ניר הוי חזקה</span> ותסברא לרבי עקיבא מאי איריא חוד


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לו,ב גמרא
pgu: לו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אפילו יום אחד נמי אלא דכולי עלמא ניר לא הוי חזקה והכא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פירא רבא ופירא זוטא איכא בינייהו</span> ת``ר ניר אינו חזקה וי``א הרי זה חזקה מאן י``א אמר רב חסדא ר' אחא היא דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>נרה שנה</span> וזרעה ב' נרה ב' וזרעה שנה אינה חזקה ר' אחא אומר הרי זו חזקה א``ר אשי שאלית כל גדולי הדור ואמרו לי ניר הרי זה חזקה א``ל רב ביבי לרב נחמן מאי טעמא דמ``ד ניר הוי חזקה לא עביד איניש דכריבו ליה לארעיה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ושתיק</span> ומ``ט דמ``ד ניר לא הוי חזקה מימר אמר כל שיבא ושיבא דכרבו לעייל ביה שלחו ליה בני פום נהרא לרב נחמן בר רב חסדא ילמדנו רבינו נירא הוי חזקה או לא הוי חזקה אמר להו ר' אחא וכל גדולי הדור אמרי ניר הרי זה חזקה אמר רב נחמן בר יצחק רבותא למיחשב גברי הא רב ושמואל בבבל ור' ישמעאל ור' עקיבא בא``י אמרי ניר לא הוי חזקה ר' ישמעאל ורבי עקיבא מתני' היא רב מאי היא דאמר רב יהודה אמר רב זו דברי ר' ישמעאל ורבי עקיבא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אבל חכמים אומרים</span> חזקתה ג' שנים מיום ליום מיום ליום למעוטי מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לאו למעוטי ניר</span> דלא שמואל מאי היא דאמר רב יהודה אמר שמואל זו דברי רבי ישמעאל ורבי עקיבא אבל חכמים אומרים עד שיגדור שלש גדירות ויבצור ג' בצירות וימסוק ג' <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מסיקות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מאי בינייהו</span> אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דקל נערה איכא בינייהו</span> <שעושה שלש פעמים בשנה>:  אמר רבי ישמעאל בד``א בשדה הלבן:  אמר אביי מדרבי ישמעאל נשמע לרבנן היו לו שלשים אילנות <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ממטע עשרה לבית סאה</span> אכל עשרה בשנה זו ועשרה בשנה זו ועשרה בשנה זו הרי זו חזק


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לז,א גמרא
pgu: לז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  לאו מי אמר ר' ישמעאל חד פירא הוי חזקה לכולהו פירי הכא נמי הני הוו חזקה להני והני הוו חזקה להני והני מילי היכא דלא אפיקו אבל אפיקו ולא אכל לא הויא חזקה והוא דבאזי באזוזי:  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>זה החזיק באילנות וזה החזיק בקרקע</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אמר רב זביד זה קנה אילנות</span> וזה קנה קרקע מתקיף לה רב פפא אם כן אין לו לבעל אילנות בקרקע כלום <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לימא ליה</span> בעל קרקע לבעל אילנות עקור אילנך שקול וזיל אלא אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>זה קנה אילנות וחצי קרקע</span> וזה קנה חצי קרקע:  פשיטא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מכר קרקע ושייר אילנות לפניו</span> יש לו קרקע ואפילו לר' עקיבא דאמר מוכר בעין יפה מוכר ה``מ גבי בור ודות דלא מכחשו בארעא אבל אילנו


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לז,ב גמרא
pgu: לז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  דקמכחשי בארעא שיורי שייר דאי לא שייר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לימא ליה</span> עקור אילנא וזיל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מכר אילנות ושייר קרקע לפניו</span> פלוגתא דר``ע ורבנן לר``ע דאמר מוכר בעין יפה מוכר אית ליה לרבנן לית ליה לר``ע אית ליה ואפילו לרב זביד דאמר אין לו ה``מ גבי שני לקוחות דא``ל כי היכי דלדידי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לית לי באילנות</span> לדידך נמי לית לך בקרקע <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אבל הכא</span> מוכר בעין יפה מוכר לרבנן לית ליה ואפילו לרב פפא דאמר יש לו ה``מ גבי שני לקוחות דא``ל כי היכי דלדידך זבין בעין יפה לדידי נמי זבין בעין יפה אבל הכא מוכר בעין רעה מוכר אמרי נהרדעי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אכלן רצופין</span> אין לו חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מתקיף לה רבא אלא מעתה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>האי מישרא</span> דאספסתא במאי קני לה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אלא אמר רבא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מכרן רצופין אין לו קרקע</span> א``ר זירא כתנאי כרם שהוא נטוע על פחות מארבע אמות ר' שמעון אומר אינו כרם וחכ``א הרי זו כרם ורואין את <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>האמצעיים</span> כאילו אינן אמרי נהרדעי האי מאן דזבין דקלא לחבריה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>קני ליה</span> משפוליה עד תהומ


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לח,א גמרא
pgu: לח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מתקיף לה רבא</span> ולימא לי' <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כורכמא דרישקא זביני לך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עקור כורכמא דרישקא וזיל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלא אמר רבא</span> בבא מחמת טענה אמר ליה מר קשישא בריה דרב חסדא לרב אשי ואי כורכמא דרישקא זבין ליה מאי ה``ל למעבד <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>איבעי ליה למחויי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דאי לא תימא הכי</span> הני משכנתא דסורא דכתב בה הכי במישלם שניא אלין תיפוק ארעא דא בלא כסף אי כביש ליה לשטר משכנתא ואמר לקוחה היא בידי הכי נמי דמהימן מיתקני רבנן מילתא דאתי בה לידי פסידא אלא איבעי ליה למחויי הכא נמי איבעי ליה למחויי


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לח,א משנה
pgu: לח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שלש ארצות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לחזקה</span> יהודה ועבר הירדן והגליל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>היה</span> ביהודה והחזיק בגליל בגליל והחזיק ביהודה אינה חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>עד שיהא עמו במדינה</span> אחת אמר רבי יהודה לא אמרו שלש שנים אלא כדי שיהא באספמיא ויחזיק שנה ילכו ויודיעוהו שנה ויבא לשנה אחרת


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לח,א גמרא
pgu: לח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי קסבר ת``ק <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אי קסבר מחאה</span> שלא בפניו הויא מחאה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אפי' יהודה וגליל נמי</span> אי קסבר מחאה שלא בפניו לא הויא מחאה אפילו יהודה ויהודה נמי לא א``ר אבא בר ממל אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לעולם קסבר מחאה שלא בפניו הויא מחאה</span> ומשנתינו בשעת חירום שנו ומ``ש יהודה וגליל דנקיט הא קא משמע ל


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לח,ב גמרא
pgu: לח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דסתם יהודה וגליל</span> כשעת חירום דמו:  אמר רב יהודה אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מחזיקין בנכסי בורח</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כי אמריתה</span> קמיה דשמואל אמר לי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וכי למחות בפניו הוא צריך</span> ורב מאי קמ``ל מחאה שלא בפניו לא הויא מחאה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>והאמר רב מחאה שלא בפניו הויא מחאה</span> רב טעמא דתנא דידן קמפרש <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>וליה לא סבירא ליה</span> ואיכא דאמרי אמר רב יהודה אמר רב מחזיקים בנכסי בורח כי אמריתה קמיה דשמואל אמר לי פשיטא וכי למחות בפניו הוא צריך ורב מאי קמ``ל מחאה שלא בפניו הויא מחאה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>והא אמרה רב חדא זימנא</span> אלא הא קמ``ל ד<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אפי' מיחה בפני ב' שאין יכולין לומר לו</span> הויא מחאה דאמר רב ענן לדידי מפרשא לי מיניה דמר שמואל מיחה בפני שני בני אדם שיכולים לומר לו הויא מחאה מיחה בפני שני בני אדם שאין יכולין לומר לו לא הויא מחאה ורב חברך חברא אית ליה וחברא דחברך חברא אית ליה אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הלכתא אין מחזיקין בנכסי בורח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ומחאה שלא בפניו הויא מחאה</span> תרתי לא קשיא כאן בורח מחמת ממון כאן בורח מחמת <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מרדין</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>היכי דמי מחאה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אמר רב זביד</span> פלניא גזלנא הוא לא הויא מחאה פלניא גזלנא הוא דנקיט לה לארעאי בגזלנות


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לט,א גמרא
pgu: לט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ולמחר תבענא ליה בדינא הויא מחאה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אמר</span> לא תימרו ליה מאי אמר רב זביד הא קאמר לא תימרו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'><span class='tlm-rsh' data-nro='5'>רב פפא אמר</span></span> לדידיה לא תימרו ליה לאחריני אימרו להו חברך חברא אית ליה חברא דחברך חברא אית ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אמרו ליה לא אמרינן ליה</span> אמר רב זביד הא קא אמרו ליה לא אמרי' ליה רב פפא אמר לדידיה לא אמרי' ליה לאחריני אמרי להו חברך חברא אית ליה וחברא דחברך חברא אית ליה אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לא תיפוק לכו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שותא</span></span> אמר רב זביד הא קאמר לא תיפוק לכו שותא אמרו ליה לא מפקינן שותא אמר רב פפא הא קאמרי ליה לא מפקינן שותא רב הונא בריה דרב יהושע אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כל מילתא</span> דלא רמיא עליה דאיניש אמר לה ולאו אדעתיה:  אמר רבא אמר רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מחאה שלא בפניו הויא מחאה</span> איתיביה רבא לרב נחמן אמר ר' יהודה לא אמרו שלש שנים אלא כדי שיהא באספמיא ויחזיק שנה וילכו ויודיעוהו שנה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ויבא לשנה אחרת</span> ואי ס``ד מחאה שלא בפניו הויא מחאה למה לי למיתי ליתיב התם אדוכתיה ולימחי התם עצה טובה קמ``ל דניתי ונשקול ארעא ופירי מדקא מותיב ליה רבא לרב נחמן מכלל דלא סבירא ליה דמחאה שלא בפניו הויא מחאה והאמר רבא מחאה שלא בפניו הויא מחאה בתר דשמעה מרב נחמן סברה אשכחינהו ר' יוסי בר' חנינא לתלמידיו דר' יוחנן אמר להו מי אמר ר' יוחנן מחאה בכמה ר' חייא בר אבא אמר ר' יוחנן מחאה בפני שנים ר' אבהו אמר ר' יוחנן מחאה בפני שלשה לימא בדרבה בר רב הונא קא מיפלגי דאמר רבה בר רב הונא כל מילתא דמתאמרא באפי תלת


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף לט,ב גמרא
pgu: לט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  לית בה משום לישנא בישא מ``ד בפני שנים לית ליה דרבה בר רב הונא ומ``ד בפני ג' אית ליה דרבה בר רב הונא לא דכולי עלמא אית להו דרבה בר רב הונא והכא בהא קא מיפלגי מ``ד בפני שנים קסבר מחאה שלא בפניו לא הויא מחאה ומ``ד בפני ג' קסבר מחאה שלא בפניו הויא מחאה אי בעית אימא דכ``ע מחאה שלא בפניו הויא מחאה והכא בהא קמיפלגי מ``ד בפני ב' סבר סהדותא בעינן ומאן דאמר בפני ג' קסבר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>גלויי מילתא בעינן</span> גידל בר מניומי הוה ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מחויאתה למחויי</span> אשכחינהו לרב הונא ולחייא בר רב ולרב חלקיה בר טובי דהוו יתבי ומחה קמייהו לשנה הדר אתא למחויי אמרו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לא צריכת</span> הכי אמר רב כיון שמיחה שנה ראשונה שוב אינו צריך למחות ואיכא דאמרי אמר ליה חייא בר רב כיון שמיחה שנה ראשונה שוב אין צריך למחות אר``ל משום בר קפרא וצריך למחות בסוף כל ג' וג' <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>תהי</span> בה רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וכי גזלן יש לו חזקה</span> גזלן ס``ד אלא כגזלן יש לו חזקה אמר רבא הלכתא צריך למחות בסוף כל ג' וג' תני בר קפרא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ערער</span> חזר וערער חזר וערער <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אם מחמת טענה ראשונה ערער</span> אין לו חזקה ואם לאו יש לו חזקה אמר רבא א``ר נחמן מחאה בפני שני


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מ,א גמרא
pgu: מ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואין צריך לומר כתובו</span> מודעא בפני שנים ואין צריך לומר כתובו הודאה בפני שנים וצריך לומר כתובו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>קנין</span> בפני שנים ואינו צריך לומר כתובו וקיום שטרות בשלשה <סימן ממה``ק> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אמר רבא אי קשיא לי</span> הא קשיא לי האי קנין היכי דמי אי כמעשה בית דין דמי ליבעי תלתא אי לא כמעשה בית דין דמי אמאי אינו צריך לומר כתובו בתר דבעי הדר פשטא לעולם לאו כמעשה בית דין דמי והכא טעמא מאי דאינו צריך לומר כתובו משום <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>דסתם קנין לכתיבה עומד</span> רבה ורב יוסף דאמרי תרוייהו לא כתבינן מודעא אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אמאן דלא ציית דינא</span> אביי ורבא דאמרי תרוייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אפי' עלי ועליך</span> אמרי נהרדעי כל מודע


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מ,ב גמרא
pgu: מ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  דלא כתיב בה אנן ידעינן ביה באונסא דפלניא לאו מודעא היא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מודעא דמאי אי</span> דגיטא ודמתנתא גלויי מילתא בעלמא היא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ואי דזביני</span> והאמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לא כתבינן מודעא אזביני</span> לעולם דזביני מודי רבא היכא דאניס וכמעשה דפרדיסא דההוא גברא דמשכין פרדיסא לחבריה לתלת שנין בתר דאכלה תלת שני חזקה אמר אי מזבנת לי מוטב ואי לא כבישנא לשטר משכנתא ואמינא לקוחה היא בידי כה``ג כתבינן מודעא:  אמר רב יהודה האי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מתנתא טמירתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לא מגבינן בה</span> היכי דמי מתנתא טמירתא אמר רב יוסף ד<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אמר להו לסהדי</span> זילו אטמורו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>וכתבו ליה</span> ואיכא דאמרי אמר רב יוסף דלא אמר להו תיתבו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בשוקא ובבריתא</span> ותכתבו ליה מאי בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>איכא בינייהו סתמא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אמר רבא והויא</span> מודעא לחברתה אמר רב פפא הא דרבא לאו בפירוש איתמר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אלא מכללא איתמר</span> דההוא גברא דאזל לקדושי אתתא אמרה ליה אי כתבת לי כולהו נכסיך הוינא לך ואי לא לא הוינא לך אזל כתביה לה לכולהו נכסי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אתא בריה קשישא</span> א``ל וההוא גברא מה תהוי עליה אמר להו לסהדי זילו אטמורו בעבר ימינא וכתבו ליה אתו לקמיה דרבא אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא מר קנה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ולא מר קנה</span> מאן דחזא סבר משום דהויא מודעא לחברתה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ולא היא</span> התם מוכחא מילתא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>דמחמת אונסא</span> הוא דכתב לה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אבל הכא</span> מר ניחא ליה דליקני ומר לא ניחא ליה דליקני איבעיא לה


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מא,א גמרא
pgu: מא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>סתמא מאי</span> רבינא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>חיישינן</span></span> רב אשי אמר חיישינן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>והלכתא חיישינן</span>


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מא,א משנה
pgu: מא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כל חזקה שאין עמה טענה אינה חזקה</span> כיצד אמר לו מה אתה עושה בתוך שלי והוא אמר לו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שלא אמר לי אדם דבר מעולם אינה חזקה</span> שמכרת לי שנתת לי במתנה אביך מכרה לי אביך נתנה לי במתנה הרי זו חזקה והבא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>משום ירושה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אינו צריך טענה</span>


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מא,א גמרא
pgu: מא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פשיטא</span> מהו דתימא האי גברא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מיזבן זבנה ליה</span> האי ארעא ושטרא הוה ליה ואירכס והאי דקאמר הכי סבר אי אמינא מיזבן זבנה לי האי ארעא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אמרי לי אחוי שטרך</span> הלכך לימא ליה אנן דלמא שטרא הוה לך ואירכס כגון זה<span class='tlm-sfr' data-chp='2831' data-rgl='8'> משלי לא </span> פתח פיך לאלם הוא קמ``ל <ענ``ב סימן> רב ענן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שקל בידקא בארעיה</span> אזל הדר גודא בארעיה דחבריה אתא לקמיה דרב נחמן א``ל זיל הדר והא אחזיקי לי אמר ליה כמאן כר' יהודה ור' ישמעאל דאמרי כל בפניו לאלתר הוי חזקה לית הלכתא כוותייהו א``ל והא אחיל דאתא וסייע בגודא בהדאי אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מחילה בטעות היא</span> את גופך אי הוה ידעת לא עבדת כי היכי דאת לא הוה ידעת הוא נמי לא הוה ידע רב כהנא שקל בידקא בארעיה אזל הדר גודא בארעא דלא דידי


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מא,ב גמרא
pgu: מא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אתא לקמיה דרב יהודה אזיל אייתי תרי סהדי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חד אמר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תרתי אוצייתא</span> עאל וחד אמר תלת אוצייתא עאל א``ל זיל שלים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תרתי מגו תלת</span> א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כמאן</span> כרבי שמעון בן אלעזר דתניא אמר ר' שמעון בן אלעזר לא נחלקו בית שמאי ובית הלל על שתי כיתי עדים שאחת אומרת מנה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואחת אומרת מאתים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שיש בכלל מאתים מנה</span> על מה נחלקו על כת אחת שאחד אומר מנה ואחד אומר מאתים שבית שמאי אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>נחלקה עדותן</span> ובית הלל אומרים יש בכלל מאתים מנה א``ל והא מייתינא לך איגרתא ממערבא דאין הלכה כר' שמעון בן אלעזר א``ל לכי תיתי ההוא גברא דדר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בקשתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בעיליתא</span> ארבע שני אתא מארי דביתא אשכחיה א``ל מאי בעית בהאי ביתא א``ל מפלניא זבינתה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דזבנה מינך</span> אתא לקמיה דר' חייא א``ל אי אית לך סהדי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דדר בה</span> איהו דזבנת מיניה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אפי' חד יומא</span> אוקימנא לה בידך ואי לא לא אמר רב הוה יתיבנא קמיה ד<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>חביבי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואמרי ליה</span> וכי אין אדם עשוי ליקח ולמכור בלילה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>וחזיתיה לדעתיה</span> אי א``ל קמאי דידי זבנה מינך מהימן מיגו דאי בעי א``ל אנא זבנתה מינך אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כוותיה דר' חייא</span> מסתברא דקתני <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>הבא משום ירושה</span> אינו צריך טענה טענה הוא דלא בעי הא ראיה בעי ודלמא לא ראיה בעי ולא טענה בעי ואיבעית אימא שאני לוקח דלא שדי זוזי בכדי <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>איבעיא להו נראה בו</span> מאי אמר אביי היא היא רבא אמר עביד איניש דסיאר ארעיה ולא זבין:  <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>שלשה לקוחות <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>מצטרפין</span></span> אמר רב וכולם בשטר למימרא דסבר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>שטר אית ליה קלא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>ועדים לית להו קלא</span> והאמר רב המוכר שדה בעדים <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>גובה</span> מנכסים משועבדים התם לקוחו


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מב,א גמרא
pgu: מב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אינהו אפסידו אנפשייהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ומי אמר רב הכי</span> והתנן המלוה את חבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בשטר</span> גובה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מנכסים משועבדים</span> ע``י עדים גובה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מנכסים בני חורין</span> וכי תימא רב תנא הוא ופליג והא רב ושמואל דאמרי תרוייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מלוה על פה</span> אינו גובה לא מן היורשים ולא מן הלקוחות מלוה אזביני קא רמית מלוה כי קא יזיף בצנעא קא יזיף כי היכי דלא ליתזלו נכסיה עליה זביני מאן דזבין ארעא בפרהסיא זבין כי היכי דליפוק לה קלא ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'><span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אכלה</span> האב שנה</span> והבן שתים האב שתים והבן שנה האב שנה והבן שנה והלוקח שנה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'><span class='tlm-rsh' data-nro='20'><span class='tlm-rsh' data-nro='39'>הרי זו חזקה</span></span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>למימרא דלוקח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אית ליה קלא</span> ורמינהי אכלה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בפני האב</span> שנה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ובפני הבן</span> שתים בפני האב שתים ובפני הבן שנה בפני האב שנה ובפני הבן שנה ובפני לוקח שנה הרי זו חזקה ואי סלקא דעתך לוקח אית ליה קלא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אין לך מחאה גדולה מזו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אמר רב פפא</span> כי תניא ההיא במוכר שדותיו סתם


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מב,א משנה
pgu: מב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>האומנין</span> וה<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>שותפין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>והאריסין</span> והאפוטרופין <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אין להם חזקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>לא לאיש</span> חזקה בנכסי אשתו ולא לאשה חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>בנכסי בעלה</span> ולא לאב בנכסי הבן ולא לבן בנכסי האב במה דברים אמורים <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>במחזיק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>אבל בנותן מתנה</span> והאחין <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>שחלקו</span> והמחזיק <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>בנכסי הגר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>נעל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>וגדר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>ופרץ</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>כל שהוא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'><span class='tlm-rsh' data-nro='20'><span class='tlm-rsh' data-nro='39'>הרי זו חזקה</span></span></span>


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מב,ב גמרא
pgu: מב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אבוה דשמואל</span> ולוי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תנו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שותף</span> אין לו חזקה וכל שכן אומן שמואל תני אומן אין לו חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אבל שותף יש לו חזקה</span> ואזדא שמואל לטעמיה דאמר שמואל השותפין מחזיקין זה על זה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ומעידין</span> זה על זה ונעשים שומרי שכר זה לזה רמי ליה רבי אבא לרב יהודה במערתא דבי רב זכאי מי אמר שמואל שותף יש לו חזקה והאמר שמואל שותף <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כיורד ברשות דמי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לאו למימרא דשותף אין לו חזקה</span> לא קשיא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דנחית לכולה</span> הא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דנחית לפלגא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אמרי לה להאי גיסא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ואמרי לה להאי גיסא</span> רבינא אמר הא והא דנחית לכולה ולא קשיא הא דאית בה דין חלוקה הא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דלית בה דין חלוקה</span> גופא אמר שמואל שותף כיורד ברשות דמי מאי קמ``ל שותפות אין לו חזקה לימא שותף אין לו חזקה אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לומר שנוטל</span> בשבח המגיע לכתפים בשדה שאינה עשויה ליטע כשדה העשויה ליטע:  ומעידין זה לז


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מג,א גמרא
pgu: מג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אמאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>נוגעין בעדותן הן</span> הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דכתב ליה</span> דין ודברים אין לי על שדה זו וכי כתב לו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מאי הוי</span> והתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>האומר לחבירו</span> דין ודברים אין לי על שדה זו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ואין לי עסק בה</span> וידי מסולקות הימנה לא אמר כלום הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כשקנו מידו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וכי קנו מידו מאי הוי</span> הרי מעמידה בפני בעל חובו דאמר רבין בר שמואל משמיה דשמואל המוכר שדה לחבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שלא באחריות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אין מעיד לו עליה</span> מפני שמעמידה בפני בעל חובו הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דקביל עליה אחריות</span> אחריות דמאן אי נימא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אחריות דעלמא</span> כל שכן דניחא ליה אלא אחריות דאתיא ליה מחמתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>וכי מסלק</span> נפשיה מיניה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מי מסתלק</span> והתניא בני עיר שנגנב ספר תורה שלהן <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אין דנין</span> בדייני אותה העיר ואין מביאין <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ראיה</span> מאנשי אותה העיר ואם איתא ליסלקו בי תרי מינייהו ולידיינו שאני ס``ת <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דלשמיעה קאי</span> תא שמע האומר תנו מנה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>לבני עירי</span> אין דנין בדייני אותה העיר ואין מביאין ראיה מאנשי אותה העיר אמאי ליסלקו בי תרי נפשייהו ולידיינו הכא נמי בס``ת ת``ש האומר תנו מנה לעניי עירי אין דנין בדייני אותה העיר ואין מביאין ראיה מאנשי אותה העיר ותסברא עניים שקלי דייני מיפסלי אלא אימא אין דנין בדייני עניי אותה העיר ואין מביאין ראיה מעניי אותה העיר ואמאי לסתלקו בי תרי נפשייהו ולידיינו הכא נמי בספר תורה ואמאי קרי להו עניים דהכל אצל ספר תורה עניים הן ואיבעית אימא לעולם כדקתני עניים ממש ובעניי דראמו עלייהו והיכי דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אי דקיץ להו</span> ליתבו בי תרי מינייהו מאי דקיץ להו ולידיינו הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>דלא קיץ להו</span> ואב``א <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>לעולם דקיץ להו</span> וניחא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>דכיון דרווח</span> רווח:  ונעשין שומרי שכר זה לז


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מג,ב גמרא
pgu: מג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמאי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שמירה בבעלים היא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אמר רב פפא</span> דאמר ליה שמור לי היום ואני אשמור לך למחר:  תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מכר לו בית</span> מכר לו שדה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אין מעיד לו</span> עליה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מפני שאחריותו</span> עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מכר לו פרה</span> מכר לו טלית מעיד לו עליה מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שאין אחריותו</span> עליו מאי שנא רישא ומאי שנא סיפא אמר רב ששת <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>רישא בראובן שגזל שדה משמעון ומכרה ללוי ואתא יהודה</span> וקא מערער דלא ליזיל שמעון לאסהיד ליה ללוי דניחא ליה דהדרא וכיון דאסהיד ליה דלוי הוא היכי מצי מפיק לה מיניה דאמר ידענא דהאי ארעא דלאו דיהודה היא ובההוא זכותא דקא מפיק לה מלוי ליפקה מיהודה דאמר השני נוח לי הראשון קשה הימנו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ואי בעית אימא</span> כגון דאית ליה סהדי למר ואית ליה סהדי למר ואמור רבנן ארעא היכא דקיימא תיקו


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מד,א גמרא
pgu: מד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ולוקמה בגזלן משום דקא בעי למיתנא סיפא מכר לו פרה מכר לו טלית דדוקא מכר דהוה ליה יאוש ושינוי רשות אבל לא מכר דהדרא ליה לא תנא רישא נמי מכר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וסיפא נמי</span> נהי דמייאש מגופיה מדמיה מי מייאש <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לא צריכא דמית גזלן</span> דתנן הגוזל <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ומאכיל את בניו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>והניח לפניהם</span> פטורים מלשלם ולוקמה ביורש הניחא למאן דאמר רשות יורש לאו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כרשות לוקח</span> דמי שפיר אלא למאן דאמר רשות יורש כרשות לוקח דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מאי איכא למימר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ועוד קשיא ליה לאביי</span> מפני שאחריותו עליו ואין אחריותו עליו מפני שהיא חוזרת לו ואינה חוזרת לו מיבעי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אלא כדרבין בר שמואל</span> דאמר רבין בר שמואל משמיה דשמואל המוכר שדה לחבירו שלא באחריות אין מעיד לו עליה מפני שמעמידה בפני בעל חובו ודוקא בית או שדה אבל פרה וטלית לא מיבעי


