# bavli

id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עא,א גמרא
pgu: עא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בפירי</span>:  אמר רב כהנא אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>חרש</span> שיכול לדבר מתוך הכתב כותבין ונותנין גט לאשתו אמר רב יוסף מאי קא משמע לן תנינא נשתתק ואמרו לו נכתוב גט לאשתך והרכין בראשו בודקין אותו שלשה פעמים אם אמר על לאו לאו ועל הן הן הרי אלו יכתבו ויתנו אמר ליה רבי זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אלם קאמרת שאני אלם</span> דתניא מדבר ואינו שומע זהו חרש שומע ואינו מדבר זהו אלם וזה וזה הרי הן כפקחין לכל דבריהם וממאי דמדבר ואינו שומע זהו חרש שומע ואינו מדבר זהו אלם דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2638' data-rgl='14'> תהילים לח </span> ואני כחרש לא אשמע וכאלם לא יפתח פיו ואי בעית אימא כדאמרי אינשי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אישתקיל מילוליה</span> אמר ר' זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אי קשיא לי</span> הא קשיא לי דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0305' data-rgl='1'> ויקרא ה </span> אם לא יגיד <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>פרט לאלם</span> שאינו יכול להגיד אמאי הא יכול להגיד מתוך הכתב אמר ליה אביי עדות קאמרת שאני עדות דרחמנא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מפיהם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ולא מפי כתבם</span> מיתיבי כשם שבודקין אותו לגיטין כך בודקין אותו למשאות ולמתנות ו<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לעדיות ולירושות</span> קתני מיהת עדיות אמר רב יוסף בר מניומי אמר רב ששת <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בעדות אשה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דאקילו בה</span> רבנן והא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>קתני ירושות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אמר רבי אבהו</span> ירושת בנו הבכור קתני מיהת למשאות ולמתנות מאי לאו לעלמא לא לדידיה מיתיבי חרש לא הלכו בו אחר רמיזותיו ואחר קפיצותיו ואחר כתב ידו אלא במטלטלין <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אבל לא לגיטין</span> תנאי היא דתניא אמר רבן שמעון בן גמליאל <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>במה דברים אמורים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בחרש מעיקרו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אבל פיקח</span> ונתחרש <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הוא כותב</span> והן חותמין וחרש מעיקרו לא כשם שכונסה ברמיזה כך מוציאה ברמיזה אי באשתו ה``נ הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ביבמתו</span> יבמתו ממאן אילימא דנפלה ליה מאחיו חרש כשם שכניסתה ברמיזה כך יציאתה ברמיזה אלא דנפלה ליה מאחיו פיקח ואיבעית אימא לעולם דנפלה ליה מאחיו חרש וגזירה אחיו חרש אטו אחיו פיקח אי הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אשתו נמי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>יבמתו ביבמתו</span> מיחלפא אשתו ביבמתו לא מיחלפא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ומי גזרינן</span> חרש אטו פיק


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עא,ב גמרא
pgu: עא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  והתנן שני אחין חרשין נשואין שתי אחיות פיקחות או שתי אחיות חרשות או שתי אחיות אחת פיקחת ואחת חרשת <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וכן שתי אחיות חרשות</span> נשואות לשני אחין פיקחין או לשני אחין חרשין או לשני אחין אחד פיקח ואחד חרש הרי אלו פטורות מן החליצה ומן היבום <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואם היו נכריות</span> יכנסו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואם רצו להוציאן</span> יוציאו אלא מחוורתא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כדשנין מעיקרא</span> אמר רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חלוקין עליו חביריו</span> על רשב``ג אמר אביי אף אנן נמי תנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>נישטת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לא יוציא</span> נתחרש הוא או נשתטה לא יוציא עולמית מאי עולמית לאו אע``ג דיכול לדבר מתוך הכתב אמר רב פפא אי לאו דאשמועינן ר' יוחנן הוה אמינא רשב``ג לפרושי טעמא דת``ק הוא דאתא ומאי עולמית אע``ג דחזינא ליה דחריף <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אי נמי</span> לכדרבי יצחק דא``ר יצחק דבר תורה שוטה מתגרשת מידי דהוה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אפיקחת בעל כרחה</span> ומה טעם אמרו אינה מתגרשת שלא ינהגו בה מנהג הפקר


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עא,ב משנה
pgu: עא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אמרו לו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>נכתוב גט לאשתך</span> ואמר להן כתובו אמרו לסופר וכתב ולעדים וחתמו אע``פ שכתבוהו וחתמוהו ונתנוהו לו וחזר ונתנו לה הרי הגט בטל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>עד שיאמר לסופר כתוב</span> ולעדים חתומו