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מד,ב גמרא
pgu: מד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בסתמא</span> דלא משתעבדא ליה מאי טעמא מטלטלי נינהו ומטלטלי לבע``ח <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לא משתעבדי</span> ואע``ג דכתב ליה מגלימא דעל כתפיה הני מילי דאיתנהו בעינייהו אבל ליתנהו בעינייהו לא אלא אפילו עשאו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אפותיקי</span> נמי לא מאי טעמא כדרבא דאמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>עשה</span> עבדו אפותיקי ומכרו בעל חוב גובה ממנו שורו וחמורו אפותיקי ומכרו אין בעל חוב גובה הימנו מאי טעמא האי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אית ליה קלא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>והא לית ליה קלא</span> וליחוש דלמא אקני ליה מטלטלי אגב מקרקעי דאמר רבה אי אקני ליה מטלטלי אגב מקרקעי קני מקרקעי קני מטלטלי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואמר רב חסדא והוא דכתב ליה</span> דלא כאסמכתא ודלא כטופסא דשטרי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הכא במאי עסקינן</span> כגון שלקח ומכר לאלתר וליחוש דילמא דאיקני הוא שמעת מינה דאיקני קנה ומכר קנה והוריש לא משתעבד <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לא צריכא</span> דקאמרי עדים ידעינן ביה בהאי דלא הוה ליה ארעא מעולם והאמר רב פפא אע``ג דאמור רבנן המוכר שדה לחבירו שלא באחריות ובא בע``ח וטרפה אינו חוזר עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>נמצאת שאינה שלו</span> חוזר עליו הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>במכיר בה</span> שהיא בת חמורו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ורב זביד אמר</span> אפילו נמצאת שאינה שלו אינו חוזר עליו דא``ל להכי זביני לך שלא באחריות גופא אמר רבין בר שמואל משמיה דשמואל המוכר שדה לחבירו שלא באחריות אין מעיד לו עליה מפני שמעמידה בפני בעל חובו היכי דמ


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מה,א גמרא
pgu: מה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אי דאית ליה</span> ארעא אחריתי עליה דידיה הדר אי דלית ליה ארעא אחריתי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מאי נפקא ליה מינה</span> לעולם דלית ליה ארעא אחריתי דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לא</span> ניחא דליהוי<span class='tlm-sfr' data-chp='2637' data-rgl='31'> תהילים לז </span> לוה רשע ולא ישלם <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>סוף סוף</span> לגבי אידך נמי לוה רשע ולא ישלם הוא דאמר להכי זביני לך שלא באחריות <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מכריז רבא</span> ואיתימא רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דסלקין לעילא</span> ודנחתין לתתא האי בר ישראל דזבין ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חמרא</span> לישראל חבריה וקא אתי <עכו``ם> {נכרי} <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ואניס ליה</span> מיניה דינא הוא דמפצי ליה מיניה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'><span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ולא אמרן</span></span> אלא שאינו מכיר בה שהיא בת חמורו אבל מכיר בה שהיא בת חמורו לא ולא אמרן אלא דלא אניס ליה לדידיה ולאוכפא אבל אניס ליה לדידיה ולאוכפא לא אמימר אמר אפי' ליכא כל הני לא מאי טעמא מידע ידע דסתם <עובד כוכבים> {נכרי} אנס הוא שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='26e4' data-rgl='8'> תהילים קמד </span> אשר פיהם דבר שוא וימינם ימין שקר:  <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אומן אין לו חזקה</span> וכו':  אמר רבה ל``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אלא שמסר לו</span> בעדים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אבל מסר לו שלא בעדים</span> מתוך שיכול לומר לו לא היו דברים מעולם כי אמר ליה נמי לקוחה היא בידי מהימן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אמר ליה אביי</span> אי הכי אפילו בעדים נמי מתוך שיכול לומר לו החזרתיו לך כי אמר ליה לקוחה היא בידי מהימן אמר ליה רבה מי סבר


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מה,ב גמרא
pgu: מה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  המפקיד אצל חבירו בעדים אינו צריך להחזיר לו בעדים לא ס``ד אלא המפקיד אצל חבירו בעדים צריך להחזיר לו בעדים מיתיבי אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ראה עבדו ביד אומן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וטליתו ביד כובס</span> אומר לו מה טיבו אצלך אתה מכרתו לי אתה נתתו לי במתנה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא אמר כלום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בפני אמרת</span> לו למוכרו וליתנו לו במתנה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דבריו</span> קיימין מאי שנא רישא ומאי שנא סיפא אמר רבה סיפא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ביוצא</span> מתחת ידי אחר וקאמר ליה אחר בפני אמרת לו למוכרו וליתנו במתנה מיגו דאי בעי א``ל מינך זבנתיה כי א``ל נמי בפני אמרת לו למוכרו דבריו קיימין ומהימן קתני מיהת רישא ראה היכי דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'><span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אי דאיכא עדים</span></span> למה לי ראה ניתי עדים ונשקול אלא לאו דליכא עדים וכי ראה מיהא תפיס ליה לא לעולם דאיכא עדים והוא דראה והא את הוא דאמרת המפקיד אצל חבירו בעדים צריך לפורעו בעדים אמר ליה הדרי בי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מתיב רבא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לסיועי לרבה</span> הנותן טליתו לאומן אומן אומר שתים קצצת לי והלה אומר לא קצצתי לך אלא אחת כל זמן שהטלית ביד אומן על בעה``ב להביא ראיה נתנה לו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בזמנו נשבע ונוטל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>עבר זמנו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>המוציא מחבירו</span> עליו הראיה ה``ד אי דאיכא עדים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ליחזי</span> עדים מאי קאמר


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מו,א גמרא
pgu: מו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אלא לאו דליכא עדים</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וקתני אומן מהימן</span> מיגו דאי בעי א``ל לקוחה היא בידי מהימן נמי אאגריה לא לעולם דליכא עדים והוא דלא ראה מתיב ר``נ בר יצחק אומן אין לו חזקה אומן הוא דאין לו חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הא אחר</span> יש לו חזקה ה``ד <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אי דאיכא עדים</span> אחר אמאי יש לו חזקה אלא לאו דליכא עדים <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וקתני אומן אין לו חזקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תיובתא דרבה</span> תיובתא:  ת``ר נתחלפו לו כלים בכלים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בבית האומן</span> הרי זה ישתמש בהן עד שיבא הלה ויטול את שלו בבית ה<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אבל</span> או בבית המשתה הרי זה לא ישתמש בהן עד שיבא הלה ויטול את שלו מאי שנא רישא ומאי שנא סיפא אמר רב הוה יתיבנא קמיה דחביבי ואמר לי וכי אין אדם עשוי לומר לאומן מכור לי טליתי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אמר רב חייא</span> בריה דר``נ לא שנו אלא הוא אבל אשתו ובניו לא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>והוא נמי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לא אמרן</span> אלא דא``ל טלית סתם אבל טליתך לא האי לאו טלית דידיה הוא א``ל אביי לרבא תא אחוי לך <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>רמאי דפומבדיתא</span> מאי עבדי א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הב לי סרבלאי</span> לא היו דברים מעולם הא אית לי סהדי <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דחזיוה גבך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אמר ליה</span> ההוא אחרינא הוה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אפקיניה ונחזינהו</span> אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>איברא לא מפיקנא ליה</span> אמר רבא שפיר קאמר לי


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מו,ב גמרא
pgu: מו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ראה תניא</span> אמר רב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואי חכים</span> משוי ליה ראה דאמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אמאי</span> תפיסת ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לאו משום דאית לך</span> גבאי השתא אפקינהו ושימינהו שקול את דידך ואשקול אנא דידי א``ל רב אחא בריה דרב אויא לרב אשי מצי א``ל לא צריכנא לשומא דידך כבר שמוה קמאי דקמך:  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'><span class='tlm-rsh' data-nro='9'><span class='tlm-rsh' data-nro='11'><span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אריס</span></span></span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אין לו חזקה</span>:  אמאי עד האידנא פלגא והשתא כולה א``ר יוחנן באריסי בתי אבות אמר רב נחמן אריס שהוריד אריסין תחתיו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>יש לו חזקה</span> מאי טעמא דלא עביד אינש דנחתי אריסי לארעיה ושתיק א``ר יוחנן אריס <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שחלק לאריסין</span> אין לו חזקה מאי טעמא אימור הרמניא בעלמא שויוה שלח ליה ר``נ בר רב חסדא לר``נ בר יעקב ילמדנו רבינו אריס מעיד או אינו מעיד הוה יתיב רב יוסף קמיה אמר ליה הכי אמר שמואל אריס מעיד והתניא אינו מעיד לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הא דאיכא פירא בארעא</span> והא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דליכא פירא בארעא</span> <עמלק סימן> תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ערב</span> מעיד ללוה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>והוא דאית ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ארעא אחריתי</span> מלוה מעיד ללוה והוא דאית ליה ארעא אחריתי <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לוקח ראשון מעיד ללוקח שני</span> והוא דאית ליה ארעא אחרית


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מז,א גמרא
pgu: מז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>קבלן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אמרי לה מעיד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואמרי לה אינו מעיד</span> אמרי לה מעיד כערב דמי ואמרי לה אינו מעיד דניחא ליה דלהוו בידיה תרוייהו דכי אתי בע``ח מאי דבעי שקיל אמר רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אומן אין לו חזקה</span> בן אומן יש לו חזקה אריס אין לו חזקה בן אריס יש לו חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>גזלן</span> ובן גזלן אין להן חזקה בן בנו של גזלן יש לו חזקה היכי דמי אי אתו בטענתא דאבוהון אפילו הנך נמי לא אי דלא אתו בטענתא דאבוהון אפילו בן גזלן נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לא צריכא</span> דקא אמרי עדים בפנינו הודה לו הנך איכא למימר קושטא קא אמרי האי אע``ג דאודי נמי לא מהימן כדרב כהנא דאמר רב כהנא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אי לאו דאודי ליה</span> הוה ממטי ליה ולחמריה לשחוור אמר רבא פעמים שאפילו בן בנו של גזלן נמי אין לו חזקה היכי דמי כגון דקא אתי בטענתא דאבא דאבוה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>היכי דמי גזלן</span> אמר רבי יוחנן כגון שהוחזק <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>על שדה זו</span> בגזלנותא ורב חסדא אמר כגון דבית פלוני שהורגין נפשות על עסקי ממון:  תנו רבנן אומן אין לו חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ירד מאומנותו</span> יש לו חזקה אריס אין לו חזקה ירד מאריסותו יש לו חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בן שחלק</span> ואשה שנתגרשה הרי הן כשאר כל אדם בשלמא בן שחלק איצטריך <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>סלקא דעתך אמינא אחולי אחיל</span> גביה קמ``ל דלא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אלא אשה שנתגרשה פשיטא</span> לא צריכ


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מז,ב גמרא
pgu: מז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ב<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מגורשת ואינה מגורשת</span> וכדרבי זירא דאמר ר' זירא אמר ר' ירמיה בר אבא אמר שמואל כל מקום שאמרו חכמים מגורשת ואינה מגורשת בעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>חייב במזונותיה</span> אמר רב נחמן אמר לי הונא כולן שהביאו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ראיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ראייתן ראיה</span> ומעמידין שדה בידן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>גזלן שהביא ראיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אין ראייתו ראיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואין מעמידין שדה בידו</span> מאי קמ``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>תנינא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לקח מסיקריקון</span> וחזר ולקח מבעל הבית מקחו בטל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לאפוקי מדרב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דאמר רב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא שנו</span> אלא דאמר ליה לך חזק וקני אבל בשטר קנה קמ``ל כדשמואל דאמר אף בשטר נמי לא קנה עד שיכתוב אחריות נכסים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ורב ביבי מסיים</span> בה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>משמיה דרב נחמן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>קרקע אין לו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אבל מעות</span> יש לו בד``א שאמרו עדים בפנינו מנה לו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אבל אמרו עדים בפנינו הודה לו</span> לא כדרב כהנא דאמר אי לאו דאודי ליה הוה ממטי ליה לדידיה ולחמריה לשחוור אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>תליוהו וזבין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>זביניה זביני</span> מ``ט כל דמזבין איניש אי לאו דאניס לא הוה מזבין ואפילו הכי זביניה זביני ודילמא שאני אונסא דנפשיה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מאונסא דאחריני</span> אלא כדתני


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מח,א גמרא
pgu: מח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
 <span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='3'> ויקרא א </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>יקריב אותו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מלמד שכופין אותו</span> יכול בעל כרחו תלמוד לומר לרצונו הא כיצד כופין אותו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עד שיאמר רוצה אני</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דלמא</span> שאני התם דניחא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דתיהוי ליה כפרה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אלא</span> מסיפא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וכן אתה אומר בגיטי נשים</span> כופין אותו עד שיאמר רוצה אני ודלמא שאני התם דמצוה לשמוע דברי חכמים אלא סברא הוא אגב אונסיה גמר ומקנה מותיב רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>גט המעושה</span> בישראל כשר <ובעכו``ם> {ובגוים} <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>פסול</span> <ובעכו``ם> {ובגוים} חובטין אותו ואומרין לו עשה מה שישראל אומר לך ואמאי התם נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>נימא אגב אונסיה</span> גמר ומגרש הא איתמר עלה אמר רב משרשיא דבר תורה אפילו <בעכו``ם> {בגוים} כשר ומה טעם אמרו <בעכו``ם> {בגוים} פסול כדי שלא תהא כל אחת ואחת הולכת ותולה עצמה ביד <עכו``ם> {גוי} ומפקעת עצמה מיד בעלה מותיב רב המנונא לקח מסיקריקון וחזר ולקח מבעל הבית מקחו בטל ואמאי התם נמי נימא אגב אונסיה גמר ומקני הא אתמר עלה אמר רב לא שנו אלא דאמר ליה לך חזק וקני אבל בשטר קנה ולשמואל דאמר אף בשטר נמי לא קנה מאי איכא למימר מודה שמואל היכא דיהב זוזי ולרב ביבי דמסיים בה משמיה דרב נחמן קרקע אין לו מעות יש לו מאי איכא למימר רב ביבי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מימרא הוא</span> ומימרא לרב הונא לא סבירא ליה אמר רבא הלכתא תליוהו וזבין זביניה זביני ולא אמרן אל


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מח,ב גמרא
pgu: מח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בשדה סתם</span> אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בשדה זו</span> לא ובשדה זו נמי לא אמרן אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דלא ארצי זוזי</span> אבל ארצי זוזי לא ולא אמרן אלא דלא הוה לאישתמוטי אבל הוה ליה לאישתמוטי לא והלכתא בכולהו דהוו זביניה זביני ואפי' בשדה זו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דהא אשה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כשדה זו דמיא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואמר אמימר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תליוה וקדיש</span> קדושיו קדושין <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מר בר רב אשי אמר</span> באשה ודאי קדושין לא הוו הוא עשה שלא כהוגן לפיכך עשו עמו שלא כהוגן ואפקעינהו רבנן לקידושיה מיניה אמר ליה רבינא לרב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>תינח דקדיש בכספא</span> קדיש בביאה מאי איכא למימר אמר ליה שויוה רבנן לבעילתו בעילת זנות טאבי תלא לפאפי אכינרא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>וזבין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>חתם רבה בר בר חנה</span> אמודעא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ואאשקלתא</span> אמר רב הונא מאן דחתים אמודעא שפיר חתים ומאן דחתים אאשקלתא שפיר חתים מה נפשך אי מודעא לא אשקלתא ואי אשקלתא לא מודעא ה``ק אי לאו מודעא מאן דחתים אאשקלתא שפיר חתים רב הונא לטעמיה דאמר רב הונא תליוהו וזבין זביניה זביני <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>איני</span> והא``ר נחמן ה<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>עדים</span> שאמרו אמנה היו דברינ


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מט,א גמרא
pgu: מט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אין נאמנים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מודעא היו דברינו</span> אין נאמנין ה``מ על פה דלא אתי על פה ומרעא לשטרא אבל בשטרא אתי שטרא ומרעא לשטרא גופא אמר רב נחמן אמנה היו דברינו אין נאמנין מודעא היו דברינו אין נאמנין ומר בר רב אשי אמר אמנה היו דברינו אין נאמנין מודעא היו דברינו נאמנין מאי טעמא שזה ניתן ליכתב וזה לא ניתן ליכתב:  ולא לאיש חזקה בנכסי אשתו וכו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>פשיטא</span> כיון דאית ליה לפירא פירא הוא דקאכיל לא צריכא דכתב לה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דין ודברים אין לי</span> בנכסייך וכי כתב לה מאי הוי והתניא האומר לחבירו דין ודברים אין לי על שדה זו ואין לי עסק בה וידי מסולקות ממנה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא אמר כלום</span> אמרי לה דבי רבי ינאי מתניתין בכותב לה ועודה ארוסה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וכדרב כהנא</span> דאמר רב כהנ


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף מט,ב גמרא
pgu: מט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>נחלה הבאה לו</span> לאדם ממקום אחר אדם מתנה עליה שלא יירשנה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וכדרבא</span> דאמר רבא כל האומר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אי אפשי בתקנת חכמים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כגון זאת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שומעין לו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מאי כגון זאת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כדרב הונא אמר רב</span> דאמר רב הונא אמר רב יכולה אשה שתאמר לבעלה איני ניזונת ואיני עושה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הא ראיה יש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תימא נחת רוח עשיתי לבעלי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מי לא תנן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לקח מן האיש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וחזר</span> ולקח מן האשה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מקחו בטל</span> אלמא אמרה נחת רוח עשיתי לבעלי הכא נמי תימא נחת רוח עשיתי לבעלי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הא איתמר עלה</span> אמר רבה בר רב הונא לא נצרכה אלא באותן ג' שדות אחת שכתב לה בכתובת


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נ,א גמרא
pgu: נ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואחת שיחד לה בכתובתה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואחת שהכניסה לו שום משלה</span> למעוטי מאי אילימא למעוטי שאר נכסים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כל שכן</span> דהויא ליה איבה דאמר לה עיניך נתת בגירושין ובמיתה אלא למעוטי נכסי מלוג האמר אמימר איש ואשה שמכרו בנכסי מלוג לא עשו ולא כלום כי איתמר דאמימר היכא דזבין איהו ומית אתיא איהי ומפקא א``נ זבנה איהי ומתה אתא איהו ומפיק בתקנתא דרבנן וכדר' יוסי בר חנינא דאמר רבי יוסי בר חנינא באושא התקינו האשה שמכרה בנכסי מלוג ומתה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הבעל מוציא מיד הלקוחות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אבל היכא דזבינו תרוייהו לעלמא</span> א``נ זבנה איהי לדידיה זבינה זביני ואיבעית אימא אמימר דאמר כר' אלעזר דתניא המוכר את עבדו ופסק עמו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שישמשנו</span> שלשים יום ר' מאיר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>הראשון</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ישנו בדין</span> יום או יומים <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מפני שהוא תחתיו</span> והשני אינו בדין יום או יומים מפני שאינו תחתיו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>קסבר</span> קנין פירות <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כקנין הגוף דמי</span> ר' יהודה אומר השני ישנו בדין יום או יומים מפני שהוא כספו הראשון אינו בדין יום או יומים שאינו כספו קסבר קנין פירות לאו כקנין הגוף דמי ר' יוסי אומ


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נ,ב גמרא
pgu: נ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שניהם</span> ישנן בדין יום או יומים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>זה</span> מפני שהוא תחתיו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וזה</span> מפני שהוא כספו ומספקא ליה אי קנין פירות כקנין הגוף דמי אי לאו כקנין הגוף דמי וספק נפשות להקל רבי אלעזר אומר שניהם אינן בדין יום או יומים זה לפי שאינו תחתיו וזה לפי שאינו כספו ואמר רבא מאי טעמא דרבי אלעזר אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0221' data-rgl='21'> שמות כא </span> לא יוקם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כי כספו הוא</span> כספו המיוחד לו:  ולא לאיש חזקה בנכסי אשתו:  והאמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אשת איש</span> צריכה למחות <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>במאן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אילימא באחר</span> והאמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אין מחזיקין בנכסי אשת איש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אלא לאו בבעל</span> אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לעולם בבעל</span> וכגון שחפר בה בורות שיחין ומערות והאמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אין חזקה לנזקין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אימא אין דין חזקה</span> לנזקין אי בעית אימא לאו איתמר עלה רב מרי אמר בקוטרא רב זביד אמר בבית הכסא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>רב יוסף אמר</span> לעולם באחר וכגון שאכלה מקצת חזקה בחיי הבעל ושלש לאחר מיתת הבעל מיגו דאי בעי אמר ליה אנא זבינתה מינך כי א``ל נמי את זבינתה ליה וזבנה ניהלי מהימן גופא אמר רב אין מחזיקין בנכסי אשת אי


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נא,א גמרא
pgu: נא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ודייני גולה</span> אמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מחזיקין</span> אמר רב הלכה כדייני גולה אמרו ליה רב כהנא ורב אסי לרב הדר ביה מר משמעתיה אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מסתברא אמרי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כדרב יוסף</span>:  ולא לאשה בנכסי בעלה וכו':  פשיטא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כיון דאית לה מזוני</span> מזוני הוא דקא אכלה לא צריכא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דיחד לה</span> ארעא אחריתי למזונה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'><span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הא ראיה יש</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לימא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לגלויי זוזי הוא</span> דבעי שמעת מינה המוכר שדה לאשתו קנתה ולא אמרינן לגלויי זוזי הוא דבעי לא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אימא</span> הא ראיה יש בשטר מתנה אמר ליה רב נחמן לרב הונא לא הוה מר גבן באורתא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בתחומא</span> דאמרינן מילי מעלייתא אמר ליה מאי מילי מעלייתא אמריתו המוכר שדה לאשתו קנתה ולא אמרינן לגלויי זוזי הוא דבעי אמר ליה פשיטא דל זוזי מהכא ותיקני בשטרא מי לא תנן נכסים שיש להן אחריות נקנין בכסף ובשטר ובחזקה אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ולאו איתמר עלה</span> אמר שמואל לא שנו אלא בשטר מתנה אבל בשטר מכר לא קנה עד שיתן לו דמיה ולאו מותיב רב המנונא בשטר כיצד כתב לו על הנייר או על החרס אע``פ שאין בו שוה פרוטה שדי מכורה לך שדי קנויה לך הרי זו מכורה ונתונה ולאו הוא מותיב לה והוא מפרק לה במוכר שדהו מפני רעתה <רב ביבי מסיים בה משמיה דרב נחמן> ורב אשי אמר במתנה בקש ליתנה לו ולמה כתב לו בלשון מכר כדי ליפות כחו מיתיבי לוה מן העבד ושחררו מן האשה וגרשה אין להן עליו כלום מאי טעמא לאו משום דאמרינן לגלויי זוזי הוא דבעי שאני התם דלא ניחא ליה לשווייה נפשיה<span class='tlm-sfr' data-chp='2822' data-rgl='7'> משלי כב </span> עבד לוה לאיש מלוה שלח רב הונא בר אבין המוכר שדה לאשתו קנת


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נא,ב גמרא
pgu: נא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ובעל אוכל פירות ברם רבי אבא ורבי אבהו וכל גדולי הדור אמרו במתנה בקש ליתנו לה ולמה כתב לה לשום מכר כדי ליפות את כחה מיתיבי לוה מן העבד ושחררו מן האשה וגרשה אין להן עליו כלום מ``ט לאו משום דאמרי לגלויי זוזי הוא דבעא שאני התם דלא לישוי איניש עבד לוה לאיש מלוה אמר רב המוכר שדה לאשתו קנתה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>והבעל אוכל פירות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>במתנה קנתה ואין הבעל אוכל פירות</span> ורבי אלעזר אמר אחד זה ואחד זה קנתה ואין הבעל אוכל פירות עבד רב חסדא עובדא כרבי אלעזר אמרו ליה רבן עוקבא ורבן נחמיה בני בנתיה דרב לרב חסדא שביק מר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>רברבי</span> ועביד <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כזוטרי</span> א``ל ואנא נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כרברבי עבדי</span> דכי אתא רבין אמר ר' יוחנן אחד זה ואחד זה קנתה ואין הבעל אוכל פירות אמר רבא הלכתא המוכר שדה לאשתו לא קנתה והבעל אוכל פירות במתנה קנתה ואין הבעל אוכל פירות <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>תרתי</span> לא קשיא כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>במעות טמונין</span> כאן ב<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מעות שאין טמונין</span> דאמר רב יהודה מעות טמונין לא קנתה מעות שאינן טמונין קנתה:  ת``ר אין מקבלין פקדונות לא מן הנשים ולא מן העבדים ולא מן התינוקות קבל מן האשה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>יחזיר לאשה</span> ואם מתה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>יחזיר לבעלה</span> קבל מן העבד יחזיר לעבד ואם מת יחזיר לרב


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נב,א גמרא
pgu: נב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>קבל מן הקטן</span> יעשה לו סגולה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואם מת</span> יחזיר ליורשיו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>וכולן שאמרו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בשעת מיתתן</span> של פלוני הן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>יעשה כפירושן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ואם לאו יעשה פירוש לפירושן</span> דביתהו דרבה בר בר חנה כי קא שכבה אמרה הני <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כיפי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דמרתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ובני ברתא</span> אתא לקמיה דרב א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אי מהימנא לך</span> עשה כפירושה ואי לא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>עשה פירוש לפירושה</span> ואיכא דאמרי הכי א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אי אמידא לך</span> עשה כפירושה ואי לא עשה פירוש לפירושה:  מן הקטן יעשה לו סגולה:  מאי סגולה רב חסדא אמר ספר תורה רבה בר רב הונא אמר דיקלא דאכל מיניה תמרי:  ולא לאב בנכסי הבן ולא לבן בנכסי האב:  אמר רב יוסף אפילו חלקו רבא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>חלקו לא</span> אמר רב ירמיה מדפתי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>עבד רב פפי עובדא חלקו לא</span> כרבא אמר רב נחמן בר יצחק אישתעי לי רב חייא מהורמיז ארדשיד דאישתעי ליה רב אחא בר יעקב משמיה דרב נחמן בר יעקב חלקו לא והלכתא חלקו לא תניא נמי הכי בן שחלק ואשתו שנתגרשה הרי הן כשאר כל אדם:  איתמר אחד מן האחין שהיה נושא ונותן בתוך הבית והיו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אונות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ושטרות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>יוצאין על שמו</span> ואמר שלי הם שנפלו לי מבית אבי אמא אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>עליו להביא ראיה</span> ושמואל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>על האחין להביא ראיה</span> אמר שמואל מודה לי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אבא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>שאם מת</span> על האחין להביא ראיה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מתקיף לה רב פפא</span> כלום טענינן להו ליתמי מידי דלא טען להו אבוהון והא רבא אפיק <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>זוגא דסרבלא</span> וספרא דאגדתא מיתמי <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>בלא ראיה</span> בדברים העשוים להשאיל ולהשכי


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נב,ב גמרא
pgu: נב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כדשלח רב הונא בר אבין דברים העשוין להשאיל ולהשכיר ואמר לקוחין הן בידי אינו נאמן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>קשיא</span>:  אמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא שנו</span> אלא דאין חלוקין בעיסתן אבל חלוקים בעיסתן אימור מעיסתו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>קימץ</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ראיה במאי</span> רבה אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ראיה בעדים</span> רב ששת אמר ראיה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בקיום השטר</span> אמר ליה רבא לרב נחמן הא רב והא שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הא רבה והא רב ששת</span> מר כמאן סבירא ליה א``ל אנא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מתניתא ידענא</span> דתניא אחד מן האחין שהיה נותן ונושא בתוך הבית והיו אונות ושטרות יוצאין על שמו ואמר שלי הן שנפלו לי מבית אבי אמא עליו להביא ראיה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וכן האשה</span> שהיא נושאת ונותנת בתוך הבית והיו אונות ושטרות יוצאין על שמה ואמרה שלי הן שנפלו לי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מבית אבי אבא</span> או מבית אבי אמא עליה להביא ראיה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מאי וכן</span> מהו דתימא אשה כיון <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דשביחא לה מילתא</span> דאמרי קא טרחא קמי יתמי לא גזלה מיתמי קא משמע לן:  <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>במה דברים אמורים</span> במחזיק אבל בנותן מתנה והאחין שחלקו וכו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אטו כל הני</span> דאמרינן לאו בני חזקה נינהו חסורי מחסרא והכי קתני במה דברים אמורים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בחזקה שיש עמה טענה</span> כגון מוכר אומר לא מכרתי ולוקח אומר לקחתי אבל חזקה שאין עמה טענה כגון נותן מתנה והאחין שחלקו והמחזיק בנכסי הגר דלמקני בעלמא הוא נעל גדר פרץ כל שהוא הרי זו חזקה תני רב הושעיא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בקדושין דבי לוי</span> נעל גדר פרץ כל שהוא בפניו הרי זו חזקה בפניו אין שלא בפניו לא אמר רבא הכי קאמר בפניו לא צריך למימר ליה לך חזק וקנ


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נג,א גמרא
pgu: נג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  שלא בפניו צריך למימר ליה לך חזק וקני <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בעי רב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מתנה</span> היאך אמר שמואל מאי תבעי ליה לאבא השתא ומה מכר דקא יהיב ליה זוזי אי א``ל לך חזק וקני אין אי לא לא מתנה לא כל שכן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ורב</span> סבר מאן דיהיב מתנה בעין יפה יהיב וכמה כל שהוא כדשמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דאמר שמואל גדר גדר</span> והשלימו לעשרה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פרץ פרצה</span> כדי שיכנס ויצא בה הרי זו חזקה האי גדר היכי דמי אילימא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דמעיקרא</span> לא הוו סלקי לה והשתא נמי לא סלקי לה מאי עבד <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואלא דמעיקרא הוו סלקי לה</span> והשתא לא סלקי לה טובא עבד לא צריכא דמעיקרא הוו סלקי לה ברווחא והשתא קא סלקי לה בדוחקא האי פרצה ה``ד אילימא דמעיקרא הוו עיילי בה והשתא נמי עיילי בה מאי עבד ואלא דמעיקרא לא הוו עיילי בה והשתא קא עיילי בה טובא עבד לא צריכא דמעיקרא הוו עיילי בה בדוחקא והשתא עיילי בה ברווחא א``ר אסי א``ר יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>נתן צרור</span> והועיל <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>נטל צרור</span> והועיל ה``ז חזקה מאי נתן ומאי נטל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אילימא נתן צרור וסכר מיא</span> מינה נטל צרור ואפיק מיא מינה האי מבריח ארי מנכסי חברו הוא אלא נתן צרור <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דצמד לה מיא</span> נטל צרור וארוח לה מיא ואמר רב אסי א``ר יוחנן שתי שדות ומצר אחד ביניהן <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>החזיק באחת מהן</span> לקנותה קנא


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נג,ב גמרא
pgu: נג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לקנות אותה ואת חברתה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אותה קנה</span> חברתה לא קנה לקנות את חברתה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אף אותה לא קנה</span> בעי רבי זירא החזיק באחת מהן לקנות אותה ואת המצר ואת חברתה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מהו</span> מי אמרינן מצר דארעא חד הוא וקני <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='8'>או דלמא האי לחודיה קאי</span> והאי לחודיה קאי</span> תיקו בעי רבי אלעזר החזיק במצר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לקנות שתיהן</span> מהו מי אמרינן האי מצר אפסרא דארעא הוא וקני או דלמא האי לחודיה קאי והאי לחודיה קאי תיקו א``ר נחמן אמר רבה בר אבוה שני בתים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>זה לפנים מזה</span> החזיק בחיצון לקנותו קנאו לקנות אותו ואת הפנימי חיצון קנה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>פנימי לא קנה</span> לקנות את הפנימי אף חיצון נמי לא קנה החזיק בפנימי לקנותו קנאו לקנות אותו ואת החיצון קנה שניהן לקנות את החיצון אף פנימי לא קנה א``ר נחמן אמר רבה בר אבוה הבונה פלטרין <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>גדולים</span> בנכסי הגר ובא אחר והעמיד להן דלתות קנה מאי טעמא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קמא לבני בעלמא הוא דאפיך</span> אמר רב דימי בר יוסף א``ר אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>המוצא פלטרין</span> בנכסי הגר וסד בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>סיוד</span> אחד או <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כיור</span> אחד קנאן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>וכמה</span> אמר רב יוסף אמה אמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וכנגד הפתח</span> אמר רב עמרם האי מילתא אמר לן רב ששת ואנהרינהו עינין ממתניתא המציע מצעות בנכסי הגר קנה ואנהרינהו עינין ממתניתא מאי היא דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כיצד בחזקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>נעל לו</span> מנעלו או התיר לו מנעלו או שהוליך כליו אחריו לבית המרחץ והפשיטו והרחיצו סכו <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>גרדו</span> והלבישו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>והנעילו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>והגביהו קנאו</span> אמר ר``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>לא תהא חזקה</span> גדולה מהגבהה שהגבהה קונה בכל מקום <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מאי קאמר</span> הכי קאמר הגביהו לרבו קנאו <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>הגביה רבו לו לא קנאו</span> אמר ר``ש לא תהא חזקה גדולה מהגבהה שהגבהה קונה בכל מקום א``ר ירמיה ביראה אמר רב יהודה האי מא


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נד,א גמרא
pgu: נד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דשדא ליפתא בי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פילי</span></span> דארעא דגר לא הוי חזקה מאי טעמא בעידנא דשדא לא הוי שבחא השתא דקא שבח ממילא קא שבח אמר שמואל האי מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דפשח דיקלא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אדעתא דדיקלא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='14'>קני</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אדעתא דחיותא</span> לא קני ה``ד שקל <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מהאי גיסא ומהאי גיסא</span> אדעתא דדיקלא כולא מחד גיסא אדעתא דחיותא ואמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>האי מאן דזכי זיכיא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אדעתא דארעא</span> קני <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אדעתא דציבי</span> לא קני <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>היכי דמי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שקל רברבי וזוטרי</span> אדעתא דארעא שקל רברבי ושבק זוטרי אדעתא דציבי ואמר שמואל האי מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דאתקיל תיקלא</span> אדעתא דארעא קני אדעתא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דבי דרי</span> לא קני היכי דמי שקל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מוליא</span> ושדא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>נצא</span> אדעתא דארעא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מוליא במוליא ונצא בנצא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אדעתא דבי דרי</span> ואמר שמואל האי מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דפתח מיא</span> בארעא אדעתא דארעא קני <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אדעתא דכוורי</span> לא קני היכי דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>פתח תרי בבי</span> חד מעייל וחד מפיק אדעתא דכוורי חד בבא אדעתא דארעא ההיא איתתא דאכלה דיקלא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>בתפשיחא</span> תליסר שנין אתא ההוא רפיק תותיה פורתא אתא לקמיה דלוי ואמרי לה קמיה דמר עוקבא אוקמיה בידיה אתאי קא צווחא קמיה אמר לה מאי אעביד לך דלא אחזיקת <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>כדמחזקי אינשי</span> אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>הצר צורה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>בנכסי הגר</span> קנה דרב לא קני לגנתא דבי רב אלא בצורתא:  איתמר שדה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>המסויימת במצריה</span> אמר רב הונא אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>כיון שהכיש בה</span> מכוש אחד קנה כולה ושמואל אמר לא קנה אלא מקום מכושו בלב


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נד,ב גמרא
pgu: נד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ושאינה מסויימת במצריה</span> עד כמה אמר רב פפא כדאזיל תיירא דשורי והדר אמר רב יהודה אמר שמואל נכסי <עובד כוכבים> {גוי} <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הרי הן כמדבר</span> כל המחזיק בהן זכה בהן מ``ט <עובד כוכבים> {גוי} מ<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כי מטו זוזי לידיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אסתלק ליה</span> ישראל לא קני עד דמטי שטרא לידיה הלכך הרי הן כמדבר וכל המחזיק בהן זכה בהן א``ל אביי לרב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מי אמר שמואל הכי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>והאמר שמואל דינא דמלכותא דינא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ומלכא אמר</span> לא ליקני ארעא אלא באיגרתא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אמר ליה אנא לא ידענא</span> עובדא הוה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בדורא דרעותא</span> בישראל דזבן ארעא <מעובד כוכבי'> {מגוי} ואתא ישראל אחרינא רפיק בה פורתא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אתא לקמיה דרב יהודה</span> אוקמה בידא דשני א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דורא דרעותא קאמרת</span> התם באגי מטמרי הוו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דאינהו גופייהו</span> לא הוו יהבי טסקא למלכא ומלכא אמר מאן דיהיב טסקא ליכול ארעא רב הונא זבן ארעא <מעובד כוכבים> {מגוי} אתא ישראל אחר רפיק בה פורתא אתא לקמיה דרב נחמן אוקמה בידיה א``ל מאי דעתיך דאמר שמואל נכסי <עובד כוכבים> {גוי} הרי הן כמדבר וכל המחזיק בהם זכ


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נה,א גמרא
pgu: נה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ליעבד לי מר כאידך דשמואל</span> דאמר שמואל לא קנה אלא מקום מכושו בלבד א``ל בהאי אנא כשמעתין סבירא לי דאמר רב הונא אמר רב כיון שניכש בה מכוש אחד קנה כולה שלח רב הונא בר אבין ישראל שלקח שדה <מעובד כוכבים> {מגוי} ובא ישראל אחר והחזיק בה אין מוציאים אותה מידו וכן היה ר' אבין ור' אילעא וכל רבותינו שוין בדבר אמר רבה הני תלת מילי אישתעי לי עוקבן בר נחמיה ריש גלותא משמיה דשמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דינא דמלכותא דינא</span> ואריסותא דפרסאי עד מ' שנין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הני <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>זהרורי</span></span> דזבין ארעא לטסקא זבינהו זביני וה``מ לטסקא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אבל לכרגא</span> לא מ``ט כרגא אקרקף דגברי מנח רב הונא בריה דרב יהושע אמר אפילו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שערי דכדא</span> משתעבדי לכרגא אמר רב אשי אמר לי הונא בר נתן קשי בה אמימר א``כ בטלת ירושת בנו הבכור דהוה ליה ראוי ואין הבכור נוטל בראוי כבמוחזק א``ל אי הכי אפילו טסקא נמי אלא מה אית לך למימר דיהיב טסקא ומית הכא נמי דיהיב כרגא ומית אמר רב אשי אמר לי הונא בר נתן שאילתינהו לספרי דרבא ואמרו לי הלכתא כרב הונא בריה דרב יהושע ולא היא התם לאוקומי מילתיה הוא דאמר ואמר רב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>פרדכת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מסייע מתא</span> וה``מ דאצילתיה מתא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אבל אנדיסקי</span> סיעתא דשמיא היא אמר רב אסי א``ר יוחנן המצר וה<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>חצב</span> מפסיקין בנכסי הגר אבל לענין <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>פאה וטומאה</span> לא כי אתא רבין אמר רבי יוחנן אפילו לפאה וטומאה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>פאה מאי היא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>דתנן</span> ואלו מפסיקין לפאה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>הנחל</span> והשלולי


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נה,ב גמרא
pgu: נה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ו<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דרך הרבים</span> ודרך היחיד ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שביל הרבים</span> ושביל היחיד <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הקבוע בין בימות החמה</span> ובין <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בימות הגשמים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>טומאה מאי היא</span> דתנן הנכנס לבקעה בימות הגשמים וטומאה בשדה פלונית ואמר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הלכתי למקום הלז</span> ואיני יודע אם נכנסתי לאותו מקום ואם לאו ר``א מטהר וחכמים מטמאין שהיה ר``א אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ספק ביאה טהור</span> ספק מגע טומאה טמא אבל לשבת לא רבא אמר אפילו לענין שבת דתניא הוציא חצי גרוגרת לרשות הרבים והניחה וחזר והוציא חצי גרוגרת אחרת <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בהעלם אחד חייב</span> בשני העלמות פטור רבי יוסי אומר בהעלם אח


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נו,א גמרא
pgu: נו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ברשות אחת</span> חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בשתי רשויות</span> פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואמר רבה</span> והוא שיש חיוב חטאת ביניהם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אבל כרמלית</span> לא אביי אמר אפילו כרמלית <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אבל פיסלא לא</span> רבא אמר אפי' פיסלא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואזדא רבא לטעמיה</span> דאמר רבא רשות שבת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כרשות גיטין דמי</span> אין שם לא מצר ולא חצב מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>פירש רבי מרינוס משמו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כל שנקראת על שמו</span> היכי דמי אמר רב פפא דקרו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בי גרגותא דפלניא</span> יתיב רב אחא בר עויא קמיה דר' אסי ויתיב וקאמר משמיה דר' אסי בר חנינא חצובא מפסיק בנכסי הגר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מאי חצובא</span> אמר רב יהודה אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שבו תיחם</span> יהושע לישראל את הארץ ואמר רב יהודה אמר רב לא מנה יהושע אלא עיירות העומדות <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>על הגבולין</span> אמר רב יהודה אמר שמואל כל שהראהו הקב``ה למשה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>חייב במעשר</span> לאפוקי מאי לאפוקי קיני קניזי וקדמוני תניא רבי מאיר אומר נפתוחא ערבאה ושלמאה רבי יהודה אומר הר שעיר עמון ומואב רבי שמעון אומר ערדיסקיס אסיא ואספמיא


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נו,א משנה
pgu: נו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  היו שנים מעידין אותו שאכלה שלש שנים ונמצאו זוממים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>משלמין לו את הכל</span> שנים בראשונה שנים בשניה ושנים בשלישי


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נו,ב משנה
pgu: נו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  משלשין ביניהם <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שלשה אחים ואחד מצטרף עמהם</span> הרי אלו שלש עדיות <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והן עדות אחת להזמה</span>


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נו,ב גמרא
pgu: נו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מתני'</span> דלא כרבי עקיבא דתניא א``ר יוסי כשהלך <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אבא חלפתא</span> אצל רבי יוחנן בן נורי ללמוד תורה ואמרי לה ר' יוחנן בן נורי אצל אבא חלפתא ללמוד תורה אמר לו הרי שאכלה שנה ראשונה בפני שנים שניה בפני שנים שלישית בפני שנים מהו אמר לו הרי זו חזקה אמר לו אף אני אומר כן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אלא</span> שר``ע חולק בדבר זה שהיה ר``ע אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0519' data-rgl=''> דברים יט </span> דבר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ולא חצי דבר</span> ורבנן האי דבר ולא חצי דבר מאי עבדי ליה אילימא למעוטי אחד אומר אחת בגבה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ואחד אומר</span> אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בכריסה</span> האי חצי דבר וחצי עדות היא אלא למעוטי שנים אומרים אחת בגבה ושנים אומרים אחת בכריסה אמר רב יהודה אחד אומר אכלה חטים ואחד אומר אכלה שעורים הרי זו חזקה מתקיף לה ר``נ אלא מעתה אחד אומר אכלה ראשונה שלישית וחמישית ואחד אומר אכלה שניה רביעית וששית הכי נמי דהויא חזקה א``ל רב יהודה הכי השתא התם בשתא דקא מסהיד מר לא קא מסהיד מר הכא תרוייהו בחדא שתא קא מסהדי מאי איכא למימר בין חיטי לשערי לאו אדעתייהו דאינשי:  שלשה אחין ואחד מצטרף עמהן הרי אלו שלש עדיות <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והן עדות אחת להזמה</span>


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נז,א גמרא
pgu: נז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ההוא שטרא</span> דהוה חתימי עליה בי תרי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שכיב חד מינייהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אתא אחוה דהאי דקאי</span> וחד אחרינא לאסהודי אחתימת ידיה דאידך סבר רבינא למימר היינו מתני' ג' אחין ואחד מצטרף עמהן אמר ליה רב אשי מי דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>התם</span> לא נפיק <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>נכי ריבעא</span> דממונא אפומא דאחי הכא נפיק נכי ריבעא דממונא אפומא דאחי


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נז,א משנה
pgu: נז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  אלו דברים שיש להן חזקה ואלו דברים שאין להן חזקה היה מעמיד בהמה בחצר תנור ריחים וכיריים ומגדל תרנגולים ונותן זבלו בחצר אינה חזקה אבל עשה מחיצה לבהמתו גבוה עשרה טפחים וכן לתנור וכן לכיריים וכן לריחים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הכניס תרנגולין לתוך הבית</span> ועשה מקום לזבלו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>עמוק שלשה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>או גבוה שלשה</span> הרי זו חזקה


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נז,א גמרא
pgu: נז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מאי שנא רישא</span> ומאי שנא סיפא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אמר עולא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כל שאילו בנכסי הגר קנה</span> בנכסי חבירו קנה כל שאילו בנכסי הגר לא קנה בנכסי חבירו לא קנה מתקיף לה רב ששת <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>וכללא הוא</span> והרי <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ניר</span> דבנכסי הגר קנה בנכסי חבירו לא קנה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>והרי אכילת פירות</span> דבנכסי חבירו קנה בנכסי הגר לא קנה אלא אמר רב נחמן אמר רבה בר אבו


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נז,ב גמרא
pgu: נז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  הכא בחצר השותפין עסקינן דבהעמדה כדי לא קפדי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אמחיצה קפדי</span> ובהעמדה כדי לא קפדי והא תנן השותפין שנדרו הנאה זה מזה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אסורין ליכנס לחצר</span> אלא אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה הכא ברחבה של אחורי בתים עסקינן דבהעמדה כדי לא קפדי ואמחיצה קפדי רב פפא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אידי ואידי</span> בחצר השותפין ואיכא דקפדי ואיכא דלא קפדי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>גבי ממונא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לקולא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>גבי איסורא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לחומרא</span> רבינא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לעולם לא קפדי</span> והא מני ר' אליעזר היא דתניא ר' אליעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אפילו ויתור אסור</span> במודר הנאה א``ר יוחנן משום ר' בנאה בכל שותפין מעכבין זה את זה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>חוץ מן הכביסה</span> שאין דרכן של בנות ישראל להתבזות על הכביסה<span class='tlm-sfr' data-chp='1033' data-rgl='15'> ישעיהו לג </span> ועוצם עיניו מראות ברע א``ר חייא בר אבא זה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שאין מסתכל</span> בנשים בשעה שעומדות על הכביסה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>היכי דמי</span> אי דאיכא דרכא אחריתא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>רשע הוא</span> אי דליכא דרכא אחריתא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אנוס הוא</span> לעולם דליכא דרכא אחריתא ואפ``ה מיבעי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>למינס נפשיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בעא מיניה ר' יוחנן מרבי בנאה</span> חלוק של ת``ח כיצד <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כל שאין בשרו נראה מתחתיו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>טלית</span> של ת``ח כיצד כל שאין חלוקו נראה מתחתיו טפח שלחן של ת``ח כיצד <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>שני שלישי גדיל ושליש גלאי</span> ועליו קערות וירק <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>וטבעתו</span> מבחוץ והא תניא טבעתו <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מבפנים</span> לא קשיא הא דאיכא ינוקא הא דליכא ינוקא ואי בעית אימא הא והא דליכא ינוקא ולא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>הא דאיכא שמעא</span> הא דליכא שמעא ואי בעית אימא הא והא דאיכא שמעא ולא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>הא ביממא</span> הא בליליא ושל עם הארץ דומ


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נח,א גמרא
pgu: נח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>למדורה</span> וקדרות מקיפות אותה מטה של תלמידי חכמים כיצד כל שאין תחתיה אלא סנדלין בימות החמה ומנעלין בימות הגשמים ושל עם הארץ דומה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לאוצר בלוס</span>:  ר' בנאה הוה קא מציין מערתא כי מטא למערתא דאברהם <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אשכחיה לאליעזר</span> עבד אברהם דקאי קמי בבא א``ל מאי קא עביד אברהם א``ל גאני <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בכנפה</span> דשרה וקא מעיינא ליה ברישיה א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>זיל אימא ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בנאה קאי אבבא</span> א``ל ליעול מידע ידיע דיצר בהאי עלמא ליכא עייל עיין ונפק כי מטא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>למערתא דאדם הראשון</span> יצתה בת קול ואמרה נסתכלת <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בדמות דיוקני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בדיוקני עצמה</span> אל תסתכל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הא בעינא לציוני</span> מערתא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כמדת החיצונה</span> כך מדת הפנימית ולמ``ד שני בתים זו למעלה מזו כמדת עליונה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כך מדת התחתונה</span> א``ר בנאה נסתכלתי בשני עקיביו ודומים לשני גלגלי חמה הכל בפני שרה כקוף בפני אדם שרה בפני חוה כקוף בפני אדם חוה בפני אדם כקוף בפני אדם אדם בפני שכינה כקוף בפני אדם שופריה דרב כהנא <מעין שופריה דרב שופריה דרב> מעין שופריה דרבי אבהו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שופריה דר' אבהו מעין שופריה דיעקב</span> אבינו שופריה דיעקב אבינו מעין שופריה דאדם הראשון ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אמגושא</span> דהוה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>חטיט שכבי</span> כי מטא אמערתא דרב טובי בר מתנה תפשיה בדיקניה אתא אביי א``ל במטותא מינך שבקיה לשנה אחריתי הדר אתא תפשיה בדיקניה אתא אביי לא שבקיה עד דאייתי מספרא וגזיא לדיקניה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ההוא דאמר להו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>חביתא דעפרא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>לחד ברא</span>י <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>חביתא דגרמי</span> לחד בראי חביתא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אודרא</span> לחד בראי לא הוו ידעי מאי קאמר להו אתו לקמיה ד<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>רבי בנאה</span> אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אית לכו ארעא</span> אמרו ליה אין אית לכו חיותא אין אית לכו בסתרקי אין אי הכי הכי קאמר לכו ההוא גברא דשמעה לדביתהו דקא אמרה לברתה אמאי לא צניעת באיסורא הך איתתא עשרה בני אית לה ולית לי מאבוך אלא חד כי שכיב אמר להו כל נכסי לחד ברא לא ידעי להי מינייהו אתו לקמיה דרבי בנאה אמר להו זילו <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>חבוטו</span> קברא דאבוכון עד דקאי ומגלי לכו להי מינייכו שבקא <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>אזלו</span> כולהו ההוא דבריה הוה לא אזל <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>אמר להו כולהו נכסי דהאי</span> אזלו אכלו קורצא בי מלכא אמרי איכא גברא חד ביהודאי דקא מפיק ממונא מאנשי בלא סהדי ובלא מידי אתיוהו חבשוהו <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>אזלא דביתהו</span> אמרה להו עבדא חד הוה לי פסקו לרישיה ופשטו למשכיה <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>ואכלו בישריה</span> וקא מלו ביה מיא ומשקו ביה לחברייא ולא קא יהבי לי דמי ולא אגריה לא ידעי מאי קא אמרה להו אמרי ניתו <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>לחכימא דיהודאי</span> ולימא קריוהו לר' בנאה אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>זרנוקא</span> אמרה לכו אמרי הואיל וחכים כולי האי ליתיב אבבא ונידון דינא חזא דהוה כתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>באבולא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='42'>כל דיין</span> דמתקרי לדין <span class='tlm-rsh' data-nro='43'>לא שמיה דיין</span> אמר להו אלא מעתה אתא איניש מעלמ


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נח,ב גמרא
pgu: נח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ומזמין <להו> [ליה] לדינא פסליה אלא כל דיין דמתקרי לדין ומפקין מיניה ממונא בדין לאו שמיה דיין כתבו הכי ברם סאבי דיהודאי אמרי כל דיין דמתקרי לדין ומפקין מיניה ממונא בדין לאו שמיה דיין חזא דכתיב בראש כל מותא אנא דם בראש כל חיין אנא חמר אלא מעתה דנפיל מאיגרא ומית ודנפיל מדיקלא ומית דמא קטליה ותו מן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דדרכיה למימת</span> משקו ליה חמרא וחיי אלא הכי בעי למכתב בראש כל מרעין אנא דם בראש כל אסוון אנא חמר כתבו הכי ברם סאבי דיהודאי אמרי בראש כל מרעין אנא דם בראש כל אסוון אנא חמר באתר דלית חמר תמן מתבעו סמנין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כתיב אפיתחא דקפוטקיא</span> אנפק אנבג אנטל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואיזהו אנטל</span> זהו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>רביעית של תורה</span>


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נח,ב משנה
pgu: נח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>המרזב</span> אין לו חזקה ויש למקומו חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>המזחילה</span> יש לה חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>סולם המצרי</span> אין לו חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ולצורי</span> יש לו חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>חלון המצרית</span> אין לה חזקה ולצורית יש לה חזקה איזו היא חלון המצרית כל שאין ראשו של אדם יכול ליכנס לתוכה רבי יהודה אומר אם יש לה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מלבן</span> אף על פי שאין ראשו של אדם יכול ליכנס לתוכה הרי זו חזקה


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נח,ב גמרא
pgu: נח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>המרזב</span> אין לו חזקה ויש למקומו חזקה אמר רב יהודה אמר שמואל הכי קאמר המרזב <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אין לו חזקה מרוח אחת</span> ויש למקומו חזקה משתי רוחות רבי חנינא אמר המרזב אין לו חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שאם היה ארוך</span> מקצרו ויש למקומו חזקה שאם בא לעוקרו אינו עוקרו רב ירמיה בר אבא אמר המרזב אין לו חזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שאם רוצה</span> לבנות תחתיו בונה ויש למקומו חזקה שאם בא לעוקרו אינו עוקר