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עא,ב גמרא
pgu: עא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  טעמא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>דלא אמר תנו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>הא אמר תנו</span> נותנין מני ר``מ היא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דאמר מילי מימסרן לשליח</span> אימא סיפא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>עד שיאמר לסופר כתוב</span> ולעדים חתומו אתאן לר' יוסי דאמר מילי לא מימסרן לשליח רישא ר``מ וסיפא רבי יוסי אין רישא ר``מ וסיפא רבי יוסי אביי אמר כולה רבי מאיר היא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הכא במאי עסקינן</span> דלא אמר תנו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אי הכי</span> עד שיאמר תנו מיבעי ליה אלא הכא במאי עסקינן דלא אמר לבי תלתא א``ה עד שיאמר לשלשה מיבעי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אלא כולה רבי יוסי היא</span> והכא במאי עסקינן דלא אמר אמרו אי הכי עד שיאמר אמרו מיבעי ליה ועוד מי מודה רבי יוסי באומר אמרו והתנן כתב סופר ועד כשר ואמר רבי ירמיה חתם סופר שנינו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ואמר רב חסדא</span> מתניתין מנ


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עב,א גמרא
pgu: עב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ר' יוסי היא</span> דאמר מילי לא מימסרן לשליח ואי ס``ד מודה ר' יוסי באומר אמרו נפיק מינה חורבא דזימנין דאמר להו לשנים אמרו לסופר ויכתוב ולפלוני ופלוני ויחתמו ומשום כיסופא דסופר חיישי ומחתמי ליה ובעל לא אמר הכי אלא מחוורתא רישא ר``מ וסיפא ר' יוסי רב אשי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כולה ר' יוסי היא</span> ולא מיבעיא קאמר לא מבעיא היכא דלא אמר תנו אלא אפי' אמר תנו לא ולא מיבעיא היכא דלא אמר לבי תלתא אלא אפי' אמר לבי תלתא לא ולא מיבעיא היכא דלא אמר אמרו אלא אפילו אמר אמרו נמי לא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תניא כוותיה דרב אשי</span> כתב סופר לשמה וחתמו עדים לשמה אע``פ שכתבוהו וחתמוהו ונתנוהו לו ונתנו לה הרי הגט בטל עד שישמעו קולו שיאמר לסופר כתוב ולעדים חתומו ישמעו לאפוקי ממ``ד מודה רבי יוסי באומר אמרו קולו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לאפוקי מדרב כהנא</span> אמר רב


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עב,א משנה
pgu: עב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  זה גיטיך אם מתי זה גיטיך מחולי זה זה גיטיך לאחר מיתה לא אמר כלום מהיום אם מתי מעכשיו אם מתי ה``ז גט <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מהיום ולאחר מיתה גט ואינו גט</span> ואם מת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>חולצת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ולא מתייבמת</span> זה גיטיך מהיום אם מתי מחולי זה ועמד והלך בשוק וחלה ומת אומדין אותו אם מחמת חולי הראשון מת ה``ז גט ואם לאו אינו גט


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עב,א גמרא
pgu: עב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אלמא אם מתי כלאחר מיתה דמי והדר תני מהיום אם מתי מעכשיו אם מתי אלמא אם מתי לאו כלאחר מיתה דמי אמר אביי אם מתי שתי לשונות משמע <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>משמע כמעכשיו</span> ומשמע כלאחר מיתה אמר לה מהיום כמאן דאמר לה מעכשיו דמי לא אמר לה מהיום כמאן דאמר לה לאחר מיתה דמי:  זה גיטך <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אם מתי לא אמר כלום</span>:  אמר רב הונא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>חולצת</span> והא לא אמר כלום קתני לא אמר כלום דאסירא לעלמא וליבם נמי אסירא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>והא מדסיפא</span> חולצת מכלל דרישא יבומי נמי מיבמה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מתני'</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כרבנן</span> ורב הונא דאמר כר' יוסי דאמר זמנו של שטר מוכיח עליו אי רבי יוסי חליצה נמי לא תיבעי וכ``ת מספקא ליה לרב הונא אי הלכתא כר' יוסי או אין הלכה כר' יוסי ומי מספקא ליה והא רבה בר אבוה חלש עול לגביה רב הונא ורב נחמן א``ל רב הונא לר``נ בעי מיניה מרבה בר אבוה הלכה כרבי יוסי או אין הלכה א``ל טעמא דרבי יוסי לא ידענא הלכה איבעי מיניה א``ל את בעי מיניה הלכה וטעמיה דרבי יוסי אנא אמינא לך בעי מיניה א``ל הכי אמר רב הלכה כרבי יוסי לבתר דנפק א``ל היינו טעמא דרבי יוסי דקסבר זמנו של שטר מוכיח עליו אלא מספקא לי