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נט,א גמרא
pgu: נט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>תנן המזחילה יש לה חזקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בשלמא למאן דאמר הנך תרתי שפיר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אלא למאן דאמר</span> שאם רצה לבנות תחתיו בונה מאי נפקא ליה מינה הכא במזחילה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>של בנין</span> עסקינן דאמר ליה לא ניחא לי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דתיתרע אשיתאי</span> אמר רב יהודה אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>צינור</span> המקלח מים לחצר חברו ובא בעל הגג לסותמו בעל החצר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מעכב</span> עליו דאמר ליה כי היכי דאת קנית לך חצר דידי למשדא ביה מיא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לדידי נמי קני לי מיא דאיגרך</span> איתמר רבי אושעיא אמר מעכב ר' חמא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אינו מעכב</span> אזל שייליה לרבי ביסא אמר להו מעכב קרי עליה רמי בר חמא<span class='tlm-sfr' data-chp='3104' data-rgl='12'> קוהלת ד </span> והחוט המשולש <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לא במהרה ינתק</span> זה רבי אושעיא בנו של רבי חמא בנו של רבי ביסא:  סולם המצרי אין לו חזקה:  היכי דמי סולם המצרי אמרי דבי ר' ינאי כל שאין לו ארבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>חווקין</span>:  חלון המצרית אין לה חזקה כו':  מאי שנא גבי סולם דלא מפרש ומאי שנא גבי חלון דמפרש משום דקא בעי איפלוגי רבי יהודה בסיפא אמר רבי זירא למטה מד' אמות יש לו חזקה ויכול למחות למעלה מארבע אמות אין לו חזקה ואינו יכול למחות ורבי אילעא אמר אפילו למעלה מארבע אמות אין לו חזקה ויכול למחות לימא בכופין על <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מדת סדום</span> קא מיפלגי דמר סבר כופין ומר סבר אין כופין לא דכולי עלמא כופין <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ושאני הכא</span> דאמר ליה זימנין דמותבת <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שרשיפא</span> תותך וקיימת וקא חזית ההוא דאתא לקמיה דר' אמי שדריה לקמיה דרבי אבא בר ממל אמר ליה עביד ליה כרבי אילעא אמר שמואל ולאורה אפי' כל שהוא יש לו חזקה


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נט,ב משנה
pgu: נט
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ויכול למחות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פחות מטפח אין לו חזקה</span> ואין יכול למחות


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נט,ב גמרא
pgu: נט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רבי אסי אמר רבי מני ואמרי לה אמר רבי יעקב אמר רבי מני החזיק בטפח החזיק בד' <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מאי קאמר</span> אמר אביי ה``ק החזיק רוחב טפח במשך ארבע החזיק ברוחב ארבע:  <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פחות מטפח אין לו חזקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואינו יכול למחות</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אמר רב הונא לא שנו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אלא בעל הגג</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בבעל החצר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אבל בעל החצר</span> בבעל הגג יכול למחות ורב יהודה אמר אפילו בעל חצר בבעל הגג אינו יכול למחות לימא בהיזק ראיה קמיפלגי דמר סבר שמיה היזק ומר סבר לאו שמיה היזק לא דכולי עלמא שמיה היזק ושאני הכא דאמר ליה לתשמישתא לא חזי למאי חזי למתלא ביה מידי מהדרנא אפאי ותלינא ביה ואידך א``ל זימנין דבעיתת


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נט,ב משנה
pgu: נט
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא יפתח אדם חלונותיו לחצר</span> השותפין <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לקח בית בחצר אחרת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לא יפתחנה</span> בחצר השותפין בנה עלייה על גבי ביתו לא יפתחנה לחצר השותפין אלא אם רצה בונה את החדר לפנים מביתו ובונה עלייה על גבי ביתו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ופותחה לתוך ביתו</span>


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף נט,ב גמרא
pgu: נט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מאי איריא לחצר השותפין</span> אפילו לחצר חבירו נמי לא לא מיבעיא קאמר לא מיבעיא לחצר חברו דלא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אבל לחצר השותפין</span> דא``ל סוף סוף הא קא בעית אצטנועי מינאי בחצר קא משמע לן דאמר ליה עד האידנא בחצר הוה בעינא אצטנועי מינך השתא אפי' בבית נמי בעינא אצטנועי מינך ת``ר מעשה באדם אחד שפתח חלוניו לחצר השותפין ובא לפני ר' ישמעאל בר רבי יוסי אמר לו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>החזקת</span> בני החזקת ובא לפני רבי חייא אמר יגעת ופתחת יגע וסתום אמר רב נחמ


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף ס,א גמרא
pgu: ס
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ולסתום</span> לאלתר הוי חזקה שאין אדם עשוי שסותמים אורו בפניו ושותק:  לקח בית בחצר אחרת לא יפתחנו לחצר השותפין:  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מאי</span> טעמא מפני שמרבה עליהם את הדרך אימא סיפא אלא אם רצה בונה את החדר לפנים מביתו ובונה עלייה על גבי ביתו והלא מרבה עליו את הדרך אמר רב הונא מאי חדר שחלקו בשנים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ומאי עלייה אפתא</span>י


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף ס,א משנה
pgu: ס
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לא יפתח אדם לחצר השותפין</span> פתח כנגד פתח ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חלון כנגד חלון</span> היה קטן לא יעשנו גדול אחד לא יעשנו שנים אבל פותח הוא לרה``ר פתח כנגד פתח וחלון כנגד חלון היה קטן עושה אותו גדול ואחד עושה אותו שנים


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף ס,א גמרא
pgu: ס
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מנהני מילי א``ר יוחנן דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0424' data-rgl='2'> במדבר כד </span> וישא בלעם את עיניו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וירא את ישראל שוכן</span> לשבטיו מה ראה ראה שאין פתחי אהליהם מכוונין זה לזה אמר ראוין הללו שתשרה עליהם שכינה:  היה קטן לא יעשנו גדול:  <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>סבר רמי בר חמא למימר</span> בר ד' לא לישוייה בר תמניא דקא שקיל תמניא בחצר אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בר תרתי</span> לישוייה בר ארבעה שפיר דמי א``ל רבא מצי א``ל בפיתחא זוטרא מצינא לאצטנועי מינך בפיתחא רבה לא מצינא אצטנועי מינך:  אחד לא יעשנו שנים:  סבר רמי בר חמא למימר בר ארבעי לא לישוייה תרי בני תרתי תרתי דקא שקיל תמני בחצר אבל בר תמני לישוייה בני ארבעי ארבעי שפיר דמי א``ל רבא מצי אמר ליה בחד פיתחא מצינא אצטנועי מינך בתרי לא מצינא אצטנועי מינך:  אבל פותח הוא לרה``ר פתח כנגד פתח:  דא``ל סוף סוף הא בעית אצטנועי מבני רה``ר


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף ס,א משנה
pgu: ס
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  אין עושין חלל תחת רה``ר בורות שיחין ומערות ר``א מתיר כדי שתהא עגלה מהלכת וטעונה אבנים אין מוציאין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>זיזין</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>גזוזטראות</span> לרה``ר אלא אם רצה כונס לתוך שלו ומוציא לקח חצר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ובה זיזין וגזוזטראות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>הרי זו בחזקתה</span>


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף ס,א גמרא
pgu: ס
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ורבנן</span> זימנין דמפחית ולאו אדעתיה:  אין מוציאין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>זיזין</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>גזוזטראות</span> וכו':  ר' אמי הוה ליה זיזא דהוה נפיק למבואה וההוא גברא נמי הוה ליה זיזא דהוה מפיק לרה``ר <הוו קא מעכבי עליה בני רה``ר> אתא לקמיה דר' אמי א``ל זיל קוץ אמר ליה והא מר נמי אית ליה דידי למבואה מפיק בני מבואה מחלין גבאי דידך לרשות הרבים מפיק מאן מחיל גבך:  ר' ינאי הוה ליה אילן הנוטה לרשות הרבים הוה ההוא גברא דהוה ליה נמי אילן הנוטה לרשות הרבים אתו בני רשות הרבים הוו קא מעכבי עילויה אתא לקמיה דר' ינאי א``


id: 4303
lvr: 43
prk: 03
nru: דף ס,ב גמרא
pgu: ס
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>זיל האידנא</span> ותא למחר בליליא שדר קצייה לההוא דידיה למחר אתא לקמיה א``ל זיל קוץ א``ל הא מר נמי אית ליה א``ל זיל חזי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אי קוץ דידי</span> קוץ דידך אי לא קוץ דידי לא תקוץ את מעיקרא מאי סבר ולבסוף מאי סבר מעיקרא סבר ניחא להו לבני רה``ר דיתבי בטוליה כיון דחזא דקא מעכבי שדר קצייה ולימא ליה זיל קוץ דידך והדר אקוץ דידי משום דריש לקיש דאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2102' data-rgl='1'> צפניה ב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>התקוששו</span> וקושו קשוט עצמך ואח``כ קשוט אחרים:  אבל אם רצה כונס לתוך שלו ומוציא:  <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>איבעיא להו כנס</span> ולא הוציא מהו שיחזור ויוציא ר' יוחנן אמר כנס מוציא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וריש לקיש אמר כנס אינו מוציא</span> א``ל רבי יעקב לר' ירמיה בר תחליפא אסברה לך להוציא כ``ע לא פליגי דמוציא כי פליגי להחזיר כתלים למקומן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואיפכא איתמר</span> ר' יוחנן אמר אינו מחזיר וריש לקיש אמר מחזיר ר' יוחנן אמר אינו מחזיר משום דרב יהודה דאמר רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מצר</span> שהחזיקו בו רבים אסור לקלקלו וריש לקיש אמר מחזיר הני מילי היכא דליכא רווחא הכא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>איכא רווחא</span>:  לקח חצר ובה זיזין וגזוזטראות הרי היא בחזקתה:  אמר רב הונא נפלה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חוזר ובונה אותה</span> מיתיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אין מסיידין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ואין מכיירין</span> ואין <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מפייחין</span> בזמן הזה לקח חצר מסוידת מכוירת מפויחת הרי זו בחזקתה נפלה אינו חוזר ובונה אותה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>איסורא שאני</span> ת``ר לא יסוד אדם את ביתו בסיד ואם עירב בו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>חול או תבן</span> מותר ר``י אומר עירב בו חול הרי זה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>טרכסיד</span> ואסור תבן מותר ת``ר כשחרב הבית בשניה רבו פרושין בישראל שלא לאכול בשר ושלא לשתות יין נטפל להן ר' יהושע אמר להן בני מפני מה אי אתם אוכלין בשר ואין אתם שותין יין אמרו לו נאכל בשר שממנו מקריבין על גבי מזבח ועכשיו בטל נשתה יין שמנסכין על גבי המזבח ועכשיו בטל אמר להם א``כ לחם לא נאכל שכבר בטלו מנחות <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אפשר בפירות</span> פירות לא נאכל שכבר בטלו בכורים אפשר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בפירות אחרים</span> מים לא נשתה שכבר בטל ניסוך המים שתקו אמר להן בני בואו ואומר לכם שלא להתאבל כל עיקר אי אפשר שכבר נגזרה גזרה ולהתאבל יותר מדאי אי אפשר שאין גוזרין גזירה על הצבור אא``כ רוב צבור יכולין לעמוד בה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2410' data-rgl=''> מלאכי י </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>במארה אתם נארים</span> ואותי אתם קובעים <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>הגוי כולו</span> אלא כך אמרו חכמים סד אדם את ביתו בסיד ומשייר בו דבר מועט וכמה אמר רב יוסף אמה על אמה אמר רב חסדא כנגד הפתח עושה אדם כל צרכי סעודה ומשייר דבר מועט מאי היא אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>כסא דהרסנא</span> עושה אשה כל תכשיטיה ומשיירת דבר מועט מאי היא אמר רב בת צדעא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='26d7' data-rgl='5'> תהילים קלז </span> אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני תדבק לשוני לחכי וגו' מאי על ראש שמחתי אמר רב יצחק זה <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אפר מקלה</span> שבראש חתנים א``ל רב פפא לאביי היכא מנח לה במקום תפילין שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1061' data-rgl='3'> ישעיהו סא </span> לשום לאבלי ציון לתת להם <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>פאר תחת אפר</span> וכל המתאבל על ירושלים זוכה ורואה בשמחתה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1066' data-rgl='10'> ישעיהו סו </span> שמחו את ירושלים וגו' תניא אמר ר' ישמעאל בן אלישע מיום שחרב בית המקדש דין הוא שנגזור על עצמנו שלא לאכול בשר ולא לשתות יין אלא אין גוזרין גזרה על הצבור אא``כ רוב צבור יכולין לעמוד בה ומיום שפשטה מלכות הרשעה שגוזרת עלינו גזירות רעות וקשות ומבטלת ממנו תורה ומצות ואין מנחת אותנו ליכנס <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>לשבוע הבן</span> ואמרי לה לישוע הבן דין הוא שנגזור על עצמנו שלא לישא אשה ולהוליד בנים <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>ונמצא זרעו של אברהם אבינו כלה מאליו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>אלא הנח להם לישראל מוטב שיהיו שוגגין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>ואל יהיו מזידין</span>:
<BR


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סא,א משנה
pgu: סא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>המוכר את הבית</span> לא מכר יציע ואע``פ שהיא פתוחה לתוכו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ולא את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>חדר</span></span> שלפנים הימנו ולא את הגג בזמן שיש לו מעקה גבוה עשרה טפחים ר' יהודה אומר אם יש לו צורת פתח אע``פ שאינו גבוה י' טפחים אינו מכור


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סא,א גמרא
pgu: סא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי יציע הכא תרגימו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אפתא</span> רב יוסף אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בדקא חלילה</span> למאן דאמר אפתא לא מזדבנא כ``ש בדקא חלילה לא מזדבנא למ``ד בדקא חלילה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אבל אפתא</span> מזדבנא תאני רב יוסף שלש שמות יש לו יציע צלע תא יציע <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>דכתיב</span><span class='tlm-sfr' data-chp='09a06' data-rgl='6'> מלכים א ו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>היציע</span> התחתונה חמש באמה רחבה צלע דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1241' data-rgl='6'> יחזקאל מא </span> והצלעות צלע אל צלע שלש ושלשים פעמים תא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1240' data-rgl='7'> יחזקאל מ </span> והתא קנה אחד אורך וקנה אחד רחב ובין התאים חמש אמות ואי בעית אימא מהכא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כותל ההיכל שש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>והתא שש</span> כותל התא חמש <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אמר מר זוטרא</span> והוא דהוי ארבע אמות אמר ליה רבינא למר זוטרא לדידך דאמרת עד דהוי ארבע אמות אלא מעתה גבי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בור</span> דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לא את הבור</span> ולא את הדות אף על פי שכתב לו עומקא ורומא ה``נ אי הוו ארבע אמות אין אי לא לא הכי השתא התם הא תשמישתא לחוד והא תשמישתא לחוד הכא אידי ואידי חדא תשמישתא היא אי הוי ד' אמות חשיב ואי לא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>לא חשיב</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ולא את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>חדר</span></span> שלפנים הימנו:  <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>השתא יציע</span> לא מיזדבן חדר מיבעי


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סא,ב גמרא
pgu: סא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לא צריכא</span> דאע``ג דמצר ליה מצרי אבראי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כדרב נחמן</span> דאמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>המוכר בית לחבירו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בבירה גדולה</span> אע``פ שמצר לו מצרים החיצונים מצרים הרחיב לו היכי דמי אילימא דקרו ליה לבית בית ולבירה בירה פשיטא בית זבין ליה בירה לא זבין ליה אלא דלבירה נמי קרו לה בית <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כוליה זבין ליה</span> לא צריכא דרובא קרו ליה לבית בית לבירה בירה ואיכא נמי דלבירה קרו ליה בית <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מהו דתימא</span> כוליה זבין ליה קמ``ל מדהוה ליה למכתב ולא שיירית בזביני אלין כלום ולא כתב שמע מינה שיורי שייר ואמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה המוכר שדה לחבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בבקעה גדולה</span> אע``פ שמצר לו מצרים החיצונים מצרים הרחיב לו היכי דמי אילימא דקרו ליה לשדה שדה ולבקעה בקעה פשיטא שדה זבין ליה בקעה לא זבין ליה ואלא דלבקעה נמי קרו לה שדה כולה זבין ליה לא צריכא דאיכא דלשדה קרו ליה שדה ולבקעה בקעה ואיכא נמי דלבקעה קרו לה שדה מהו דתימא כוליה זבין ליה קמ``ל מדהוה ליה למכתב ליה לא שיירית בזביני אלין קדמי כלום ולא כתב ליה שמע מינה שיורי שייר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וצריכא</span> דאי אשמעינן בית משום דהא תשמישתא לחוד והא תשמישתא לחוד אבל בקעה דכולה חדא תשמישתא היא אימא כוליה זבין ליה ואי אשמעינן בקעה משום <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דלא הוה ליה למימצר</span> ליה אבל בית דהוה ליה למימצר ליה ולא מצר ליה כוליה זבין ליה צריכא כמאן אזלא הא דאמר רב מרי <בריה> [ברה] דבת שמואל <בר שילת> משמיה דאביי האי מאן דמזבני ליה מידי לחבריה צריך למכתב ליה לא שיירית בזביני אלין קדמי כלום <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כמאן כרב נחמן אמר רבה בר אבוה</span> ההוא דא``ל לחבריה ארעא דבי חייא מזבננא לך הואי ליה תרתי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ארעתא</span> דהוה מתקרין דבי חייא אמר רב אשי חדא אמר ליה תרתי לא א``ל ואי א``ל ארעתא סתמא מיעוט ארעתא שתים ואי א``ל כל ארעתא כל ארעתא דאית ליה לבר מ<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בוסתני</span> ופרדיסי ואי א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>זיהרא</span> אפי' בי בוסתני ופרדיסי לבר מבתי ועבד


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סב,א גמרא
pgu: סב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואי אמר ליה נכסי אפילו בתי ועבדי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מצר לו</span> מצר אחד ארוך ומצר אחד קצר אמר רב לא קנה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אלא כנגד הקצר</span> אמרו ליה רב כהנא ורב אסי לרב <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ויקנה כנגד ראש תור</span> שתיק רב <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ומודה רב</span> היכא דאיכא מצר ראובן ושמעון מחד גיסא ומצר לוי ויהודה מחד גיסא מדהוה ליה למכתב ליה דראובן כנגד לוי ודשמעון כנגד יהודה ולא כתב ליה שמע מינה כנגד ראש תור הוא דאמר ליה מצר ראובן מזרח ומערב ומצר שמעון צפון ודרום צריך למכתב ליה מצר ראובן רוחין תרין ומצר שמעון רוחין תרין איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>סיים לו את הקרנות</span> מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כמין גאם</span> מה


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סב,ב גמרא
pgu: סב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בסירוגין מהו</span> תיקו מצר לו מצר ראשון ומצר שני ומצר שלישי ומצר רביעי לא מצר לו אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>קנה הכל</span> חוץ ממצר רביעי ושמואל אמר אפי' מצר רביעי ורב אסי אמר לא קנה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>תלם אחד על פני כולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>סבר לה</span> כרב דאמר שיורי שייר ומדשייר במצר שייר נמי בכולהי אמר רבא הלכתא קנה הכל חוץ ממצר רביעי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ולא אמרן</span> אלא דלא מבלע אבל מבלע קנה וכי לא מבלע נמי לא אמרן אלא דאיכא עליה ריכבא דדיקלא והוי תשעת קבין אבל ליכא עליה ריכבא דדיקלא ולא הוי תשעת קבין קנה מכלל דכי מובלע אע``ג דאיכא עליה ריכבא דדיקלא והוי תשעת קבין קנה איכא דאמרי אמר רבא הלכתא קנה הכל ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אפילו מצר רביעי</span> ולא אמרן אלא דמבלע אבל לא מבלע לא קני וכי מבלע נמי לא אמרן אלא דליכא עליה ריכבא דדיקלא ולא הוי תשעת קבין אבל איכא עליה ריכבא דדיקלא והוי תשעת קבין לא קנה מכלל דכי לא מובלע אף על גב דליכא עליה ריכבא דדיקלא ולא הוי תשעת קבין לא קני שמעינן מתרוייהו לישני דרבא דבשדה לא שייר ולא מידי ושמעינן נמי דהיכא דמבלע וליכא עליה ריכבא דדיקלא ולא הוי תשעת קבין קנה לא מבלע ואיכא עליה ריכבא דדיקלא והוי ט' קבין לא קנה מבלע ואיכא עליה לא מבלע וליכא עליה אתמר לה להאי גיסא ואתמר לה להאי גיסא שודא דדייני:  אמר רבה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>פלגא</span> דאית לי בארעא פלגא פלגא בארעא דאית לי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ריבעא</span> א``ל אביי מאי שנא הכי ומ``ש הכי אישתיק אמר אביי אנא סברי מדאישתיק קבולי קבלה ולא היא חזינא הנהו שטרי דנפקי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מבי מר</span> וכתיב בהו הכי פלגא דאית לי בארעא פלגא פלגא בארעא דאית לי ריבעא ואמר רבה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מצר ארעא דמינה פלגא פלגא</span> מצר ארעא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דמינה פסיקא</span> ט' קבין א``ל אביי מאי שנא הכי ומ``ש הכי אישתיק סבור מינה אידי ואידי פלג


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סג,א גמרא
pgu: סג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ולא היא דאמר רב יימר בר שלמיה לדידי מפרשא לי מיניה דאביי בין מצר ארעא דמינה פלגא ובין מצר ארעא דמינה פסיקא אי א``ל אלין מצרנהא פלגא לא א``ל אלין מצרנהא תשעה קבין:  <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פשיטא</span> אמר יחלוק פלוני בנכסי פלגא תנו חלק לפלוני בנכסי מאי אמר רבינא בר קיסי תא שמע דתניא האומר תנו חלק לפלוני <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בבור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>סומכוס אומר אין פחות מרביע</span> לחבית אין פחות משמינית לקדרה אין פחות מי``ב <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לטפיח</span> אין פחות מששה עשר תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בן לוי שמכר</span> שדה לישראל ואמר לו על מנת שמעשר ראשון שלי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מעשר ראשון שלו</span> ואם אמר לי ולבניי מת יתן לבניו ואם אמר לו כל זמן שהשדה זו בידך מכרה וחזר ולקחה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אין לו עליו כלום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אמאי</span> אין אדם מקנה דבר שלא בא לעולם כיון דאמר ליה על מנת שמעשר ראשון שלי שיורי שייריה למקום מעשר אמר ריש לקיש זאת אומרת המוכר בית לחבירו ואמר לו על מנת שדיוטא העליונה שלי דיוטא העליונה של


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סג,ב גמרא
pgu: סג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>למאי הלכתא</span> רב זביד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שאם רצה</span> להוציא בה זיזין מוציא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>רב פפא אמר</span> שאם רצה לבנות עלייה על גבה בונה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בשלמא לרב זביד</span> היינו דקתני זאת אומרת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלא לרב פפא מאי זאת אומרת</span> קשיא:  אמר רב דימי מנהרדעא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>האי מאן דמזבין ליה ביתא לחבריה</span> אף על גב דכתב ליה עומקא ורומא צריך למכתב ליה קני לך מתהום ארעא ועד רום רקיעא מאי טעמא דעומקא ורומא בסתמא לא קני אהני עומקא ורומא למיקנא עומקא ורומא ואהני מתהום ארעא ועד רום רקיעא למיקנא בור ודות ומחילות לימא מסייע ליה ולא את הבור ולא את הדות אף על פי שכתב לו עומקא ורומא ואי סלקא דעתך בסתמא קני עומקא ורומא ליהני עומקא ורומא למיקנא בור ודות ומחילות דלא כתב ליה והא אע``פ שכתב לו קתני ה``ק אע``פ שלא כתב לו כמי שכתב דמי למיקנא עומקא ורומא למיקנא בור ודות ומחילות אי כתב ליה עומקא ורומא קני ואי לא כתב לא קני תא שמע ולא את הגג בזמן שיש לו מעקה גבוה עשרה טפחי


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סד,א גמרא
pgu: סד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואי סלקא דעתך בסתמא קני עומקא ורומא</span> כי גבוה עשרה טפחים מאי הוי כיון דגבוה עשרה טפחים חשיב א``ל רבינא לרב אשי תא שמע דאמר ריש לקיש זאת אומרת המוכר בית לחבירו ואמר לו על מנת שדיוטא העליונה שלי דיוטא העליונה שלו ואמרינן למאי הלכתא רב זביד אמר שאם רצה להוציא בה זיזין מוציא רב פפא אמר שאם רצה לבנות עלייה על גבה בונה ואי ס``ד בסתמא לא קני למה לי על מנת אהני ליה על מנת דאי נפיל הדר בני לה


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סד,א משנה
pgu: סד
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  לא את הבור ולא את הדות אע``פ שכתב לו עומקא ורומא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וצריך</span> ליקח לו דרך דברי ר' עקיבא וחכ``א אינו צריך ליקח לו דרך ומודה ר``ע בזמן שאמר לו חוץ מאלו שאין צריך ליקח דרך <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מכרן</span> לאחר ר' עקיבא אומר אינו צריך ליקח לו דרך וחכ``א צריך ליקח לו דרך


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סד,א גמרא
pgu: סד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  יתיב רבינא וקא קשיא ליה היינו בור היינו דות א``ל רבא תוספאה לרבינא ת``ש דתניא אחד הבור ואחד הדות בקרקע אלא שהבור <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בחפירה</span> והדות <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בבנין</span> יתיב רב אשי וקא קשיא ליה היינו בור היינו דות א``ל מר קשישא בריה דרב חסדא לרב אשי ת``ש דתניא אחד הבור ואחד הדות בקרקע אלא שהבור בחפירה והדות בבנין:  <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וצריך</span> ליקח לו דרך דברי ר``ע וחכ``א אינו צריך וכו':  מאי לאו בהא קא מפלג


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סד,ב גמרא
pgu: סד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דרבי עקיבא סבר מוכר בעין יפה מוכר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ורבנן סברי</span> מוכר בעין רעה מוכר ודקאמר נמי בעלמא ר' עקיבא לטעמיה דאמר מוכר בעין יפה מוכר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מהכא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ממאי</span> דלמא רבי עקיבא סבר אין אדם רוצה שיתן מעותיו וידרסוהו אחרים ורבנן סברי אין אדם רוצה שיטול מעות ויפרח באויר ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'><span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אלא מסיפא</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מכרן לאחר</span> ר' עקיבא אומר אינו צריך ליקח לו דרך וחכמים אומרים צריך דלמא בהאי פליגי דרבי עקיבא סבר בתר דעתא דלוקח אזלינן ורבנן סברי בתר דעתא דמוכר אזלינן ואלא מהא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לא את הבור ולא את הגת</span> ולא את השובך בין חרבין בין ישובין וצריך ליקח לו דרך דברי ר' עקיבא וחכמים אומרים אינו צריך <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הא תו למה לי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אלא לאו</span> הא קמ``ל דרבי עקיבא סבר מוכר בעין יפה מוכר ורבנן סברי מוכר בעין רעה מוכר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ודלמא</span> אשמועינן בית וקא משמע לן שדה וצריכא דאי אשמועינן בית משום דבעי צניעותא אבל שדה אימא לא ואי אשמועינן שדה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>משום דקשי ליה דוושא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אבל בית אימא לא</span> אלא מסיפא מכרן לאחר רבי עקיבא אומר אינו צריך ליקח לו דרך וחכמים אומרים צריך הא תו למה לי היינו הך אלא לאו הא קמ``ל דרבי עקיבא סבר מוכר בעין יפה מוכר ורבנן סברי מוכר בעין רעה מוכר שמע מינה איתמר רב הונא אמר ר


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סה,א גמרא
pgu: סה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הלכה כדברי חכמים</span> ורב ירמיה בר אבא אמר שמואל הלכה כרבי עקיבא אמר ליה רב ירמיה בר אבא לרב הונא והא זמנין סגיאין אמריתה קמיה דרב הלכתא כרבי עקיבא ולא אמר לי ולא מידי א``ל היכי תניתה א``ל איפכא תנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>משום הכי לא אמר לך ולא מידי</span> א``ל רבינא לרב אשי לימא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אזדו לטעמייהו</span> דאמר רב נחמן אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>האחין שחלקו</span> אין להן לא דרך זה על זה ולא סולמות זה על זה ולא חלונות זה על זה ולא אמת המים זה על זה והזהרו בהן שהלכות <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>קבועות</span> הן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ורב אמר יש להן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>צריכא</span> דאי אשמועינן בההיא בההיא קאמר רב משום דא``ל בעינא למידר ביה כי היכי דדרו ביה אבהתי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>תדע</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2645' data-rgl='17'> תהילים מה </span> תחת אבותיך יהיו בניך אבל בהא אימא מודי ליה לשמואל ואי איתמר בהא בהך קאמר שמואל אבל בהא אימא מודי ליה לרב צריכא אמר ליה רב נחמן לרב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הלכתא כוותין</span> או הלכתא כוותייכו אמר ליה הלכתא כוותייכו דמקרביתו לבבא דריש גלותא דשכיחי דייני:  איתמר שני בתים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>זה לפנים מזה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שניהם במכר</span> שניהם במתנה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אין להן דרך זה על זה</span> כל שכן חיצון במתנה ופנימי במכר חיצון במכר ופנימי במתנה סבור מינה אין להן דרך זה על זה ולא היא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מי לא תנן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>במה דברים אמורים</span> במוכר אבל בנותן מתנה נותן את כולן אלמא מאן דיהיב מתנה בעין יפה יהיב הכא נמי מאן דיהיב מתנה בעין יפה יהיב


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סה,א משנה
pgu: סה
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>המוכר את הבית</span> מכר <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>את הדלת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אבל לא את המפתח</span> מכר את המכתשת קבועה אבל לא את המיטלטלת מכר את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='29'>איצטרוביל</span> אבל לא את <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>הקלת</span> ולא את התנור ולא את הכירים בזמן שאמר לו הוא וכל מה שבתוכ


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סה,ב גמרא
pgu: סה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  לימא מתניתין דלא כר' מאיר דאי ר``מ הא אמר מכר את הכרם מכר תשמישי כרם אפי' תימא ר``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>התם קביע</span> הכא לא קביע <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>והא מפתח דומיא דדלת קתני מה דלת דקביעא</span> אף מפתח דקביע אלא מחוורתא מתני' דלא כר``מ ת``ר המוכר את הבית מכר את הדלת ואת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>נגר</span> ואת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מנעול</span> אבל לא את המפתח מכר את <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>המכתשת החקוקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אבל לא את הקבועה</span> מכר האיצטרוביל אבל לא את הקלת לא את התנור ולא את הכירים ולא את הריחים ר' אליעזר אומר כל המחובר לקרקע הרי הוא כקרקע בזמן שאמר לו הוא וכל מה שבתוכו <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הרי כולן מכורין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בין כך ובין כך</span> לא מכר לא את הבור ולא את הדות ולא את היציע ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>צינור</span> שחקקו ולבסוף קבעו פוסל את המקוה קבעו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ולבסוף חקקו</span> אינו פוסל את המקוה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לא ר' אליעזר ולא רבנן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הי ר' אליעזר</span> אילימא ר``א דבית דלמא היינו טעמא דר``א סבר מוכר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בעין יפה מוכר</span> ורבנן סברי מוכר בעין רעה מוכר ואלא ר``א ד<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כוורת דבורים</span> דתנן כוורת דבורים רבי אליעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>הרי היא כקרקע</span> וכותבין עליה פרוזבו


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סו,א גמרא
pgu: סו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואינה מקבלת טומאה</span> במקומה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>והרודה ממנה</span> בשבת חייב חטאת וחכמים אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אינה כקרקע</span> ואין כותבין עליה פרוזבול ומקבלת טומאה במקומה והרודה ממנה בשבת פטור התם כדאמר ר' אלעזר טעמא דאמר ר' אלעזר מ``ט דר' אליעזר דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a14' data-rgl='27'> שמואל א יד </span> ויטבול אותה ביערת הדבש מה יער התולש ממנו בשבת חייב חטאת אף דבש הרודה ממנו בשבת חייב חטאת אלא ר``א דדף דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דף של נחתומין</span> שקבעו בכותל ר``א מטהר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וחכמים מטמאין</span> מני אי רבי אליעזר אפי' חקקו ולבסוף קבעו אי רבנן אפילו קבעו ולבסוף חקקו נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לעולם רבי אליעזר</span> היא ושאני פשוטי כלי עץ דטומאה דרבנן מכלל דשאיבה דאוריית


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סו,ב גמרא
pgu: סו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  והא קיימא לן דרבנן ועוד האמר ר' יוסי בן ר' חנינא בדף של מתכת מחלוקת לעולם רבנן היא ושאני שאיבה דרבנן אי הכי אפי' חקקו ולבסוף קבעו נמי שאני התם דאיכא תורת כלי עליו בתלוש <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בעי רב יוסף מי גשמים</span> שחשב עליהם להדיח את האיצטרובלין מהו לזרעים אליבא דרבי אליעזר דאמר כל המחובר לקרקע הרי הוא כקרקע לא תיבעי לך <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כי תיבעי לך אליבא</span> דרבנן דאמרי אינו כקרקע מאי תיקו שלח ליה רב נחמיה בריה דרב יוסף לרבה בריה דרב הונא זוטי לנהרדעא כי אתיא הך איתתא לקמ


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סז,א גמרא
pgu: סז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אגבה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>עישור נכסי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אפי' מאצטרובלי</span> דריחיים א``ר אשי כי הוינן בי רב כהנא מגבינן אפי' <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מעמלא דבתי</span>


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סז,א משנה
pgu: סז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>המוכר את החצר</span> מכר בתים בורות שיחין ומערות <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אבל לא את המטלטלין</span> בזמן שאמר לו הוא וכל מה שבתוכו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הרי כולן מכורין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בין כך ובין כך</span> לא מכר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לא את המרחץ</span> ולא את בית הבד שבתוכה ר``א אומר המוכר את החצר לא מכר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אלא אוירה</span> של חצר


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סז,א גמרא
pgu: סז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>המוכר את החצר</span> מכר בתים <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>החיצונים</span> ובתים הפנימים ובית ה<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חולסאות</span> חנויות פתוחות לתוכה נמכרות עמה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שאין פתוחות לתוכה</span> אין נמכרות עמה פתוחות לכאן ולכאן [אלו] ואלו נמכרות עמה ר``א אומר המוכר את החצר לא מכר אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מילוסא</span> של חצר אמר מר פתוחות לכאן ולכאן נמכרות עמה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הא</span> תני ר' חייא אין נמכרות עמה לא קשיא הא דרוב תשמישתייהו לגו הא דרוב תשמישתייהו לבר:  ר``א אומר המוכר את החצר לא מכר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אלא אוירה</span> של חצר:  אמר <רבה> [רבא] אי דאמר ליה דירתא דכולי עלמא לא פליגי דבתי משמע כי פליגי דא``ל דרתא מר סבר תרביצא משמע ומר סבר בתי משמע איכא דאמרי אמר <רבה> [רבא] אי דאמר ליה דרתא דכולי עלמא לא פליגי דבתי משמע כי פליגי דא``ל חצר מר סבר חצר אוירא משמע <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ומר סבר כחצר המשכן</span> ואמר <רבה> [רבא] אמר רב נחמן מכר לו חולסית ו<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מצולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>החזיק בחולסית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לא קנה מצולה</span> החזיק במצולה לא קנה חולסית איני והא אמר שמואל מכר לו עשר שדות בעשר מדינות <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>כיון שהחזיק באחת מהן קנה כולן</span> התם הוא דסדנא דארעא חד הוא וכולה חדא תשמישתא הוא אבל הכא הא תשמישתא לחוד והא תשמישתא לחוד ואיכא דאמר


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סז,ב גמרא
pgu: סז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר <רבה> [רבא] אמר רב נחמן החזיק בחולסית קנה מצולה פשיטא דהא אמר שמואל מכר לו עשר שדות וכו' מהו דתימא התם הוא דסדנא דארעא חד הוא אבל הכא הא תשמישתא לחוד והא תשמישתא לחוד קא משמע לן


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סז,ב משנה
pgu: סז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  המוכר בית הבד <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מכר את הים</span> ואת הממל ואת הבתולות אבל לא מכר את העבירים ואת הגלגל ואת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קורה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ובזמן שאמר לו הוא</span> וכל מה שבתוכו הרי כולן מכורין ר``א אומר המוכר בית הבד <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מכר את הקורה</span>


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סז,ב גמרא
pgu: סז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ים <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>טלפחא</span> ממל א``ר אבא בר ממל מפרכתא בתולות א``ר יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כלונסות</span> של ארז שמעמידין בהן את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קורה</span> עבירים כבשי גלגל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חומרתא</span> קורה קורה ת``ר המוכר בית הבד מכר את נסרים ואת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>יקבים</span> ואת <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>המפרכות</span> ואת הריחים התחתונות אבל לא העליונה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ובזמן שאמר לו הוא</span> וכל מה שבתוכו הרי כולן מכורין בין כך ובין כך לא מכר לא את העבירים ולא את השקין ולא את המרצופין רבי אליעזר אומר המוכר בית הבד <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מכר את הקורה</span> שלא נקרא בית הבד אלא על שום קורה


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סז,ב משנה
pgu: סז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  המוכר את המרחץ לא מכר את הנסרין ואת הספלין ואת הבלניות בזמן שאמר לו היא וכל מה שבתוכה הרי כולן מכורין בין כך ובין כך לא מכר לא את המגורות של מים ולא את אוצרות של עצים


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סז,ב גמרא
pgu: סז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר המוכר את המרחץ מכר את <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>בית הנסרין</span> ואת בית היקמין ואת בית ה<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ספלים</span> ואת בית הוילאות אבל לא את נסרין עצמן ולא יקמין עצמן ולא ספלים עצמן ולא וילאות עצמן ובזמן שאמר לו היא וכל מה שבתוכה הרי כולן מכורין בין כך ובין כך לא מכר לו את הבריכות המספקות לו מים בי


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סח,א גמרא
pgu: סח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בימות החמה ובימות הגשמים ולא בית כינוס העצים ואם אמר לו בית המרחץ <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>וכל תשמישיו</span> אני מוכר לך כולן מכורין ההוא דאמר ליה לחבריה בית הבד וכל תשמישיו אני מוכר לך הויא הנהו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>חנואתא</span> אבראי דהוו שטחו בהו שומשמי אתא לקמיה דרב יוסף א``ל תנינא אם אמר בית המרחץ וכל תשמישיו אני מוכר לך <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הרי כולן מכורין</span> אמר ליה אביי והא תני רבי חייא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אין כולן מכורין</span> אלא אמר רב אשי חזינן אי א``ל בית הבד וכל תשמישיו ואלין מצרנהא קני ואי לא לא קני


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סח,א משנה
pgu: סח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  המוכר את העיר מכר בתים בורות שיחין ומערות מרחצאות ושובכות בית הבדין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בית השלחין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אבל לא את המטלטלין</span> ובזמן שאמר לו היא וכל מה שבתוכה אפילו היו בה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בהמה ועבדים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הרי כולן מכורין</span> רשב``ג אומר המוכר את העיר מכר את <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הסנטר</span>


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סח,א גמרא
pgu: סח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר ליה רב אחא בריה דרב אויא לרב אשי שמעת מינה עבדא כמטלטלא דמי דאי כמקרקע דמי ניזדבן אגב מתא ואלא מאי עבדא כמטלטלא דמי מאי אפי' <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אלא מאי אית לך למימר</span> שאני בין מטלטלא דנייד ממטלטלא דלא נייד אפילו תימא עבדא כמקרקע דמי שאני בין מקרקע דנייד למקרקע דלא נייד:  רבן שמעון בן גמליאל אומר המוכר את העיר מכר את <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הסנטר</span>:  מאי סנטר הכא תרגימו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בר מחווניתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שמעון בן אבטולמוס</span> אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>באגי</span> מאן דאמר בר מחווניתא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כל שכן באגי</span> מ``ד באגי אבל בר מחווניתא לא מיזדבן תנן בית הבדים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בית השלחין</span> סברוה מאי שלחין באגי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2705' data-rgl='10'> איוב ה </span> ושולח מים על פני חוצות <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>בשלמא למאן דאמר</span> בר מחווניתא אמר תנא קמא באגי מיזדבני בר מחווניתא לא מיזדבן ואתא רבן שמעון בן גמליאל למימר אפי' בר מחווניתא נמי מיזדבן אלא למ``ד באגי ת``ק נמי הכי קאמר מי סברת מאי שלחין באגי לא מאי שלחין <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>גינונייתא</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3004' data-rgl='13'> שיר השירים ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>שלחיך</span> פרדס רמונים אבל באגי לא מיזדבני ואתא רבן שמעון בן גמליאל למימר אפי' באגי נמי מזדבני איכא דאמרי סברוה מאי שלחין גינוניאתא בשלמא למאן דאמר באגי אמר תנא קמא גנונייתא מיזדבן באגי לא מיזדבני ואתא רשב``ג למימר אפילו באגי מיזדבנ


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סח,ב גמרא
pgu: סח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אלא למאן דאמר</span> בר מחווניתא אמר תנא קמא גינונייתא ומהדר ליה רבן שמעון בן גמליאל בר מחווניתא מי סברת מאי שלחין גינונייתא לא מאי שלחין בגי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2705' data-rgl='10'> איוב ה </span> ושולח מים על פני חוצות אבל בר מחווניתא לא מזדבן ואתא רבן שמעון בן גמליאל למימר דאפי' בר מחווניתא נמי מזדבן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תא שמע ר' יהודה אומר סנטר אינו מכור <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אנקולמוס</span> מכור</span> מאי לאו מדאנקולמוס גברא סנטר נמי גברא מידי איריא הא כדאיתא והא כדאיתא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ומי מצית אמרת הכי</span> והא קתני סיפא אבל לא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שייריה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ולא בנותיה</span> ולא חורשין המוקצין לה ולא ביברין של חיה ושל עופות ושל דגים ואמרינן מאי שייריה ביזלי מאי ביזלי א``ר אבא פיסקי בגי פיסקי בגי הוא דלא מזדבני הא בגי עצמן מזדבני <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>איפוך ר' יהודה אומר סנטר מכור אנקולמוס אינו מכור</span> ומי מצית אמרת רבי יהודה כרשב``ג סבירא ליה והא רבי יהודה כרבנן סבירא ליה דקתני סיפא אבל לא שיריה ולא בנותיה ואילו רשב``ג האמר מכר את העיר מכר בנותיה דתניא המוכר את העיר לא מכר את בנותיה רשב``ג אומר המוכר את העיר מכר בנותיה רבי יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>סבר ליה כוותיה בחדא ופליג עליה בחדא</span>:  ולא ביברין של חיה ושל עופות ושל דגים:  ורמינהי היו לה בנות אין נמכרות עמה היה לה חלק אחד בים וחלק אחד ביבשה ביברים של חיה ושל עופות ושל דגים הרי אלו נמכרים עמה לא קשיא הא דנגיח קאיהי לגו והא דנגיח קאיהי לבר והא קא תני ולא את חורשין המוקצין לה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אימא המוקצין הימנה</span>


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סח,ב משנה
pgu: סח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  המוכר את השדה מכר את האבנים שהם לצרכה ואת הקנים שבכרם שהם לצרכו ואת התבואה שהיא מחוברת לקרקע ואת <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חיצת הקנים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>שהיא פחותה</span> מבית רובע ואת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שומירה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>שאינה עשויה בטיט</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ואת החרוב שאינו מורכב</span> ואת <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>בתולת השקמה</span> אבל לא מכר לא את האבנים שאינן לצרכה ולא את הקנים שבכרם שאינן לצרכו ולא את התבואה שהיא תלושה מן הקרקע בזמן שאמר לו היא וכל מה שבתוכה הרי כולן מכורין בין כך ובין כך לא מכר לא את חיצת הקנים שהיא בית רובע ולא את השומירה שהיא עשויה בטיט ולא את החרוב המורכב ולא את סדן השקמה


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סט,א גמרא
pgu: סט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מאי</span> אבנים שהן לצרכה הכא תרגימו <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אבני דאכפא</span> עולא אמר אבנים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הסדורות</span> לגדר והא תני ר' חייא אבנים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>צבורות</span> לגדר תני סדורות <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הכא תרגימו אבני דאכפא</span> לר``מ דמתקנן אע``ג דלא מחתן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לרבנן</span> הוא דמחתן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ולעולא דאמר אבנים הסדורות לגדר</span> לר``מ דמתקנן אע``ג דלא סדרן לרבנן הוא דסדרן:  ואת הקנים שבכרם שהן לצרכו:  <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>קנים מאי עבידתייהו</span> אמרי דבי רבי ינאי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קנים המחולקין</span> שמעמידים תחת הגפנים לר``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דמשפיין</span> אע``ג דלא מוקמן לרבנן הוא דמוקמן:  ואת התבואה המחוברת לקרקע וכו':  ואע``ג דמטאי למיחצד:  ואת חיצת הקנים שפחותה מבית רובע:  ואע``ג דאלימי:  ואת השומירה שאינה עשויה בטיט:  אע``ג <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דלא קביעא</span> בארעא:  ואת החרוב שאינו מורכב ואת בתולת השקמה:  אע``ג דאלימי:  אבל לא מכר את האבנים שאינן לצרכה:  לר``מ דלא מתקנן לרבנן דלא מחתן ולעולא דאמר אבנים הסדורות לגדר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לר' מאיר דלא מתקנן</span> לרבנן דלא סדרן:  ולא את הקנים שבכרם שאינן לצרכו:  לר' מאיר דלא משפיין לרבנן דלא מוקמן:  ולא את התבואה התלושה מן הקרקע:  ואע``ג <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דצריכא לארעא</span>:  ולא את חיצת הקנים שהיא בית רובע:  ואע``ג <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דקטיני</span> א``ר חייא בר אבא א``ר יוחנן לא חיצת הקנים בלבד אלא אפילו ערוגה קטנה של בשמים ויש לה שם בפני עצמה אינה נמכרת עמה אמר רב פפא והוא דקרו לה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>וורדא דפלניא</span>:  ולא השומירה העשויה בטיט:  ואע``ג דמחברא בארעא:  <ולא את חרוב המורכב ולא סדן השקמה:  ואע``ג דקטיני:>  בעי רבי אלעזר מלבנות של פתחים מהו היכא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>דמחברי בטינא</span> לא תיבעי לך דהא מחבר כי תיבעי לך דנקיטי <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>בסיכי</span> מאי תיקו בעי רבי זירא מלבנות של חלונות מהו מי אמרינן לנוי בעלמא הוא דעבידי או דלמא כיון דמחברי מחברי תיקו בעי רבי ירמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>מלבנות של כרעי המטה</span> מהו כל היכא <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>דמיטלטלי בהדה</span> לא תיבעי לך דהא מיטלטלי כי תיבעי לך היכא דלא מיטלטלי מאי תיקו:  ולא את חרוב המורכב ולא סדן השקמה וכו'


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף סט,ב גמרא
pgu: סט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מנא הני מילי אמר רב יהודה אמר רב דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0123' data-rgl='17'> בראשית כג </span> ויקם שדה עפרון אשר במכפלה וגו' מי שצריך לגבול סביב יצאו אלו שאין צריכין לגבול סביב אמר רב משרשיא מכאן למצרים מן התורה:  אמר רב יהודה האי מאן דמזבן ארעא לחבריה צריך למכתב ליה קני לך <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דיקלי</span>ן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>תאלין</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הוצין וציצין</span> ואע``ג דכי לא כתב ליה הכי קני אפ``ה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שופרא דשטרא</span> הוא אמר ליה ארעא ודיקלי חזינן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אי אית ליה דיקלי יהיב ליה תרי דיקלי</span> ואי לית ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>זבין ליה תרי דיקלי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ואי משעבדי</span> פריק ליה תרי דיקלי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ארעא בדיקלי</span> חזינן אי אית בה דיקלי יהיב ליה ואי לאו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מקח טעות הוא</span> ארעא בי דיקלי לית ליה דיקלי דחזיא לדיקלי קאמר ליה אמר ליה לבר מדיקלא פלניא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>חזינן אי דיקלא טבא הוא</span> שיורי שייריה אי דיקלא בישא הוא כל שכן הנך אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'><span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לבר מאילני</span> אי אית ליה אילני לבר מאילני</span> אי אית ליה דיקלי לבר מדיקלי אי אית ליה גופני לבר מגופני אילני וגופני לבר מאילני <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אילני ודיקלי לבר מאילני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>גופני ודיקלי לבר מגופני</span> אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>כל שעולין לו בחבל</span> הוי שיור כל שאין עולין לו בחבל לא הוי שיו


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף ע,א גמרא
pgu: ע
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ו<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דייני גולה</span> אמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כל שהעול כובשו</span> לא הוי שיור כל שאין העול כובשו הוי שיור ולא פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הא בדיקלי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הא באילני</span> בעא מיניה רב אחא בר הונא מרב ששת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חוץ מחרוב</span> פלוני חוץ מסדן פלוני מהו אותו חרוב הוא דלא קני הא שאר חרובים קני או דלמא שאר חרובין נמי לא קני אמר ליה לא קנה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>איתיביה חוץ מחרוב פלוני חוץ מסדן פלוני לא קנה</span> מאי לאו אותו חרוב הוא דלא קנה הא שאר חרובין קנה א``ל לא אפילו שאר חרובין נמי לא קנה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>תדע</span> דאילו א``ל שדי מכורה לך <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>חוץ משדה פלוני</span>ת ההיא הוא דלא קני הא אחרנייתא קני אלא לא קנה ה``נ לא קנה ואיכא דאמרי בעא מיניה רב אחא בר הונא מרב ששת חוץ מחצי חרוב פלוני <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>חוץ מחצי סדן פלוני מהו</span> שאר חרובין ודאי לא קני הא מה ששייר באותו חרוב קני או דלמא אפילו מה ששייר באותו חרוב נמי לא קני א``ל לא קני איתיביה חוץ מחצי חרוב פלוני חוץ מחצי סדן פלוני שאר חרובין לא קנה מאי לאו שאר חרובין הוא דלא קנה הא מה ששייר באותו חרוב קנה א``ל לא אפי' מה ששייר באותו חרוב נמי לא קנה תדע דאילו א``ל שדי מכורה לך חוץ מחצי שדה פלוני ההוא הוא דלא קנה הא אידך קנה אלא לא קני ה``נ לא קני בעא מיניה רב עמרם מרב חסדא המפקיד אצל חבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בשטר</span> ואמר לו החזרתים לך מהו מי אמרינן מיגו דאי בעי אמר נאנסו מהימן השתא נמי מהימן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>או דלמא אמר ליה</span> שטרך בידי מאי בעי א``ל מהימן ולימא ליה שטרך בידי מאי בעי א``ל וליטעמיך וכי א``ל נאנסו מי מצי א``ל שטרך בידי מאי בעי אמר לי


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף ע,ב גמרא
pgu: ע
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  סוף סוף כי אמר ליה נאנסו <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לאו שבועה בעי</span> ה``נ מאי נאמן נאמן בשבועה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לימא בפלוגתא</span> דהני תנאי דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שטר כיס היוצא על היתומים</span> דייני גולה אמרי נשבע וגובה כולו ודייני א``י אמרי נשבע וגובה מחצה ודכולי עלמא אית להו דנהרדעי דאמרי נהרדעי האי עיסקא פלגא מלוה ופלגא פקדון <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מאי לאו</span> בהא קא מיפלגי דמר סבר מצי א``ל שטרך בידי מאי בעי ומר סבר לא אמרי לא דכולי עלמא אית להו דרב חסדא והכא בהא קמיפלגי דמר סבר אם איתא דפרעיה מימר הוה אמר ומר סבר אימור מלאך המות הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דאנסיה</span> שלח רב הונא בר אבין המפקיד אצל חבירו בשטר ואמר לו החזרתיו לך נאמן ושטר כיס היוצא על היתומין נשבע וגובה כולו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>תרתי</span> שאני התם דאם איתא דפרעיה מימר הוה אמר רבא אמר הלכתא נשבע וגובה מחצה אמר מר זוטרא הלכתא כדייני גולה א``ל רבינא למר זוטרא הא אמר רבא נשבע וגובה מחצה אמר ליה אנן דדייני גול


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף עא,א משנה
pgu: עא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא את הבור</span> ולא את הגת ולא את השובך בין חרבין בין ישובין וצריך ליקח לו דרך דברי ר``ע וחכ``א אינו צריך ומודה ר``ע בזמן שאמר לו חוץ מאלו שאינו צריך ליקח לו דרך <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מכרן לאחר</span> ר``ע אומר אינו צריך ליקח לו דרך וחכ``א צריך ליקח לו דרך בד``א <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>במוכר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אבל בנותן מתנה נותן את כולה</span> האחין שחלקו זכו בשדה זכו בכולה המחזיק בנכסי הגר החזיק בשדה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>החזיק בכולה</span> המקדיש את השדה הקדיש את כולה ר``ש אומר המקדיש את השדה לא הקדיש אלא את החרוב המורכב ואת סדן השקמה


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף עא,א גמרא
pgu: עא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי שנא מכר ומאי שנא מתנה פירש יהודה בן נקוסא לפני רבי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>זה פירש</span> וזה לא פירש האי זה פירש וזה לא פירש זה לא פירש וזה לא פירש הוא אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>זה היה לו לפרש</span> וזה לא היה לו לפרש ההוא דאמר להו הבו ליה לפלניא ביתא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דמחזיק מאה גולפי</span> אשתכח דהוה מחזיק מאה ועשרין אמר מר זוטרא מאה אמר ליה מאה ועשרין לא אמר ליה רב אשי אמר מי לא תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>במה דברים אמורים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>במוכר</span> אבל בנותן מתנה נותן את כולן אלמא מאן דיהיב מתנה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בעין יפה יהיב</span> ה``נ מאן דיהיב מתנה בעין יפה יהיב:  המקדיש את השדה הקדיש וכו':  אמר רב הונא אע``ג <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דאמור רבנן</span> הקונה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שני אילנות</span> בתוך של חבירו הרי זה לא קנה קרקע מכר קרקע ושייר שני אילנות לפניו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>יש לו קרקע</span> ואפי' לר``ע דאמר מוכר בעין יפה מוכר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>הני מילי</span> גבי בור ודות דלא קא מכחשי בארעא אבל אילנות דקא מכחשי בארע


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף עא,ב גמרא
pgu: עא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אם איתא דלא שייר לימא ליה עקור אילנך שקול וזיל תנן ר' שמעון אומר המקדיש את השדה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לא הקדיש</span> אלא חרוב המורכב וסדן השקמה ותני עלה אמר ר``ש מה טעם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הואיל ויונקין משדה הקדש</span> ואי סלקא דעתך שיורי שייר כי קא ינקי מדנפשיה קא ינקי ר``ש דאמר כר``ע <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ורב הונא</span> דאמר כרבנן כרבנן פשיטא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>נפקא מינה</span> דאי נפלי הדר שתיל לה