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עב,ב גמרא
pgu: עב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אי א``ר יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בעל פה</span> אי לא אמר ומי מספקא ליה והתנן ה``ז גיטך אם לא באתי מכאן ועד י``ב חדש ומת בתוך י``ב חדש <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אינו גט</span> ותני עלה רבותינו התירוה להינשא ואמרי' מאן רבותינו אמר רב יהודה אמר שמואל בי דינא דשרו מישחא וסברי לה כר' יוסי דאמר זמנו של שטר מוכיח עליו אלא מספקא ליה אי הלכה כר' יוסי בעל פה או אין הלכה ומי מספקא ליה והאמר רבא ה``ז גיטיך <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אם מתי ושאני מת</span> ה``ז גט כ<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שאמות</span> ולאחר מיתה אין זה גט היכי דמי אילימא דאמר לה מהיום ורבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>צריכא למימר</span> והתנן מהיום אם מתי ה``ז גט ואלא לאו דלא אמר לה מהיום <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ור' יוסי</span> ש``מ הלכה כר' יוסי לרבא פשיטא ליה לרב הונא מספקא ליה ואב``א לעולם דאמר לה מהיום ורבנן והני לישני איצטריכי ליה שאני מת כאם מתי דמי כשאמות כלאחר מיתה דמי ואיכא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דמתני לה</span> אסיפא זה גיטך לאחר מיתה לא אמר כלום אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ולדברי ר' יוסי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חולצת</span> פשיטא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מדסיפא</span> לרבנן חולצת רישא נמי לר' יוסי חולצת מהו דתימא רבי יוסי בהא כרבי ס``ל דאמר גיטא מעליא הוי וחליצה נמי לא תיבעי קמ``ל דלא רבי סבר לה כר' יוסי ולא ר' יוסי סבר לה כרבי רבי לא סבר לה כרבי יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'><span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דקתני כזה גט</span></span> למעוטי דרבי יוסי ור' יוסי לא סבר לה כרבי דקתני כזה גט למעוטי דרבי רבי מאי היא דתניא מהיום ולאחר מיתה גט ואינו גט דברי חכמים רבי אומר כזה גט <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>רבי יוסי מאי היא</span> דתנן כתבו ותנו גט לאשתי אם לא באתי מיכן ועד י``ב חדש כתבוהו בתוך י``ב חדש ונתנו לאחר י``ב חדש אינו גט <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ר' יוסי אומר כזה גט</span>:  זה גיטיך מהיום אם מתי מחולי זה ועמד והלך בשוק כו':  אמר רב הונא גיטו כמתנתו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מה מתנתו</span> אם עמד חוזר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אף גיטו אם עמד חוזר</span> ומה גיטו אע``ג דלא פריש כיון דאמר כתובו אע``ג דלא אמר תנו אף מתנתו כיון דאמר תנו אע``ג דלא קנו מיניה תנן זה גיטך מהיום אם מתי מחולי זה ועמד והלך בשוק וחלה ומת אומדים אותו אם מחמת חולי הראשון מת ה``ז גט אם לאו אינו גט וא``א אם עמד חוזר למה לי אומדנא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>הרי עמד</span> אמר מר בריה דרב יוסף משמיה דרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שניתק מחולי לחולי</span> והא עמד קתני עמד מחולי זה ונפל לחולי אחר והא הלך בשוק קתני הלך על משענת


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עג,א גמרא
pgu: עג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  והא קמ``ל דהלך על משענתו הוא דבעינן אומדנא אידך אומדנא נמי לא בעינן שמעת מינה שכיב מרע שניתק מחולי לחולי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מתנתו מתנה</span> אין דאמר רבי אלעזר משמיה דרב שכיב מרע שניתק מחולי לחולי מתנתו מתנה רבה ורבא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לא סבירא להו הא דרב הונא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>גזירה שמא יאמרו יש גט לאחר מיתה</span> ומי איכא מידי דמדאורייתא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לא הוי גיטא</span> ומשום גזירה שרינן אשת איש לעלמא אין כל דמקדש אדעתא דרבנן מקדש ואפקעינהו רבנן לקדושין מיניה א``ל רבינא לרב אשי תינח דקדיש בכספא קדיש בביאה מאי איכא למימר א``ל שויוה רבנן לבעילתו בעילת זנות ת``ר זה גיטיך מהיום אם מתי מחולי זה ונפל הבית עליו או הכישו נחש <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אינו גט</span> אם לא אעמוד מחולי זה ונפל עליו בית או הכישו נחש ה``ז גט מאי שנא רישא ומאי שנא סיפא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שלחו מתם</span> אכלו ארי אין לנו ההוא גברא דזבין ארעא לחבריה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>קביל עליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כל אונסא דמתיליד</span> לסוף <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אפיקו בה נהרא</span> אתא לקמיה דרבינא א``ל זיל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שפי ליה</span> דהא קבילת עלך כל אונסא דמתיליד א``ל רב אחא בר תחליפא לרבינא אונסא דלא שכיח הוא איגלגל מילתא ומטא לקמיה דרבא אמר להו אונסא דלא שכיח הוא איתיביה רבינא לרבא אם לא אעמוד מחולי זה ונפל עליו בית או הכישו נחש ה``ז גט אמר ליה רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ואימא מרישא</span> אינו גט א``ל רב אחא מדפתי לרבינא ומשום דקשיא רישא אסיפא לא מותבינן תיובתא מינה אמר ליה אין כיון דקשיא רישא אסיפא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לא איתמר בי מדרשא</span> ומשבשתא היא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>זיל בתר סברא</span> רב פפא ורב הונא בריה דרב יהושע זבן שומשמי אגידא דנהר מלכא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אגור מלחי</span> לעבורינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>קבילו עלייהו</span> כל אונסא דמתיליד לסוף איסתכר נהר מלכא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אמרו להו</span> אגורו חמרי אפקעינהו ניהלן דהא קבילתו עלייכו כל אונסא דמיתליד אתו לקמיה דרבא אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>קאקי חיורי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>משלחי גלימי</span> דאינשי אונסא דלא שכיח הוא


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עג,א משנה
pgu: עג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לא תתייחד עמו</span> אלא בפני עדים אפי' על פי עבד אפי' ע``פ שפחה חוץ משפחתה מפני שלבה גס בה בשפחתה מה היא באותן הימים רבי יהודה אומ


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עג,ב גמרא
pgu: עג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר ראוה שנתייחדה עמו באפילה או שישנה עמו תחת מרגלות המטה אין חוששין שמא נתעסקו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בדבר אחר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חוששין משום זנות</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואין חוששין</span> משום קדושין רבי יוסי ברבי יהודה אומר אף <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חוששין משום קידושין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מאי קאמר</span> אמר רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אמר רבה</span> בר אבוה ה``ק ראוה שנבעלה חוששין משום קידושין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>נתן לה כספים</span> חוששין משום זנות דאמרי' באתננה נתן לה ואין חוששין משום קידושין רבי יוסי בר' יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אף בזו</span> חוששין משום קידושין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'><span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כמאן אזלא הא</span></span> דאמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן מחלוקת כשראוה שנבעלה אבל לא ראוה שנבעלה דברי הכל אין צריכה הימנו גט שני <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כמאן כדברי הכל</span> מתקיף לה אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מידי כספים קתני</span> אלא אמר אביי ה``ק ראוה שנבעלה חוששין משום זנות ואין חוששין משום קידושין ר' יוסי ברבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אף חוששין</span> משום קידושין כמאן אזלא הא דאמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן מחלוקת כשראוה שנבעלה אבל לא ראוה שנבעלה דברי הכל אין צריכה הימנו גט שני כמאן כר' יוסי בר' יהודה מתקיף לה רבא א``כ <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מאי אף</span> אלא אמר רבא ה``ק רבי יוסי בר רבי יהודה אומר אף לא ראוה שנבעלה חוששין משום קידושין כמאן אזלא הא דאמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן מחלוקת כשראוה שנבעלה אבל לא ראוה שנבעלה דברי הכל אינה צריכה הימנו גט כמאן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דלא כחד</span>:  מה היא באותן הימים רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כאשת איש</span> לכל דבריה ר' יוסי אומר מגורשת ואינה מגורשת:  <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>תנא ובלבד שימות</span> ולכי מיית הוי גיטא והא קיימא לן דאין גט לאחר מיתה אמר רבה באומר מעת שאני בעולם:  תנו רבנן ימים <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שבינתים</span> בעלה זכאי במציאתה ובמעשה ידיה ובהפרת נדריה ויורש