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף עב,א גמרא
pgu: עב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ומי מצית מוקמת לה לר' שמעון כר' עקיבא והא תניא הקדיש שלשה אילנות ממטע עשרה לבית סאה הרי הקדיש את הקרקע <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואת האילנות</span> שביניהם לפיכך כשהוא פודה פודה בית זרע חומר שעורים בחמשים שקל כסף פחות מכאן או יותר על כן או שהקדישן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בזה אחר זה</span> הרי זה לא הקדיש לא הקרקע ולא את האילנות שביניהם לפיכך כשהוא פודה פודה את האילנות בשוויהן ולא עוד אלא אפילו הקדיש את האילנות וחזר והקדיש את הקרקע כשהוא פודה פודה את האילנות בשוויהן וחוזר ופודה בית זרע חומר שעורים בחמשים שקל כסף <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מני</span> אי רבי עקיבא הא אמר מוכר בעין יפה מוכר וכל שכן מקדיש אי רבנן הא אמרי מוכר הוא דבעין רעה מוכר אבל מקדיש בעין יפה מקדיש אלא פשיטא רבי שמעון היא ורבי שמעון אליבא דמאן אי אליבא דר``ע הא אמר מוכר בעין יפה מוכר וכל שכן מקדיש אלא פשיטא אליבא דרבנן וקא סבר ר``ש כי היכי דמוכר בעין רעה מוכר מקדיש נמי בעין רעה מקדיש ומשייר ארע


id: 4304
lvr: 43
prk: 04
nru: דף עב,ב גמרא
pgu: עב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ואלא קשיא הואיל ויונקין משדה הקדש אלא רבי שמעון לדבריהם דרבנן קאמר להו לדידי כי היכי דמוכר בעין רעה מוכר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מקדיש נמי בעין רעה מקדיש</span> ושיורי משייר לדידכו אודו לי מיהא דלא הקדיש אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>חרוב המורכב וסדן השקמה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואמרי ליה רבנן לא שנא</span> במאי אוקימתא לה כרבי שמעון אימא סיפא ולא עוד אלא אפילו הקדיש את האילנות וחזר והקדיש את הקרקע כשהוא פודה פודה את האילנות בשוייהן וחוזר ופודה בית זרע חומר שעורים בחמשים שקל כסף ואי ר' שמעון ליזיל בתר פדיון וניפרקו אגב ארעייהו דהא שמעינן ליה לר``ש דאזיל בתר פדיון דתניא מנין ללוקח שדה מאביו והקדישה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואחר כך מת אביו</span> מנין שתהא לפניו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כשדה אחוזה</span> ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0327' data-rgl='22'> ויקרא כז </span> ואם את שדה מקנתו אשר לא משדה אחוזתו שדה שאין ראויה להיות שדה אחוזה יצתה זו שראויה להיות שדה אחוזה דברי רבי יהודה ורבי שמעון רבי מאיר אומר מנין ללוקח שדה מאביו ומת אביו ואח``כ הקדיש מנין שתהא לפניו כשדה אחוזה תלמוד לומר ואם את שדה מקנתו אשר לא משדה אחוזתו שדה שאינה שדה אחוזה יצתה זו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שהיא שדה אחוזה</span> ואילו רבי יהודה ורבי שמעון היכא דמת אביו ואחר כך הקדישה לא צריכי קרא כי אצטריך קרא היכא דהקדישה ואחר כך מת אביו מנא להו אי מהאי קרא אימא לכדרבי מאיר הוא דאתא אלא לאו משום דאזלי בתר פדיון אמר רב נחמן בר יצחק לעולם בעלמא רבי יהודה ורבי שמעון לא אזלי בתר פדיון והכא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>קרא אשכחו</span> ודרוש א``כ לכתוב קרא ואם את שדה מקנתו אשר לא אחוזתו אי נמי שדה אחוזתו מאי אשר לא משדה אחוזתו את שאינה ראויה להיות שדה אחוזה יצתה זו שראויה להיות שדה אחוזה אמר רב הונא חרוב המורכב וסדן השקמה תורת אילן עליו ותורת קרקע עליו תורת אילן עליו דהיכא דאקדיש או זבין שני אילנות והאי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>יש לו קרקע</span> תורת קרקע עליו דלא מזדבן אגב ארעא ואמר רב הונא עומר שיש בו סאתים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>תורת עומר עליו</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>תורת גדיש עליו</span> תורת עומר עליו דשני עומרים שכחה שנים והוא אינן שכחה תורת גדיש עליו דתנן עומר שיש בו סאתים שכחו אין שכחה אמר רבה בר בר חנה אמר ריש לקיש חרוב המורכב וסדן השקמה באנו למחלוקת רבי מנחם <בר> [ברבי] יוסי ורבנ


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עג,א משנה
pgu: עג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>המוכר את הספינה</span> מכר את התורן ואת הנס ואת העוגין ואת כל המנהיגין אותה אבל לא מכר לא את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>עבדים</span> ולא את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מרצופין</span> ולא את האנתיקי ובזמן שאמר לו היא וכל מה שבתוכה הרי כולן מכורין


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עג,א גמרא
pgu: עג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תורן איסקריא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'><span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וכן הוא אומר</span></span><span class='tlm-sfr' data-chp='1227' data-rgl='5'> יחזקאל כז </span> ארז מלבנון לקחו לעשות תורן עליך:  נס <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אדרא</span> וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1227' data-rgl='7'> יחזקאל כז </span> שש ברקמה ממצרים היה מפרשך להיות לך לנס:  עוגין תני רבי חייא אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>עוגינין</span> שלה וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2901' data-rgl='13'> רות א </span> הלהן תשברנה עד אשר יגדלו הלהן תעגנה לבלתי היות לאיש:  מנהיגין א``ר אבא אלו המשוטין שלה וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1227' data-rgl='6'> יחזקאל כז </span> אלונים מבשן עשו משוטיך ואבע``א מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='1227' data-rgl='29'> יחזקאל כז </span> וירדו מאניותיהם <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כל תופשי משוט</span> ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>המוכר את הספינה</span> מכר את האיסכלה ואת <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בור המים שבתוכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>רבי נתן</span> אומר המוכר את הספינה מכר את הביצית סומכוס אומר המוכר את הספינה מכר את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דוגית</span> אמר רבא ביצית היינו דוגית רבי נתן בבלאה הוה קארי לה בוצית כדאמרי אינשי בוציאתא דמיאשן סומכוס דבר ארץ ישראל קארי לה דוגית כדכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1504' data-rgl='2'> עמוס ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ואחריתכן בסירות דוגה</span>:  אמר רבה אשתעו לי נחותי ימא האי גלא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>דמטבע</span> לספינה מיתחזי כי צוציתא דנורא חיוורתא ברישא ומחינן ליה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אלוותא</span> דחקיק עליה אהיה אשר אהיה יה ה' צבאות <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אמן אמן סלה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ונייח</span> אמר רבה אשתעו לי נחותי ימא בין גלא לגלא תלת מאה פרסי ורומא דגלא תלת מאה פרסי זימנא חדא הוה אזלינן באורחא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='30'>דלינן גלא</span> עד דחזינן בי <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>מרבעתיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>דכוכבא זוטא</span> והויא לי כמבזר ארבעין גריוי בזרא דחרדלא ואי דלינן טפי הוה <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>מקלינן מהבליה</span> ורמי לה גלא קלא לחברתה חבירתי שבקת מידי בעלמא דלא שטפתיה דניתי אנא ונאבדיה א``ל פוק חזי גבורתא דמריך מלא חוטא חלא ולא עברי שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1105' data-rgl='22'> ירמיהו ה </span> האותי לא תיראו נאם ה' אם מפני לא תחילו אשר שמתי חול גבול לים חוק עולם ולא יעברנהו אמר רבה לדידי חזי לי <span class='tlm-rsh' data-nro='42'>הורמין</span> בר לילית כי קא רהיט אקופיא דשורא דמחוזא <span class='tlm-rsh' data-nro='44'>ורהיט פרשא</span> כי רכיב חיותא מתתאיה <span class='tlm-rsh' data-nro='45'>ולא יכיל ליה</span> זמנא חדא הוה מסרגאן ליה תרתי כודנייתי וקיימ


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עג,ב גמרא
pgu: עג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אתרי גישרי דרוגנג</span> ושואר מהאי להאי ומהאי להאי ונקיט תרי מזגי דחמרא בידיה ומוריק מהאי להאי ומהאי להאי ולא נטפא ניטופתא לארעא ואותו היום<span class='tlm-sfr' data-chp='26a7' data-rgl='26'> תהילים קז </span> יעלו שמים ירדו תהומות הוה עד דשמעו בי מלכותא וקטלוהו אמר רבה לדידי חזי לי אורזילא בר יומיה דהוה כהר תבור והר תבור כמה הוי ארבע פרסי ומשאכא דצואריה תלתא פרסי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בי מרבעתא דרישיה</span> פרסא ופלגא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>רמא כופתא</span> וסכר ליה לירדנא ואמר רבה בר בר חנה לדידי חזיא לי ההיא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אקרוקתא</span> דהויא כי אקרא דהגרוניא ואקרא דהגרוניא כמה הויא שתין בתי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אתא תנינא</span> בלעה אתא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>פושקנצא</span> ובלעה לתנינא וסליק יתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>באילנא</span> תא חזי כמה נפיש חיליה דאילנא אמר רב פפא בר שמואל אי לא הואי התם <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לא הימני</span> ואמר רבה בר בר חנה זימנא חדא הוה קא אזלינן בספינתא וחזינן ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כוורא</span> דיתבא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אכלה טינא</span> באוסיי' ואדחוהו מיא ושדיוהו לגודא וחרוב מיניה שתין מחוזי ואכול מיניה שתין מחוזי ומלחו מיניה שתין מחוזי ומלאו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מחד גלגלא דעיניה</span> תלת מאה גרבי משחא וכי הדרן לבתר תריסר ירחי שתא חזינן דהוה קא מנסרי מגרמי מטללתא ויתבי למבנינהו הנך מחוזי ואמר רבה בר בר חנה זימנא חדא הוה קא אזלינן בספינתא וחזינן ההוא כוורא דיתבא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>חלתא אגביה</span> וקדח אגמא עילויה סברינן יבשתא היא וסלקינן ואפינן ובשלינן אגביה וכד חם גביה אתהפיך ואי לאו דהוה מקרבא ספינתא הוה טבעינן ואמר רבה בר בר חנה זימנא חדא הוה אזלינן בספינתא וסגאי ספינתא בין <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>שיצא</span> לשיצא דכוארא תלתא יומי ותלתא לילוותא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>איהו בזקיפא</span> ואנן בשיפולא וכי תימא לא מסגיא ספינתא טובא כי אתא רב דימי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>כמיחם קומקומא דמיא</span> מסגיא שתין פרסי ושאדי פרשא גירא וקדמה ליה ואמר רב אשי ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>גילדנא</span> דימא הואי דאית ליה תרי שייצי ואמר רבה בר בר חנה זימנא חדא הוה אזלינן בספינתא וחזינן ההוא ציפרא דקאים עד קרצוליה במיא ורישיה ברקיע ו<span class='tlm-rsh' data-nro='35'>אמרינן ליכא מיא</span> ובעינן לחות לאקורי נפשין ונפק בת קלא ואמר לן לא תיחותו הכא דנפלת ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>חציצא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>לבר נגרא</span> הא שב שני ולא קא מטיא אארעא ולאו משום דנפישי מיא אלא משום דרדפי מיא אמר רב אשי ההוא זיז שדי הוא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2650' data-rgl='11'> תהילים נ </span> וזיז שדי <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>עמדי</span> ואמר רבה בר בר חנה זימנא חדא הוה קא אזלינן במדברא וחזינן הנהו אווזי <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>דשמטי גדפייהו</span> משמנייהו וקא נגדי נחלי דמשחא מתותייהו אמינא להו אית לן בגוייכו חלקא לעלמא דאתי חדא דלי גדפא וחדא דלי אטמא כי אתאי לקמיה דרבי אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='45'>אמר לי</span> עתידין ישראל ליתן עליהן את הדין <סימן כעפרא דתכילתא טרקתיה עקרבא לסלתיה> ואמר רבה בר בר חנה זימנא חדא הוה קא אזלינן במדברא ואיתלוי בהדן ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='43'>טייעא</span> דהוה שקיל עפרא ומורח ליה ואמר הא אורחא לדוכתא פלן והא אורחא לדוכתא פלן אמרי' ליה כמה מרחקינן ממיא ואמר לן הבו לי עפרא יהיבנן ליה ואמר לן תמני פרסי תנינן ויהבינן ליה אמר לן דמרחקינן תלתא פרסי אפכית ליה ולא יכילית ליה אמר לי תא אחוי לך מתי מדבר אזלי חזיתינהו ודמו כמאן דמיבסמ


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עד,א גמרא
pgu: עד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  וגנו <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אפרקיד</span> והוה זקיפא ברכיה דחד מינייהו ועייל טייעא תותי ברכיה כי רכיב גמלא וזקיפא רומחיה ולא נגע ביה פסקי חדא קרנא דתכלתא דחד מינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ולא הוה מסתגי לן</span> אמר לי דלמא שקלת מידי מינייהו אהדריה דגמירי דמאן דשקיל מידי מינייהו לא מסתגי ליה אזלי אהדרתיה והדר מסתגי לן כי אתאי לקמיה דרבנן אמרו לי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כל אבא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חמרא</span></span> וכל בר בר חנה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>סיכסא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>למאי הלכתא</span> עבדת הכי למידע אי כבית שמאי אי כבית הלל איבעי לך למימני חוטין ולמימני <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חוליות</span> א``ל תא אחוי לך הר סיני אזלי חזאי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>דהדר</span>א ליה עקרבא וקיימא כי חמרי חוורתי שמעתי בת קול שאומרת אוי לי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שנשבעתי</span> ועכשיו שנשבעתי מי מפר לי כי אתאי לקמיה דרבנן אמרו לי כל אבא חמרא כל בר בר חנה סיכסא היה לך לומר מופר לך <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>והוא</span> סבר דלמא שבועתא דמבול הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ורבנן</span> א``כ אוי לי למה א``ל תא אחוי לך בלועי דקרח חזאי תרי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ביזעי</span> והוו קא מפקי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>קוטרא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שקל גבבא דעמרא</span> ואמשינה במיא ודעציתה בראשה דרומחא ועייליה התם וכי אפיק הוה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>איחרך איחרוכי</span> אמר לי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אצית</span> מאי שמעת ושמעית דהוו אמרין משה ותורתו אמת והן בדאין אמר לי כל תלתין יומי מהדר להו גיהנם להכא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כבשר בקלחת</span> ואמרי הכי משה ותורתו אמת והן בדאין אמר לי תא אחוי לך <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>היכא דנשקי ארעא ורקיעא</span> אהדדי שקלתא ל<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>סילתאי</span> אתנחתא בכוותא דרקיעא אדמצלינא בעיתיה ולא אשכחיתה אמינא ליה איכא גנבי הכא אמר לי האי גלגלא דרקיעא הוא דהדר נטר עד למחר הכא ומשכחת לה רבי יוחנן משתעי זימנא חדא הוה קא אזלינן בספינתא וחזינן ההוא כוורא דאפקיה לרישיה מימא ודמיין עייניה כתרי סיהרי ונפוץ מיא מתרתי זימיה כתרי <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מברי דסורא</span> רב ספרא משתעי זימנא חדא הוה קא אזלינן בספינתא וחזינן ההוא כוורא דאפקיה לרישיה מימא והוה ליה קרני וחקיק עליה אנא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>בריה קלה</span> שבים והוינא תלת מאה פרסי ואזילנא לפומא דלויתן אמר רב אשי ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>עיזא דימא</span> הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>דבחישא</span> ואית לה קרני רבי יוחנן משתעי זימנא חדא הוה קא אזלינן בספינתא וחזינן ההיא <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>קרטליתא</span> דהוו קא מקבעי בה אבנים טובות ומרגליות והדרי לה מיני דכוורי דמקרי כרשא נחי


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עד,ב גמרא
pgu: עד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בר אמוראי</span> לאתויה ורגש ובעי לשמטיה לאטמיה ושדא זיקא דחלא ונחת נפק בת קלא אמר לן מאי אית לכו בהדי קרטליתא דדביתהו דר``ח בן דוסא דעתידה דשדיא תכלתא בה לצדיקי לעלמא דאתי רב יהודה הינדוא משתעי זימנא חדא הוה אזלינן בספינתא וחזינן ההוא אבן טבא דהוה הדיר לה תנינא נחית בר אמוראי לאתויה אתא תנינא קא בעי למבלע לה לספינתא אתא פישקנצא פסקיה לרישיה אתהפיכו מיא והוו דמא אתא תנינא חבריה שקליה ותליה ליה וחיה הדר אתא קא בעי בלעא לספינתא הדר אתא ציפרא פסקיה לרישיה שקלוה לההיא אבן טבא שדיוה לספינתא הוה הני ציפרי מליחי בהדן אותבינהו עלייהו שקלוה ופרחו להו בהדה ת``ר מעשה ברבי אליעזר ורבי יהושע שהיו באין בספינה והיה ר``א ישן ור' יהושע נעור <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>נזדעזע</span> ר' יהושע וננער ר``א א``ל מה זה יהושע מפני מה נזדעזעת א``ל מאור גדול ראיתי בים אמר לו שמא עיניו של לויתן ראית דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2741' data-rgl='10'> איוב מא </span> עיניו כעפעפי שחר אמר רב אשי אמר לי הונא בר נתן זימנא חדא הוה קא אזלינן במדברא והואי אטמא דבשרא בהדן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פתחנא ונקרינא</span> ואנחנא אעשבי אדמייתינן ציבי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>חלם</span> אטמא וטוינן כי הדרן לבתר תריסר ירחי שתא חזינהו להנהו גומרי דהוו קא מלחשי כי אתאי לקמיה דאמימר אמר לי ההוא עישבא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>סמתרי</span> הוה הנהו גומרי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דריתמא</span> הוו<span class='tlm-sfr' data-chp='0101' data-rgl='1'> בראשית א </span> ויברא אלהים את התנינים הגדולים הכא תרגימו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ארזילי דימא</span> ר' יוחנן אמר זה לויתן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>נחש בריח</span> ולויתן נחש <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>עקלתון</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1027' data-rgl='1'> ישעיהו כז </span> ביום ההוא יפקוד ה' בחרבו הקשה וגו':  <סימן כל שעה ירדן>:  אמר רב יהודה אמר רב כל מה שברא הקב``ה בעולמו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>זכר ונקבה בראם</span> אף לויתן נחש בריח ולויתן נחש עקלתון זכר ונקבה בראם ואלמלי נזקקין זה לזה מחריבין כל העולם כולו מה עשה הקב``ה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>סירס את הזכר</span> והרג הנקבה ומלחה לצדיקים לעתיד לבא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1027' data-rgl='1'> ישעיהו כז </span> והרג את התנין אשר בים ואף <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בהמות בהררי אלף</span> זכר ונקבה בראם ואלמלי נזקקין זה לזה מחריבין כל העולם כולו מה עשה הקב``ה סירס הזכר וצינן הנקבה ושמרה לצדיקים לעתיד לבא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2740' data-rgl='16'> איוב מ </span> הנה נא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כחו במתניו</span> זה זכר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ואונו בשרירי בטנו</span> זו נקבה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>התם נמי</span> ליסרסיה לזכר וליצננה לנקבה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דגים פריצי</span> וליעביד איפכא איבעית אימא נקבה מליחא מעלי איבעית אימא כיון דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='26a4' data-rgl='26'> תהילים קד </span> לויתן זה יצרת לשחק בו בהדי נקבה לאו אורח ארעא הכא נמי לימלחה לנקבה כוורא מליחא מעלי בשרא מליחא לא מעלי ואמר רב יהודה אמר רב בשעה שביקש הקב``ה לבראות את העולם אמר לו לשר של ים פתח פיך <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ובלע כל מימות</span> שבעולם אמר לפניו רבש``ע די שאעמוד בשלי מיד בעט בו והרגו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2726' data-rgl='12'> איוב כו </span> בכחו <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>רגע הים</span> ובתבונתו מחץ רהב אמר ר' יצחק ש``מ שרו של ים רהב שמו ואלמלא מים מכסין אותו אין כל בריה יכולה לעמוד בריחו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1011' data-rgl='9'> ישעיהו יא </span> לא ירעו ולא ישחיתו בכל הר קדשי וגו' כמים לים מכסים <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אל תקרי לים מכסים</span> אלא לשרה של ים מכסים ואמר רב יהודה אמר רב ירדן יוצא ממערת פמייס תניא נמי הכי ירדן יוצא ממערת פמייס ומהלך בימה של סיבכי ובימה של טבריא ומתגלגל ויורד לים הגדול ומתגלגל ויורד עד שמגיע לפיו של לויתן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2740' data-rgl='25'> איוב מ </span> יבטח כי יגיח ירדן אל פיהו מתקיף לה רבא בר עולא האי בבהמות בהררי אלף כתיב אלא אמר רבא בר עולא <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אימתי בהמות בהררי אלף בטוחות</span> בזמן שמגיח ירדן בפיו של לויתן <סימן ימים גבריאל רעב> כי אתא רב דימי א``ר יוחנן מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2624' data-rgl='2'> תהילים כד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>כי הוא</span> על ימים יסדה ועל נהרות יכוננה אלו שבעה ימים וארבעה נהרות שמקיפין את ארץ ישראל ואלו הן שבעה ימים ימה של טבריא וימה של סדום וימה של חילת וימה של חילתא וימה של סיבכי וים אספמיא וים הגדול ואלו הן ארבעה נהרות ירדן וירמוך וקירומיון ופיגה כי אתא רב דימי א``ר יונתן עתיד גבריאל לעשו


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עה,א גמרא
pgu: עה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>קניגיא</span> עם לויתן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2740' data-rgl=''> איוב מ </span> התמשוך לויתן בחכה ובחבל תשקיע לשונו ואלמלא הקב``ה עוזרו אין יכול לו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2740' data-rgl='21'> איוב מ </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>העושו יגש חרבו</span> כי אתא רב דימי אמר רבי יוחנן בשעה שלויתן רעב מוציא הבל מפיו ומרתיח כל מימות שבמצולה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2741' data-rgl='23'> איוב מא </span> ירתיח כסיר מצולה ואלמלא מכניס ראשו לגן עדן אין כל בריה יכולה לעמוד בריחו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2741' data-rgl='23'> איוב מא </span> ים ישים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כמרקחה</span> ובשעה שצמא עושה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>תלמים תלמים</span> בים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2741' data-rgl='24'> איוב מא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אחריו</span> יאיר נתיב אמר רב אחא בר יעקב אין תהום חוזר לאיתנו עד שבעים שנה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2741' data-rgl='24'> איוב מא </span> יחשוב תהום לשיבה ואין שיבה פחותה משבעים אמר רבה א``ר יוחנן עתיד הקב``ה לעשות סעודה לצדיקים מבשרו של לויתן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2740' data-rgl='32'> איוב מ </span> יכרו עליו חברים ואין כרה אלא סעודה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09b06' data-rgl='23'> מלכים ב ו </span> ויכרה להם כרה גדולה ויאכלו וישתו ואין חברים אלא תלמידי חכמים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3008' data-rgl='13'> שיר השירים ח </span> היושבת בגנים חברים מקשיבים לקולך השמיעני והשאר מחלקין אותו ועושין בו סחורה בשוקי ירושלים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2740' data-rgl='32'> איוב מ </span> יחצוהו בין כנענים ואין כנענים אלא תגרים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1312' data-rgl='8'> הושע יב </span> כנען בידו מאזני מרמה לעשק אהב ואי בעית אימא מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='1023' data-rgl='8'> ישעיהו כג </span> אשר סוחריה שרים כנעניה נכבדי ארץ ואמר רבה א``ר יוחנן עתיד הקב``ה לעשות <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>סוכה</span> לצדיקים מעורו של לויתן שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='2740' data-rgl='33'> איוב מ </span> התמלא בסוכות עורו זכה עושין לו סוכה לא זכה עושין לו צלצל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2740' data-rgl='33'> איוב מ </span> ובצלצל דגים ראשו זכה עושין לו צלצל לא זכה עושין לו ענק שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2801' data-rgl='10'> משלי א </span> וענקים לגרגרותיך זכה עושין לו ענק לא זכה עושין לו קמיע שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2740' data-rgl='31'> איוב מ </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ותקשרנו</span> לנערותיך והשאר פורסו הקב``ה על חומות ירושלים וזיוו מבהיק מסוף העולם ועד סופו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1060' data-rgl='3'> ישעיהו ס </span> והלכו גוים לאורך ומלכים לנוגה זרחך: <span class='tlm-sfr' data-chp='1054' data-rgl='12'> ישעיהו נד </span> ושמתי כדכד <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שמשותיך</span> א``ר שמואל בר נחמני פליגי תרי מלאכי ברקיעא גבריאל ומיכאל ואמרי לה תרי אמוראי במערבא ומאן אינון יהודה וחזקיה בני רבי חייא חד אמר שוהם וחד אמר ישפה אמר להו הקב``ה להוי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כדין וכדין</span><span class='tlm-sfr' data-chp='1054' data-rgl='12'> ישעיהו נד </span> ושעריך לאבני <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אקדח</span> כי הא דיתיב רבי יוחנן וקא דריש עתיד הקב``ה להביא אבנים טובות ומרגליות שהם שלשים על שלשים וחוקק בהן עשר על עשרים ומעמידן בשערי ירושלים לגלג עליו אותו תלמיד השתא כביעתא דציצלא לא משכחינן כולי האי משכחינן לימים הפליגה ספינתו בים חזא מלאכי השרת דיתבי וקא מינסרי אבנים טובות ומרגליות שהם ל' על ל' וחקוק בהן עשר ברום עשרים אמר להו הני למאן אמרו ליה שעתיד הקב``ה להעמידן בשערי ירושלים אתא לקמיה דרבי יוחנן אמר ליה דרוש רבי לך נאה לדרוש כאשר אמרת כן ראיתי אמר לו ריקא אלמלא <לא> ראית לא האמנת מלגלג על דברי חכמים אתה נתן עיניו בו ונעשה גל של עצמות מיתיבי<span class='tlm-sfr' data-chp='0327' data-rgl=''> ויקרא כז </span> ואולך אתכם <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>קוממיות</span> רבי מאיר אומר מאתים אמה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כשתי קומות של אדם הראשון</span> רבי יהודה אומר מאה אמה כנגד היכל וכתליו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='26e4' data-rgl='12'> תהילים קמד </span> אשר בנינו כנטיעים מגודלים בנעוריהם בנותינו כזויות מחוטבות תבנית היכל כי קאמר ר' יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לכווי דבי זיקא</span> ואמר רבה א``ר יוחנן עתיד הקב``ה לעשות שבע חופות לכל צדיק וצדיק שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1004' data-rgl='5'> ישעיהו ד </span> וברא ה' על כל מכון הר ציון ועל מקראיה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ענן יומם</span> ועשן ונוגה אש להבה לילה כי על כל כבוד חופה מלמד שכל אחד ואחד עושה לו הקדוש ברוך הוא חופה לפי כבודו עשן בחופה למה אמר רבי חנינא שכל מי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שעיניו צרות</span> בתלמידי חכמים בעולם הזה מתמלאות עיניו עשן לעולם הבא ואש בחופה למה אמר רבי חנינא מלמד שכל אחד ואחד <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>נכוה</span> מחופתו של חבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אוי לה לאותה בושה</span> אוי לה לאותה כלימה כיוצא בדבר אתה אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0427' data-rgl=''> במדבר כז </span> ונתתה מהודך עליו ולא כל הודך זקנים <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>שבאותו הדור</span> אמרו פני משה כפני חמה פני יהושע כפני לבנה אוי לה לאותה בושה אוי לה לאותה כלימה אמר רבי חמא <בר> [ברבי] חנינא עשר חופות עשה הקדוש ברוך הוא לאדם הראשון בגן עדן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1228' data-rgl='13'> יחזקאל כח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בעדן גן אלהים היית</span> כל אבן יקרה וגו' מר זוטרא אמר אחת עשרה שנאמר כל אבן יקרה אמר רבי יוחנן וגרוע שבכולן זהב דקא חשיב ליה לבסוף מאי<span class='tlm-sfr' data-chp='1228' data-rgl='13'> יחזקאל כח </span> מלאכת תופיך ונקביך בך אמר רב יהודה אמר רב אמר לו הקדוש ברוך הוא לחירם מלך צור <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>בך נסתכלתי</span> ובראתי נקבים נקבים באדם ואיכא דאמרי הכי קאמר בך נסתכלת


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עה,ב גמרא
pgu: עה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>וקנסתי מיתה</span> על אדם הראשון מאי<span class='tlm-sfr' data-chp='1004' data-rgl='5'> ישעיהו ד </span> ועל מקראיה אמר רבה א``ר יוחנן לא כירושלים של עולם הזה ירושלים של עולם הבא ירושלים של עולם הזה כל הרוצה לעלות עולה של עולם הבא אין עולין אלא המזומנין לה ואמר רבה א``ר יוחנן עתידין צדיקים שנקראין על שמו של הקב``ה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1043' data-rgl='7'> ישעיהו מג </span> כל הנקרא בשמי ולכבודי בראתיו יצרתיו אף עשיתיו <וא``ר> [א``ר] שמואל בר נחמני א``ר יוחנן ג' <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>נקראו על שמו</span> של הקב``ה ואלו הן צדיקים ומשיח וירושלים צדיקים הא דאמרן משיח דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1123' data-rgl='6'> ירמיהו כג </span> וזה שמו אשר יקראו ה' צדקנו ירושלים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1248' data-rgl='35'> יחזקאל מח </span> סביב שמונה עשר אלף ושם העיר מיום ה' שמה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אל תקרי</span> שמה אלא שמה א``ר אלעזר עתידין צדיקים שאומרים לפניהן קדוש כדרך שאומרים לפני הקב``ה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1004' data-rgl='3'> ישעיהו ד </span> והיה הנשאר בציון והנותר בירושלים קדוש יאמר לו ואמר רבה א``ר יוחנן עתיד הקב``ה להגביה את ירושלים ג' פרסאות למעלה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2314' data-rgl='10'> זכריה יד </span> וראמה וישבה תחתיה מאי תחתיה כתחתיה וממאי דהאי תחתיה תלתא פרסי הויא אמר רבה אמר לי ההוא סבא לדידי חזי לי ירושלים קמייתא ותלתא פרסי הויא ושמא תאמר יש צער לעלות ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='1060' data-rgl='8'> ישעיהו ס </span> מי אלה כעב תעופינה וכיונים אל ארובותיהם אמר רב פפא ש``מ האי עיבא תלתא פרסי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מידלי</span> אמר רבי חנינא בר פפא בקש הקדוש ברוך הוא לתת את ירושלים במדה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2302' data-rgl='6'> זכריה ב </span> ואומר אנה אתה הולך ויאמר אלי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>למוד את ירושלים</span> לראות כמה רחבה וכמה ארכה אמרו מלאכי השרת לפני הקדוש ברוך הוא רבש``ע הרבה כרכים בראת בעולמך של אומות העולם ולא נתת מדת ארכן ומדת רחבן ירושלים ששמך בתוכה ומקדשך בתוכה וצדיקים בתוכה אתה נותן בה מדה מיד<span class='tlm-sfr' data-chp='2302' data-rgl='8'> זכריה ב </span> ויאמר אליו רוץ דבר אל הנער הלז לאמר פרזות תשב ירושלם מרוב אדם ובהמה בתוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אמר ריש לקיש</span> עתיד הקב``ה להוסיף על ירושלם אלף טפף גינואות אלף קפל מגדלים אלף ליצוי בירניות אלף ושני שילה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>טוטפראות</span> וכל אחת ואחת הויא כצפורי בשלוותה תניא א``ר יוסי אני ראיתי צפורי בשלוותה והיו בה מאה ושמונים אלף שווקים של מוכרי ציקי קדירה<span class='tlm-sfr' data-chp='1241' data-rgl='6'> יחזקאל מא </span> והצלעות צלע אל צלע <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שלש ושלשים פעמים</span> מאי שלש ושלשים פעמים א``ר לוי אמר רב פפי משום ר' יהושע דסכני אם ג' ירושלים הן כל אחת ואחת יש בה שלשים מדורין למעלה אם שלשים ירושלים הן כל אחת ואחת יש בה שלשה מדורין למעלה:  <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>איתמר ספינה</span> רב אמר כיון שמשך <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כל שהוא</span> קנה ושמואל אמר לא קנה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>עד שימשוך את כולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>לימא</span> כתנאי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'><span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כיצד</span></span> במסירה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אחזה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בטלפה</span> בשערה באוכף שעליה בשליף שעליה בפרומביא שבפיה בזוג שבצוארה קנאה כיצד במשיכה קורא לה והיא באה או שהכישה במקל ורצתה לפניו כיון שעקרה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>יד ורגל</span> קנאה רבי אחי ואמרי לה ר' אחא אומר עד שתהלך <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מלא קומתה</span> לימא רב דאמר כתנא קמא ושמואל דאמר כרבי אחא אמר לך רב אנא דאמרי אפילו לרבי אחא עד כאן לא קאמר רבי אחא אלא בבעלי חיים דאע``ג דעקרה יד ורגל <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>בדוכתה קיימא</span> אבל ספינה כיון דנדה בה פורתא נדה לה כולה ושמואל אמר אנא דאמרי אפי' כתנא קמא עד כאן לא קאמר תנא קמא אלא בבעלי חיים דכיון דמיעקרא יד ורגל <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אידך</span> למיעקר קיימא אבל ספינה אי משיך לה כולה אין אי לא לא לימא כהני תנאי דתניא ספינה נקנית במשיכה ר' נתן אומר ספינה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ואותיות</span> נקנות במשיכ


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עו,א גמרא
pgu: עו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ובשטר</span> אותיות מאן דכר שמייהו חסורי מחסרא והכי קתני ספינה נקנית במשיכה ואותיות ב<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מסירה</span> רבי נתן אומר ספינה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אותיות נקנות</span> במשיכה ובשטר שטר לספינה למה לי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מטלטלי היא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלא לאו הכי קתני</span> ספינה נקנית במשיכה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואותיות במסירה</span> רבי נתן אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ספינה במשיכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ואותיות בשטר</span> ספינה במשיכה היינו תנא קמא אלא דרב ושמואל איכא בינייהו לא דכולי עלמא אי כרב אי כשמואל ובספינה כולי עלמא לא פליגי כי פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>באותיות</span> והכי קאמר ליה ר' נתן לתנא קמא בספינה ודאי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מודינא לך</span> באותיות אי איכא שטר אין אי לא לא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ובפלוגתא דהני תנאי</span> דתניא אותיות נקנות במסירה דברי רבי וחכמים אומרים בין <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כתב</span> ולא מסר בין מסר ולא כתב לא קנה עד שיכתוב וימסור <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>במאי אוקימתא</span> כרבי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ספינה נמי תיקני במסירה</span> דתניא ספינה נקנית במסירה דברי רבי וחכ``א לא קנ


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עו,ב גמרא
pgu: עו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>עד שימשכנה</span> או <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>עד שישכור</span> את מקומה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא קשיא</span> כאן ברשות הרבים כאן בסימטא במאי אוקימתא להא בתרייתא ברשות הרבים אימא סיפא וחכמים אומרים לא קנה עד שימשכנה ואי ברשות הרבים ממאן אוגיר ותו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>משיכה</span> ברשות הרבים מי קניא והא אביי ורבא דאמרי תרוייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מסירה</span> קונה ברשות הרבים ובחצר שאינה של שניהם משיכה קונה בסימטא ובחצר שהיא של שניהם והגבהה קונה בכל מקום מאי עד שימשכנה נמי דקאמר ומאי עד שישכור את מקומה דקאמר הכי קאמר עד שימשכנה מרה``ר לסימטא ואם רשות בעלים היא לא קנה עד שישכור את מקומה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לימא אביי ורבא דאמרי כרבי</span> אמר רב אשי אי דאמר ליה לך חזק וקני הכי נמי הכא במאי עסקינן דאמר ליה לך משוך וקני מר סבר קפידא ומר סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מראה מקום</span> הוא לו אמר רב פפא האי מאן דמזבין ליה שטרא לחבריה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>צריך למיכתב</span> ליה קני הוא וכל שעבודא דביה אמר רב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אמריתה לשמעתא</span> קמיה דרב כהנא ואמרית ליה טעמא דכתב ליה הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הא לא כתב ליה הכי</span> לא קני וכי לצור על פי צלוחיתו הוא צריך אמר לי אין לצור ולצו


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עז,א גמרא
pgu: עז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אמר אמימר הלכתא אותיות נקנות במסירה כרבי</span> אמר ליה רב אשי לאמימר גמרא או סברא א``ל גמרא אמר רב אשי סברא נמי הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דאותיות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מילי נינהו</span> ומילי במילי לא מיקנין ולא והאמר רבה בר יצחק אמר רב שני שטרות הם זכו בשדה לפלוני וכתבו לו את השטר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חוזר בשטר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואינו חוזר בשדה</span> ע``מ שתכתבו לו את השטר חוזר בין בשטר בין בשדה ורב חייא בר אבין אמר רב הונא שלשה שטרות הן תרי הא דאמרן אידך אם קדם מוכר וכתב את השט


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עז,ב גמרא
pgu: עז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כאותה ששנינו</span> כותבין שטר למוכר אע``פ שאין לוקח עמו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כיון שהחזיק זה</span> בקרקע נקנה שטר בכל מקום שהוא וזו היא ששנינו נכסים שאין להן אחריות נקנין עם נכסים שיש להן אחריות בכסף ושטר וחזקה אגב שאני דהא מטבע דלא ניקני <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בחליפין</span> ואגב ארעא ניקני כי הא דרב פפא הוו ליה תריסר אלפי זוזי בי חוזאי אקנינהו ניהליה לרב שמואל בר אחא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אגב אסיפא</span> דביתיה כי אתא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>נפק לאפיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>עד תווך</span>:  אבל לא מכר לא את <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>העבדים</span> ולא את <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>המרצופין</span> ולא את האנתיקי וכו':  מאי אנתיקי אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>עיסקא דבגווה</span>


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עז,ב משנה
pgu: עז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  מכר את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>קרון</span> לא מכר את <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הפרדות</span> מכר את הפרדות לא מכר את הקרון מכר את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>צמד</span> לא מכר את הבקר מכר את הבקר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לא מכר את הצמד</span> ר' יהודה אומר הדמים מודיעין כיצד אמר לו מכור לי צימדך במאתים זוז הדבר ידוע שאין הצמד במאתים זוז וחכמים אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אין הדמים ראיה</span>


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עז,ב גמרא
pgu: עז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תני רב תחליפא בר מערבא קמיה דרבי אבהו מכר את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>קרון</span> מכר את <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הפרדות</span> והא אנן לא מכר תנן אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>איסמייה</span> אמר ליה לא תיתרגם מתניתיך באדוקין בו:  מכר את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>צמד</span> לא מכר את הבקר וכו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>היכי דמי</span> אילימא דקרו לצימדא צימדא ולבקר בקר פשיטא צימדא זבין ליה בקר לא זבין ליה ואלא דקרו ליה נמי לבקר צימדא כוליה זבין ליה לא צריכא באתרא דקרו ליה לצימדא צימדא ולבקר בקר ואיכא נמי דקרו לבקר צימדא ר' יהודה סבר הדמים מודיעין <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>ורבנן סברי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אין הדמים ראיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>ואי אין הדמים ראיה</span> ליהוי ביטול מק


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עח,א גמרא
pgu: עח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  וכי תימא ביטול מקח לרבנן לית להו ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>והתנן</span> רבי יהודה אומר המוכר ס``ת בהמה ומרגלית אין להן אונאה אמרו לו לא אמרו אלא את אלו מאי אין דמים ראיה נמי דקתני דהוי ביטול מקח ואיבעית אימא כי אמור רבנן אונאה וביטול מקח <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בכדי שהדעת טועה</span> אבל בכדי שאין הדעת טועה לא אימור מתנה יהב ליה


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עח,א משנה
pgu: עח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  המוכר את החמור לא מכר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כליו</span> נחום המדי אומר מכר כליו רבי יהודה אומר פעמים מכורין פעמים אינן מכורין כיצד היה חמור לפניו וכליו עליו ואמר לו מכור לי חמורך זה הרי כליו מכורין חמורך הוא אין כליו מכורין


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עח,א גמרא
pgu: עח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר עולא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מחלוקת</span> בשק ודיסקיא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וכומני</span> דתנא קמא סבר סתם חמור לרכוב קאי ונחום המדי סבר סתם חמור למשאוי קאי אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אוכף ומרדעת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>קילקלי</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>חבק</span> ד``ה מכורין מיתיבי חמור ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כליו</span> אני מוכר לך ה``ז מכר את האוכף ואת המרדעת ואת הקילקלי ואת החבק אבל לא מכר שק ודיסקיא וכומני ובזמן שאמר לו היא וכל מה שעליה הרי כולן מכורין טעמא דא``ל חמור וכליו הוא דקני אוכף ומרדעת הא לא א``ל הכי לא הוא הדין דאע``ג דלא אמר ליה חמור וכליו נמי אוכף ומרדעת מכורין והא קמ``ל דאע``ג דאמר ליה חמור וכליו שק ודיסקיא וכומני לא קני מאי כומני אמר רב פפא בר שמואל מרכבתא דנשי איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בעודן עליו</span> מחלוקת אבל בשאינן עליו מודה להו נחום המדי או דלמא בשאינן עליו מחלוקת אבל בעודן עליו מודו ליה רבנן לנחום ת``ש ובזמן שאמר לו הוא וכל מה שעליו הרי כולן מכורין <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אי אמרת בשלמא בעודן עליו מחלוקת <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>הא מני</span> רבנן היא</span> אלא אי אמרת בשאין עודן עליו מחלוקת אבל בעודן עליו דברי הכל מכורין הא מני לעולם בשאין עודן עליו מחלוקת ורבנן היא ואימא ובזמן שאמר לו הוא וכל מה שראוי להיות עליו תא שמע רבי יהודה אומר פעמים מכורין פעמים שאינן מכורין מאי לאו אמאי דקאמר תנא קמא קאי רבי יהודה לא רבי יהוד


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עח,ב גמרא
pgu: עח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מלתא אחריתי קאמר א``ל רבינא לרב אשי ת``ש מכר את הקרון לא מכר את הפרדות ותני רב תחליפא בר מערבא קמיה דרבי אבהו מכר את הקרון מכר את הפרדות וא``ל והא אנן לא מכר תנן וא``ל איסמייה וא``ל לא תתרגם מתניתך באדוקים בו מכלל דמתני' בשאין אדוקים בו ומדרישא בשאין עודן עליו סיפא נמי בשאין עודן עליו אדרבה אימא רישא אבל לא מכר לא את העבדים ולא את האנתיקי ואמרינן מאי אנתיקי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אמר רב פפא</span> עיסקא דבגוה ומדרישא בעודן עליו סיפא נמי בעודן עליו אלא תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מילי מילי קתני</span> [סימן זגם נסן] אמר אביי ר``א ורשב``ג ור' מאיר ורבי נתן וסומכוס ונחום המדי כולהו סבירא להו כי מזבין איניש מידי איהו וכל תשמישתיה מזבין ר``א דתנן ר``א אומר המוכר את בית הבד מכר את הקורה רשב``ג דתנן רשב``ג אומר המוכר את העיר מכר את הסנטר ר' מאיר דתניא ר' מאיר אומר מכר את הכרם מכר תשמישי הכרם רבי נתן וסומכוס ביצית ודוגית נחום המדי הא דאמרן:  רבי יהודה אומר פעמים מכורין וכו':  מאי שנא חמורך זו ומאי שנא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>חמורך הוא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אמר רבא</span> חמורך זו ידע דחמרא דידיה הוא והאי דקא א``ל זו משום כליו קא``ל חמורך הוא דלא ידע דחמרא דידיה הוא והכי קא``ל חמורך הוא שתמכרנה לי


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עח,ב משנה
pgu: עח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>המוכר את החמור</span> מכר את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>סיח</span> מכר את הפרה לא מכר את בנה מכר אשפה מכר זבלה מכר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בור</span> מכר מימיה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מכר כוורת מכר דבורים</span> מכר שובך <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מכר יונים</span>


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עח,ב גמרא
pgu: עח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>היכי דמי</span> אי דאמר ליה היא ובנה אפילו פרה ובנה נמי אי דלא א``ל היא ובנה אפילו חמור נמי לא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אמר רב פפא</span> דאמר ליה חמור מניקה ופרה מניקה אני מוכר לך בשלמא פרה איכא למימר לחלבה בעי לה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אלא חמור</span> מאי קא``ל ש``מ היא ובנה קאמר ליה ואמאי קרי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>סיח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שמהלך אחר סיחה נאה</span> א``ר שמואל בר נחמן א``ר יוחנן מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0421' data-rgl='27'> במדבר כא </span> על כן יאמרו המושלים וגו' המושלים אלו המושלים ביצרם בואו חשבון בואו ונחשב חשבונו של עולם <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הפסד מצוה</span> כנגד שכרה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ושכר עבירה</span> כנגד הפסדה תבנה ותכונן <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אם אתה עושה כן</span> תבנה בעולם הזה ותכונן לעולם הבא עיר סיחון אם משים אדם עצמו <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>כעיר זה</span> שמהלך אחר סיחה נאה מה כתיב אחריו כי אש יצאה מחשבון וגו' תצא אש ממחשבין ותאכל את שאינן מחשבין ולהבה מקרית סיחון מקרית צדיקים <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>שנקראו שיחין</span> אכלה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ער מואב</span> זה המהלך אחר יצרו כעיר זה שמהלך אחר סיחה נאה <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>בעלי במות</span> ארנון אלו גסי הרוח דאמר מר כל אדם שיש בו גסות הרוח נופל בגיהנם ונירם אמר רשע אין רם אבד חשבון <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>אבד חשבונו של עולם</span> עד דיבון אמר הקב``ה המתן עד שיבא דין ונשי


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עט,א גמרא
pgu: עט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  עד נפח עד שתבא אש שאינה צריכה ניפוח עד מידבא עד <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שתדאיב נשמתן</span> ואמרי לה עד דעביד מאי דבעי אמר רב יהודה אמר רב כל הפורש מדברי תורה אש אוכלתו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1215' data-rgl=' 6, 7, 8'> יחזקאל טו </span> ונתתי [את] פני בהם <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מהאש יצאו</span> והאש תאכלם כי אתא רב דימי א``ר יונתן כל הפורש עצמו מד``ת נופל בגיהנם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2821' data-rgl='16'> משלי כא </span> אדם תועה מדרך השכל בקהל רפאים ינוח ואין רפאים אלא גיהנם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2809' data-rgl='18'> משלי ט </span> ולא ידע כי רפאים שם בעמקי שאול קרואיה מכר אשפה מכר זבלה וכו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>תנן התם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כל הראוי למזבח ולא לבדק הבית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לבדק הבית ולא למזבח</span> לא למזבח ולא לבדק הבית <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מועלין בהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ובמה שבתוכן</span> כיצד הקדיש בור מלאה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אשפות מלאות זבל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שובך מלא יונים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שדה מלאה עשבים</span> אילן נשוי פירות מועלין בהן ובמה שבתוכן אבל הקדיש בור ואחר כך נתמלא מים אשפה ואחר כך נתמלאה זבל שובך ואח``כ נתמלא יונים אילן ואחר כך נשא פירות שדה ואחר כך נתמלאה עשבים מועלין בהן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אין מועלין במה שבתוכן</span> דברי רבי יהודה רבי יוסי אומר המקדיש את השדה ואת האילן מועלין בהן ובגידוליהם מפני שהן גידולי הקדש תניא אמר רבי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נראין דברי ר' יהודה</span> בבור ושובך ודברי ר' יוסי בשדה ואילן האי מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בשלמא</span> נראין דברי ר' יהודה בבור ושובך מכלל דפליג אשדה ואילן אלא נראין דברי רבי יוסי בשדה ואילן מכלל דפליג בבור ושובך והא רבי יוסי שדה ואילן קאמר וכי תימא לדבריו דרבי יהודה קאמר והתניא אמר רבי יוסי אין אני רואה דברי[ו] של ר' יהודה בשדה ואילן מפני שהן גידולי הקדש בשדה ואילן הוא דאינו רואה הא בבור ושובך רואה הכי קאמר נראין דברי רבי יהודה לרבי יוסי בבור ושובך שאף רבי יוסי לא נחלק עליו אלא בשדה ואילן אבל בבור ושובך מודי ליה תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>הקדישן ריקנין</span> ואח``כ נתמלאו מועלין בהן ואין מועלין במה שבתוכן רבי אלעזר ברבי שמעון אומר אף מועלין במה שבתוכן אמר רבה מחלוקת בשדה ואילן דתנא קמא סבר לה כרבי יהודה ורבי אלעזר ברבי שמעון סבר לה כר' יוסי אבל בבור ושובך דברי הכל מועלין בהן ואין מועלין במה שבתוכן א``ל אביי ואלא הא דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>הקדישן מלאין</span> מועלין בהן ובמה שבתוכן ורבי אלעזר ברבי שמעון מחלי


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף עט,ב גמרא
pgu: עט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואי בשדה ואילן</span> אמאי מחליף אלא אמר רבה מחלוקת בבור ושובך אבל בשדה ואילן דברי הכל מועלין בהן ובמה שבתוכן ובבור ושובך בריקנין במאי פליגי ובמלאין במאי פליגי בריקנין פליגי בפלוגתא דרבי מאיר ורבנן דתנא קמא סבר לה כרבנן דאמרי אין אדם מקנה דבר שלא בא לעולם ור``א ברבי שמעון סבר כר``מ דאמר אדם מקנה דבר שלא בא לעולם אימור דשמעת ליה לרבי מאיר כגון פירות דקל דעבידי דאתו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הני מי יימר דאתו</span> אמר רבא משכחת לה במים הבאין דרך חצרו לבור ויונים הבאין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דרך שובכו</span> לשובך ובמלאים במאי פליגי אמר רבא כגון שהקדיש בור סתם ור' אלעזר ברבי שמעון <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>סבר לה כאבוה</span> דאמר דנין דין גבוה מדין הדיוט מה דין הדיוט מצי אמר בירא זביני לך מיא לא זביני לך אף דין גבוה בירא אקדיש מיא לא אקדיש <ות``ק סבר אין דנין דין גבוה מדין הדיוט> ודין הדיוט לא והתנן מכר בור מכר מימיו אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מתני' יחידאה היא</span> דתניא מכר בור לא מכר מימיו ר' נתן אומר מכר בור מכר מימיו


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פ,א משנה
pgu: פ
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הלוקח פירות שובך</span> מחבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מפריח</span> בריכה ראשונה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>פירות כוורת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>נוטל ג' נחילים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ומסרס</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חלות <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דבש</span></span> מניח ב' חלות זיתים לקוץ מניח שתי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>גרופיות</span>


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פ,א גמרא
pgu: פ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>והתניא</span> בריכה ראשונה ושניה אמר רב כהנא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא קשיא הא לה הא לאמה</span> מאי שנא אמה דמיצטוותא אברתא ואזוגא דשבקינן לה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>איהי נמי</span> תיצטוותא אאמה ואזוגא דשבקינן לה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אמה אברתא</span> מיצטוותא ברתא אאמה לא מיצטוותא:  <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>פירות כוורת</span> נוטל ג' נחילין <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ומסרס</span></span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>במה מסרסן</span> אמר רב יהודה אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בחרדל</span> אמרי במערבא משמיה דר' יוסי בר חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לא חרדל מסרסן אלא</span> מתוך שפיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>חד</span> חוזרות <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ואוכלות את דובשנן</span> ר' יוחנן אמר נוטל שלשה נחילין בסירוס <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>במתניתא תנא</span> נוטל ג' נחילין בזה אחר זה מכאן ואילך נוטל אחת ומניח אחת:  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חלות <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דבש</span></span> מניח <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שתי חלות</span> וכו':  אמר רב כהנא דבש בכוורת אינו יוצא מידי מאכל לעולם אלמא קסבר לא בעי מחשבה מיתיבי דבש בכוורת אינו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לא אוכל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ולא משקה</span> אמר אביי לא צריכא אלא לאותן שתי חלות רבא אמר רבי אליעזר הי


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פ,ב גמרא
pgu: פ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  דתנן כוורת דבורים ר``א אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הרי היא כקרקע</span> וכותבין עליה פרוזבול ואינה מקבלת טומאה במקומה והרודה ממנה בשבת חייב חטאת וחכ``א אין כותבין עליה פרוזבול ואינה כקרקע ומקבלת טומאה במקומה והרודה ממנה בשבת פטור א``ר אלעזר מאי טעמא דרבי אליעזר דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a14' data-rgl='27'> שמואל א יד </span> ויטבול אותה ביערת הדבש וכי מה ענין יער אצל דבש אלא לומר לך מה יער התולש ממנו בשבת חייב חטאת אף דבש הרודה ממנו בשבת חייב חטאת מיתיבי דבש הזב מכוורתו אינו לא אוכל ולא משקה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בשלמא לאביי</span> ניחא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא לרבא</span> קשיא אמר רב זביד כגון שזב ע``ג כלי מאוס רב אחא בר יעקב אמר כגון שזב על גבי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>קשקשין</span> מיתיבי דבש בכוורתו אינו לא אוכל ולא משקה חישב עליו לאכילה מטמא טומאת אוכלין למשקין מטמא טומאת משקין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בשלמא לאביי ניחא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אלא לרבא קשיא</span> אמר לך רבא תריץ הכי חישב עליו לאכילה אינו מטמא טומאת אוכלין למשקין אינו מטמא טומאת משקין תניא כוותיה דרב כהנא דבש בכוורתו מטמא טומאת אוכלין שלא במחשבה:  זיתים לקוץ מניח שתי גרופיות:  תנו רבנן הלוקח אילן מחבירו לקוץ מגביה מן הקרקע <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>טפח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וקוצץ</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בתולת השקמה</span> ג' טפחים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>סדן</span> השקמה ב' טפחים בקנים ובגפנים מן הפקק ולמעלה בדקלים ובארזים חופר ומשרש לפי שאין גזען מחליף <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ובתולת השקמה ג' טפחים</span> בעינן ורמינהי אין קוצצין בתולת השקמה בשביעית <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מפני שהיא עבודה</span> ר' יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כדרכו אסור</span> אלא מגביה י' טפחים וקוצץ או גומם מעם הארץ מעם הארץ הוא דקשי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הא אידך</span> מעלי לה אמר אביי ג' טפחים מעלי לה מעם הארץ ודאי קשי לה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מכאן ואילך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא מקשי קשי</span> לה ולאו עלויי מעלי לה גבי שביעית עבדינן מידי דודאי קשי לה גבי מקח וממכר עבדינן מידי דודאי מעלי לה בדקלים ובארזים חופר ומשרש לפי שאין גזען מחליף וארז <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אין גזעו מחליף</span> והא דריש ר' חייא בר לולייני מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2692' data-rgl='13'> תהילים צב </span> צדיק כתמר יפרח כארז בלבנון ישגה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אם נאמר תמר</span> למה נאמר ארז ואם נאמר ארז למה נאמר תמר אילו נאמר ארז ולא נאמר תמר הייתי אומר מה ארז אין עושה פירות <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אף צדיק אין עושה פירות</span> לכך נאמר תמר ואם נאמר תמר ולא נאמר ארז הייתי אומר מה תמר אין גזעו מחליף <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אף צדיק אין גזעו מחליף</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>לכך נאמר ארז</span> אלא הב``ע בשאר מיני ארזים כדרבה בר רב הונא דאמר רבה בר רב הונא אמרי בי רב י' מיני ארזים הן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1041' data-rgl='19'> ישעיהו מא </span> אתן במדבר ארז שיטה והדס ועץ שמן אשים וגו' ארז <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ארזא</span> שיטה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>תורניתא</span> הדס אסא עץ שמן <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אפרסמא</span> ברוש <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>ברתי</span> תדהר <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>שאגא</span> ותאשור <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>שורבינא</span> הני ז' הוי כי אתא רב דימי אמר הוסיפו עליהן <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>אלונים</span> אלמונים אלמוגים אלונים בוטני אלמונים <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>בלוטי</span> אלמוגי


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פא,א גמרא
pgu: פא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כסיתא</span> איכא דאמרי ערונים ערמונים אלמוגים ערונים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ערי</span> ערמונים דולבי אלמוגים כסיתא


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פא,א משנה
pgu: פא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הקונה שני אילנות</span> בתוך שדה חבירו הרי זה לא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קנה קרקע</span></span> רבי מאיר אומר קנה קרקע <span class='tlm-rsh' data-nro='5'><span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הגדילו</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ישפה</span></span> והעולה מן ה<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>גזע</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שלו</span> ומן השרשים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>של בעל הקרקע</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אם מתו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אין לו קרקע</span> קנה שלשה קנה קרקע הגדילו ישפה והעולה מן הגזע ומן השרשין שלו ואם מתו יש לו קרקע


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פא,א גמרא
pgu: פא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>תנן התם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הקונה שני אילנות</span> בתוך של חבירו מביא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ואינו קורא</span> ר``מ אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מביא וקורא</span> אמר רב יהודה אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מחייב</span> היה ר``מ אף בלוקח פירות מן השוק ממאי מדקתני <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>משנה יתירא</span> מכדי תנא ליה דיש לו קרקע פשיטא דמביא וקורא אלא ש``מ מחייב היה ר``מ אף בלוקח פירות מן השוק והא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0526' data-rgl='2'> דברים כו </span> אשר תביא מארצך ההוא למעוטי חוצה לארץ והא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0223' data-rgl='19'> שמות כג </span> אדמתך למעוטי אדמת <עכו``ם> {גוי} והכתיב אשר נתתה לי דיהבת לי זוזי וזבני בהו מתיב רבה הקונה אילן אחד בתוך של חבירו מביא ואינו קורא לפי שלא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קנה קרקע</span></span> דברי ר``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>תיובתא</span> א``ל ר``ש בן אליקים לר' אלעז


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פא,ב גמרא
pgu: פא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי טעמא דר``מ באילן אחד ומ``ט דרבנן בשני אילנות אמר לו דבר שהראשונים לא אמרו בו טעם תשאלני בבית המדרש כדי לביישני אמר רבה מאי קושיא דלמא ר``מ באילן אחד ספוקי מספקא ליה ורבנן בשני אילנות ספוקי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מספקא להו</span> ומי מספקא ליה והא קתני לפי שלא קנה קרקע דברי ר``מ אימא שמא לא קנה קרקע וליחוש דדלמא לאו ביכורים נינהו וקא מעייל חולין לעזרה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דמקדיש להו</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הא בעי מיכלינהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דפריק להו</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דלמא לאו בכורים נינהו</span> וקא מפקע להו מתרומה ומעשר דמפריש להו בשלמא תרומה גדולה יהיב לה לכהן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מעשר שני נמי</span> יהיב ליה לכהן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מעשר עני נמי</span> יהיב ליה לכהן עני אלא מעשר ראשון דלוי הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>למאן יהיב ליה</span> דיהיב ליה לכהן כר``א בן עזריה דתניא תרומה גדולה לכהן מעשר ראשון ללוי דברי רבי עקיבא רבי אלעזר בן עזריה אומר מעשר ראשון אף לכהן ודלמא בכורים נינהו ובעו קרייה קרייה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לא מעכבת</span> ולא והאמר ר' זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כל הראוי לבילה</span> אין בילה מעכבת בו ושאינו ראוי לבילה בילה מעכבת בו דעביד להו כר' יוסי בר חנינא דאמר בצרן ושגרן ביד שליח ומת שליח בדרך <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מביא ואינו קורא</span> מאי טעמא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0526' data-rgl='2'> דברים כו </span> ולקחת והבא


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פב,א גמרא
pgu: פב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  עד שתהא לקיחה והבאה כאחד והא ליכא א``ל רב אחא בריה דרב אויא לרב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מכדי פסוקי נינהו ליקרי</span> א``ל משום דמחזי כשיקרא רב משרשיא בריה דרב חייא אמר דלמא אתי לאפקועינהו מתרומה ומעשר:  הגדילו לא ישפה כו':  היכי דמי מן הגזע והיכי דמי מן השרשין א``ר יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כל שרואה פני חמה</span> זהו מן הגזע <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ושאינו רואה פני חמה</span> זהו מן השרשין וליחוש דלמא מסקא ארעא שירטון וא``ל תלתא זבינת לי ואית לי ארעא אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אמר רב נחמן יקוץ</span> וכן אמר רבי יוחנן יקוץ אמר רב נחמן נקיטינן דקל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אין לו</span> גזע סבר רב זביד למימר אין לו גזע לבעל דקל דכיון דלמחפר ולשרש קאי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אסוחי מסח דעתיה</span> מתקיף לה רב פפא והא קונה שני אילנות דלמחפר ולמשרש קיימי וקתני דיש לו גזע <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אלא אמר רב פפא</span> אין לו גזע לבעל דקל לפי שאין מוציא גזע <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ולרב זביד</span> קשיא מתניתין דזבין לחמש שנין:  קנה שלשה קנה קרקע:  וכמה א``ר חייא בר אבא א``ר יוחנן הרי זה קנה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תחתיהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>וביניהן</span> וחוצה לה


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פב,ב גמרא
pgu: פב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כמלוא אורה</span> וסלו מתקיף לה ר' אלעזר השתא דרך אין לו אורה וסלו יש לו דרך אין לו דארעא אחריתי היא אורה וסלו יש לו א``ר זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מדברי רבינו</span> נלמד שלשה הוא דאין לו דרך <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הא שנים יש לו</span> דא``ל בארעא דידך קיימי א``ל רב נחמן בר יצחק לרבא לימא ר' אלעזר לית ליה דשמואל רביה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דאמר שמואל</span> הלכה כר' עקיבא דאמר מוכר בעין יפה מוכר א``ל לא מתוקמא מתני' כר' עקיבא ממאי מדקתני הגדילו ישפה ואי ס``ד רבי עקיבא היא אמאי ישפה האמר מוכר בעין יפה מוכר א``ל אימור דא``ר עקיבא גבי בור ודות דלא מכחשי ארעא גבי אילן מי שמעת ליה מי לא מודי ר' עקיבא באילן הנוטה לתוך שדה חבירו שקוצץ <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מלא מרדע</span> מעל גבי מחרישה תניא כוותיה דר' חייא בר אבא הרי זה קנה תחתיהן וביניהן וחוצה להן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כמלוא אורה וסלו</span></span> א``ל אביי לרב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אותן אורה וסלו מי זורען</span> א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>תניתוה</span> החיצון זורע את הדרך א``ל מי דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>התם לית ליה פסידא ללוקח</span> אבל הכא אית ליה פסידא ללוקח דא``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>קמיטנפי</span> פירי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הא לא דמיא</span> אלא לסיפא וזה וזה אינן רשאין לזורעה תניא כוותיה דאביי הרי זה קנה תחתיהן וביניהן וחוצה להן כמלוא אורה וסלו וזה וזה אינן רשאין לזורעה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וכמה יהא ביניהן</span> רב יוסף אמר רב יהודה אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מארבע אמות</span> ועד שמונה רבא אמר רב נחמן אמר שמואל משמונה ועד שש עשרה א``ל אביי לרב יוסף לא תפלוג עליה דרב נחמן דתנן מתניתין כוותיה דתנן הנוטע את כרמו שש עשרה אמה על שש עשרה אמה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מותר להביא זרע לשם</span> אמר רבי יהודה מעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>בצלמון</span> באחד שנטע את כרמו שש עשרה על שש עשרה אמה והיה הופך שער שתי שורות לצד אחד וזורע את הניר לשנה אחרת היה הופך את השער <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>למקום הזרע</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>וזרע את הבור</span> ובא מעשה לפני חכמים <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>והתירוהו</span> א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>אנא לא ידענא</span> אלא עובדא הו


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פג,א גמרא
pgu: פג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בדורא דרעותא</span> ואתו לקמיה דרב יהודה וא``ל זיל הב ליה כמלא בקר וכליו ולא הוה ידענא כמלא בקר וכליו כמה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כיון דשמעת' להא דתנן</span> לא יטע אדם אילן סמוך לשדה חבירו אא``כ הרחיק ממנה ד' אמות ותני עלה ד' אמות שאמרו כדי עבודת הכרם אמינא ש``מ כמלא בקר וכליו ד' אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>וכרב יוסף מי לא תנן</span> ר``מ ור``ש אומרים הנוטע את כרמו שמונה אמות על שמונה מותר להביא זרע לשם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אפי' הכי מעשה</span> עדיף <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בשלמא לרב יוסף</span> אליבא דר``ש שמעינן ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מפוזרין</span> ושמעינן ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>רצופין</span> מפוזרין הא דאמרן רצופין דתנן כרם הנטוע על פחות מד``א <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אינו כרם</span> דברי ר``ש וחכ``א כרם ורואין את האמצעיים כאילו אינן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אלא לרב נחמן</span> אליבא דרבנן מפוזרין שמעינן ליה רצופין מי שמעינן ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>סברא הוא</span> מדלר``ש פלגא לרבנן נמי פלגא אמר רבא הלכתא מארבע אמות ועד שש עשרה תניא כוותיה דרבא כמה יהו מקורבין ארבע אמות וכמה יהו מרוחקין שש עשרה הרי זה קנה קרקע <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ואת האילנות</span> שביניהן לפיכך יבש האילן או נקצץ יש לו קרקע פחות מכאן או יתר על כאן או שלקחן בזה אחר זה הרי זה לא קנה לא את הקרקע ולא את האילנות שביניהן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לפיכך יבש האילן או נקצץ אין לו קרקע</span> בעי רבי ירמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כשהוא מודד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ממקום קצר</span> הוא מודד או ממקום רחב הוא מודד א``ל רב גביהה מבי כתיל לרב אשי תא שמע דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>הרכובה שבגפן</span> אינו מודד אלא מ<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>עיקר השני</span> בעי רבי ירמיה מכר לו שלשה בדי אילן מהו אמר ליה רב גביהה מבי כתיל לרב אשי ת``ש דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>המבריך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ג' גפנים</span> ועקריהן נראין ר``א ברבי צדוק אומר אם יש ביניהן מד' אמות ועד שמונה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מצטרפין</span> ואם לאו אין מצטרפין בעי רב פפא מכר לו שנים בתוך שדהו <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ואחד על המצר</span> מהו שנים בתוך שלו ואחד בתוך של חבירו מאי תיק


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פג,ב גמרא
pgu: פג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בעי רב אשי</span> בור מהו שתפסיק אמת המים מהו שתפסיק רשות הרבים מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ריכבא דדיקלי</span> מהו תיקו בעא מיניה הלל מרבי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עלה ארז ביניהן</span> מהו עלה ברשותא דידיה נפק אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>היה ארז</span> ביניהן מהו אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>קנה וקנה</span>:  כיצד הן עומדים רב אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כשורה</span> ושמואל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כחצובא</span> מ``ד כשורה כ``ש כחצובא ומ``ד כחצובא אבל כשורה לא מ``ט משום דמיזדרע בינתייהו מתקיף לה רב המנונא ולמ``ד כחצובא מ``ט דלא מיזדרע בינתייהו אלא מעתה זבין ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>תלת היגי רומייתא</span> דלא מיזדרע בינתייהו הכי נמי דיש לו קרקע א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הנך לא חשיבי</span> הנך חשיבי


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פג,ב משנה
pgu: פג
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  המוכר ראש בהמה גסה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לא מכר את הרגלים</span> מכר את הרגלים לא מכר את הראש מכר את <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>הקנה</span> לא מכר את הכבד מכר את הכבד לא מכר את הקנה אבל בדקה מכר את הראש מכר את הרגלים מכר את הרגלים לא מכר את הראש מכר את הקנה מכר את הכבד מכר את הכבד לא מכר את הקנה:  ארבע מדות במוכרין מכר לו חטין יפות ונמצאו רעות הלוקח יכול לחזור בו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>רעות ונמצאו יפות</span> מוכר יכול לחזור בו רעות ונמצאו רעות יפות ונמצאו יפות אין אחד מהם יכול לחזור בו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שחמתית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ונמצאת לבנה</span> לבנה ונמצאת שחמתית עצים של זית ונמצאו של שקמה של שקמה ונמצאו של זית <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>יין ונמצא חומץ</span> חומץ ונמצא יין שניהם יכולין לחזור בהן


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פג,ב גמרא
pgu: פג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אמר רב חסדא מכר לו שוה חמש בשש</span> והוקר ועמד על שמנה מי נתאנה לוקח לוקח יכול לחזור בו ולא מוכר משו


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פד,א גמרא
pgu: פד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  דא``ל אילו לא אוניתן לא הוה מצית הדרת בך השתא דאוניתן מצית הדרת בך <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ותנא תונא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>יפות ונמצאו רעות</span> לוקח יכול לחזור בו ולא מוכר ואמר רב חסדא מכר לו שוה שש בחמש <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>והוזל</span>ו ועמדו על ג' מי נתאנה מוכר מוכר יכול לחזור בו ולא לוקח דא``ל אילו לא אוניתן לא הוה מצית הדרת בך השתא מצית הדרת בך ותנא תונא רעות ונמצאו יפות מוכר יכול לחזור בו ולא לוקח מאי קא משמע לן מתני' היא אי ממתני' הוה אמינא דלמא דרב חסדא תרוייהו מצו הדרי בהו ומתני' הא אתא לאשמועינן דלוקח יכול לחזור בו דס``ד אמינא משום דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2820' data-rgl='14'> משלי כ </span> רע רע יאמר הקונה:  שחמתית ונמצאת לבנה כו':  אמר רב פפא מדקתני לבנה ש``מ האי שמשא סומקתי היא תדע דקא סמקא צפרא ופניא והאי דלא קא חזינן כוליה יומא נהורין הוא דלא ברי מיתיבי<span class='tlm-sfr' data-chp='0313' data-rgl='34'> ויקרא יג </span> ומראהו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>עמוק</span> מן העור כמראה חמה עמוקה מן הצל והתם <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לבן הוא</span> כמראה חמה ולא כמראה חמה כמראה חמה דעמוקה מן הצל ולא כמראה חמה דאילו התם לבן והכא אדום ולמאי דסליק דעתין מעיקרא הא קא סמקא צפרא ופניא בצפרא דחלפא אבי וורדי דגן עדן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בפניא</span> דחלפא אפתחא דגיהנם <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ואיכא דאמרי איפכא</span>:  יין ונמצא חומץ שניהן יכולין לחזור בהן:  <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לימא מתניתין רבי היא ולא רבנן</span> דתני


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פד,ב גמרא
pgu: פד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  יין וחומץ <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מין אחד הוא</span> רבי אומר שני מינין אפילו תימא רבנן עד כאן לא פליגי רבנן עליה דרבי אלא לענין מעשר ותרומה וכדר' אלעא דאמר רבי אלעא מנין לתורם מן הרעה על היפה שתרומתו תרומה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0418' data-rgl='32'> במדבר יח </span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לא תשאו עליו חטא</span> בהרימכם את חלבו ממנו אם אינו קדוש <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>נשיאות חטא למה</span> מכאן לתורם מן הרעה על היפה שתרומתו תרומה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אבל לענין מקח</span> וממכר דכולי עלמא איכא דניחא ליה בחמרא ולא ניחא ליה בחלא ואיכא דניחא ליה בחלא ולא ניחא ליה בחמרא


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פד,ב משנה
pgu: פד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>המוכר פירות לחבירו</span> משך ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מדד</span> קנה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'><span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מדד ולא משך לא קנה</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אם היה פיקח</span> שוכר את מקומן הלוקח פשתן מחבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הרי זה לא קנה</span> עד שיטלטלנו ממקום למקום ואם היה מחובר לקרקע ותלש כל שהוא קנה


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פד,ב גמרא
pgu: פד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  א``ר אסי א``ר יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מדד</span> והניח על גבי סימטא קנה א``ל ר' זירא לרבי אסי שמא לא שמע רבי אלא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מודד לתוך קופתו</span> א``ל דמי האי מרבנן כדלא גמרי אינשי שמעתא מדד לתוך קופתו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מימרא בעי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>קיבלה מיניה</span> או לא קיבלה מיניה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>תא שמע</span> דאמר ר' ינאי אמר רבי <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חצר השותפין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>קונין</span> זה מזה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מאי לאו על גבי קרקע</span> לא לתוך קופתו הכי נמי מסתברא דא``ר יעקב א``ר יוחנן מדד והניח על גבי סימטא לא קנה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>קשיין אהדדי</span> אלא לאו ש``מ כאן במודד לתוך קופתו כאן במודד על גבי קרקע שמע מינה תא שמע <span class='tlm-rsh' data-nro='5'><span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מדד ולא משך לא קנה</span></span> מאי לאו בסימטא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>לא ברשות הרבים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אי הכי</span> אימא רישא משך ולא מדד קנה משיכה ברשות הרבים מי קניא והא אביי ורבא דאמרי תרוייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מסירה</span> קונה ברשות הרבים ובחצר שאינה של שניהן משיכה קונה בסימטא ובחצר שהיא של שניהן והגבהה קונה בכל מקום מאי משך נמי דקתני מרה``ר לסימטא אי הכי אימא סיפא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אם היה פיקח</span> שוכר את מקומן ואי ברה``ר ממאן אגר הכי קאמר ואם ברשות בעלים היא אם היה פיקח שוכר את מקומן רב ושמואל דאמרי תרוייה


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פה,א גמרא
pgu: פה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כליו של אדם</span> קונה לו בכל מקום חוץ מרה``ר ורבי יוחנן ור``ש בן לקיש דאמרי תרוייהו אפילו ברה``ר אמר רב פפא לא פליגי כאן ברה``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כאן בסימטא</span> ואמאי קרו לה רה``ר שאין רה``י ה``נ מסתברא דא``ר אבהו א``ר יוחנן כליו של אדם קונה לו ב<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כל מקום שיש לו רשות</span> להניחו יש לו רשות אין <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אין לו רשות</span> לא ש``מ ת``ש ארבע מדות במוכרין עד שלא נתמלאה מדה למוכר משנתמלאה מדה ללוקח בד``א במדה שאינה של שניהן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אבל</span> אם היתה מדה של אחד מהן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ראשון ראשון</span> קנה במה דברים אמורים ברה``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ובחצר שאינה של שניהן</span> אבל ברשות מוכר לא קנה עד שיגביהנה או עד שיוציאנה מרשותו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ברשות לוקח</span> כיון שקבל עליו מוכר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>קנה לוקח</span> ברשות הלה המופקדים אצלו לא קנה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>עד שיקבל עליו</span> או עד שישכור את מקומן קתני מיהא ברשות הרבים ובחצר שאינה של שניה


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פה,ב גמרא
pgu: פה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי לאו ברה``ר ממש לא סימטא והא דומיא דחצר שאינה של שניהם קתני מאי חצר שאינה של שניהם נמי דלא דהאי כולה ולא דהאי כולה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אלא דתרוייהו</span> בעא מיניה רב ששת מרב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כליו של לוקח ברשות מוכר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>קנה לוקח</span> או לא אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>תניתוה</span> זרקו לה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לתוך חיקה</span> או לתוך <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>קלתה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הרי זו מגורשת</span> אמר ליה ר``נ מאי טעמא פשטת ליה מההיא דמחו לה מאה עוכלי בעוכלא דאמר רב יהודה אמר שמואל והוא שהיתה קלתה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>תלויה בה</span> ור``ל אמר קשורה ואע``פ שאינה תלויה בה רב אדא בר אהבה אמר כגון שהיתה קלתה מונחת לה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בין ירכותיה</span> רב משרשיא בריה דר' אמי אמר כגון שהיה בעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מוכר קלתות</span> רבי יוחנן אמר מקום חיקה קנוי לה מקום קלתה קנוי לה אמר רבא מאי טעמא דר' יוחנן לפי שאין אדם מקפיד <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לא על מקום חיקה</span> ולא על מקום קלתה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אלא פשוט לה מהא</span> ברשות מוכר לא קנה עד שיגביהנה או עד שיוציאנה מרשותו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מאי לאו בכליו דלוקח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לא בכליו דמוכר</span> ומדרישא בכליו דמוכר סיפא נמי בכליו דמוכר אימא סיפא ברשות לוקח כיון שקיבל עליו מוכר קנה לוקח <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואי בכליו דמוכר אמאי קנה לוקח</span> סיפא אתאן לכליו דלוקח <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ומאי פסקא</span> סתמא דמילתא בי מוכר מאני דמוכר שכיחי בי לוקח מאני דלוקח שכיחי אמר רבא ת``ש משך חמריו ופועליו והכניסן לתוך ביתו בין פסק עד שלא מדד ו<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בין מדד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>עד שלא פסק</span> שניהן יכולין לחזור בה


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פו,א גמרא
pgu: פו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>פירקן</span> והכניסן לתוך ביתו פסק עד שלא מדד אין שניהן יכולין לחזור בהן מדד עד שלא פסק שניהן יכולין לחזור בהן ומדכליו דמוכר ברשות לוקח לא קנה כליו דלוקח נמי ברשות מוכר לא קנה אמר רב נחמן בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בששפכן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>איקפד רבא</span> מידי שפכן קתני <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>פירקן קתני</span> אלא אמר מר בר רב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>במתאכלי דתומי</span> א``ל הונא בריה דמר זוטרא לרבינא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מכדי פירקן קתני</span> מה לי פסק ומה לי לא פסק א``ל פסק סמכא דעתיה לא פסק <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לא סמכא דעתיה</span> א``ל רבינא לרב אשי ת``ש דרב ושמואל דאמרי תרוייהו כליו של אדם קונה לו בכל מקום לאתויי מאי לאו לאתויי רשות מוכר התם דא``ל זיל קני <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>תנן התם</span> נכסים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שיש להן אחריות</span> נקנין <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בכסף</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בשטר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ובחזקה</span> ושאין להן אחריות אין נקנין אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>במשיכה</span> בסורא מתנו לה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>להא שמעתא</span> משמיה דרב חסדא בפומבדיתא מתנו לה משמיה דרב כהנא ואמרי לה משמיה דרבא לא שנו אלא דברים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שאין דרכן להגביה</span> אבל דברים <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שדרכן להגביה</span> בהגבהה אין במשיכה לא יתיב אביי וקאמר להא שמעתא איתיביה רב אדא בר מתנה לאביי <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>הגונב כיס בשבת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>חייב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שכבר נתחייב בגניבה</span> קודם שיבא לידי איסור שבת <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>היה מגרר</span> ויוצא מגרר ויוצא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>פטור</span> שהרי איסור שבת וגניבה באין כאחד והרי כיס דבר הגבהה הוא ואפי' הכי קני במשיכה א``ל במיתנא אנא נמי במיתנא קא אמינא א``ל במידי דבעי מיתנא תא שמע ברשות מוכר לא קנה עד שיגביהנה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>או עד שיוציאנה</span> מרשותו <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אלמא מידי דבר הגבהה</span> אי בעי בהגבהה קני ליה ואי בעי במשיכה קני ליה אמר רב נחמן בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>לצדדין קתני</span> מידי דבר הגבהה בהגבהה מידי דבר משיכה במשיכ


id: 4305
lvr: 43
prk: 05
nru: דף פו,ב גמרא
pgu: פו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ש המוכר פירות לחבירו משך ולא מדד קני <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>והא פירות דבני הגבהה נינהו</span> וקתני דקני במשיכה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הכא במאי עסקינן בשליפי רברבי</span> אי הכי אימא סיפא הלוקח פשתן מחבירו לא קנה עד שיטלטלנו ממקום זה למקום אחר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אטו פשתן בשליפי רברבי מי לא עבדי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שאני פשתן דמשתמיט</span> א``ל רבינא לרב אשי ת``ש בהמה גסה נקנית במסירה והדקה בהגבהה דברי ר``מ ור``ש בן אלעזר וחכ``א בהמה דקה במשיכה והא בהמה דקה דבר הגבהה היא וקתני דקני במשיכה שאני בהמה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דסרכא</span> רב ושמואל דאמרי תרוייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כור בשלשים אני מוכר לך</span> יכול לחזור בו אפילו בסאה האחרונה כור בשלשים סאה בסלע אני מוכר לך <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ראשון ראשון קנה</span> ת``ש אם היתה מדה של אחד מהן ראשון ראשון קנה ואע``ג דלא נתמלאה המדה כגון דאמר ליה הין בשנים עשר סלעים לוג בסלע אני מוכר לך וכדאמר רב כהנא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שנתות היו בהין</span> ה``נ שנתות היו במדות ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>השוכר את הפועל</span> לעשות עמו לגורן היום בדינ