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עד,א גמרא
pgu: עד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ומטמא לה</span> כללו של דבר הרי היא כאשתו לכל דבר אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שאינה צריכה הימנו גט שני</span> דברי ר' יהודה ר``מ אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בעילתה תלויה</span> ר' יוסי אומר בעילתה ספק וחכ``א <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מגורשת ואינה מגורשת ובלבד שימות</span> מאי איכא בין ר``מ לרבי יוסי אמר רבי יוחנן אשם תלוי איכא בינייהו לר``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לא מייתי אשם תלוי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ולר' יוסי</span> מייתי אשם תלוי וחכ``א מגורשת ואינה מגורשת חכמים היינו רבי יוסי איכא בינייהו דרבי זירא דאמר רבי זירא אמר רבה בר ירמיה אמר שמואל כל מקום שאמרו חכמים מגורשת ואינה מגורשת בעלה חייב במזונותיה


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עד,א משנה
pgu: עד
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  הרי זה גיטך ע``מ שתתני <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לי</span> מאתים זוז הרי זו מגורשת ותתן ע``מ שתתני לי מיכן ועד שלשים יום אם <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נתנה</span> לו בתוך שלשים יום מגורשת ואם לאו אינה מגורשת אמר רבן שמעון בן גמליאל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מעשה בצידן</span> באחד שאמר לאשתו ה``ז גיטך ע``מ שתתני לי איצטליתי ואבדה איצטליתו ואמרו חכמים תתן לו את דמיה


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עד,א גמרא
pgu: עד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי ותתן רב הונא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>והיא תתן</span> רב יהודה אמר לכשתתן מאי בינייהו איכא בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שנתקרע הגט</span> או שאבד רב הונא אמר והיא תתן אינה צריכה הימנו גט שני רב יהודה אמר לכשתתן צריכה הימנו גט שני ותנן נמי גבי קידושין כי האי גוונא דתנן האומר לאשה הרי את מקודשת <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לי</span> על מנת שאתן לך מאתים זוז הרי היא מקודשת ויתן ואיתמר מאי ויתן רב הונא אמר והוא יתן רב יהודה אמר לכשיתן מאי בינייהו איכא בינייהו שפשטה ידה וקיבלה קידושין מאחר רב הונא אמר והוא יתן תנאה בעלמא הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מקיים תנאיה ואזיל</span> רב יהודה אמר לכשיתן לכי יהיב לה הוא דהוו קידושין השתא לא הוו קידושין וצריכא דאי אשמעינן גבי קידושין בהא קאמר רב הונא והוא יתן משום <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דלקרובה קאתי</span> אבל גבי גירושין דלרחוקה קאתי אימא מודה ליה לרב יהודה ואי אשמעינן גבי גירושין בהא קאמר רב הונא והיא תתן משום דלא כסיף למיתבעה אבל גבי קידושין דכסיפא למיתבעיה אימא מודי ליה לרב יהודה ואי אשמעינן גבי קידושין בהא קאמר רב יהודה לכשיתן משום דכסיפא למיתבעיה אבל גבי גירושין דלא כסיף למיתבעה אימא מודה ליה לרב הונא ואי אשמעינן גבי גירושין בהא קאמר רב יהודה לכשתתן משום דלרחוקה קאתי אבל גבי קידושין דלקרובה קאתי אימא מודה ליה לרב הונא צריכא מיתיבי ה``ז גיטך על מנת שתתני לי מאתים זוז אע``פ שנקרע הגט או שנאבד מגורשת <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ולאחר לא תנשא עד שתתן</span> ועוד תניא ה``ז גיטך על מנת שתתני לי מאתים זוז ומת <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נתנה</span> אינה זקוקה ליבם <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לא נתנה זקוקה ליבם</span> רבן שמעון בן גמליאל אומר נותנת לאביו או לאחיו או לאחד מן הקרובים עד כאן לא פליגי אלא דמר סבר לי ולא ליורשי ומר סבר לי ואפילו ליורשי וכ``ע מיהא תנאה הוי תיובתא דרב יהודה אמר לך רב יהודה הא מני רבי היא דאמר רב הונא אמר רבי כל האומר על מנת <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כאומר מעכשיו דמי</span> ופליגי רבנן עליה ואנא דאמרי כרבנן וא``ר זירא כי הוינן בבבל אמרינן הא דאמר רב הונא אמר רבי כל האומר על מנת כאומר מעכשיו דמי פליגי רבנן עליה כי סליקי אשכחתיה לרבי אסי דיתיב וקאמר משמיה דרבי יוחנן הכל מודים באומר על מנת כאומר מעכשיו דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לא נחלקו</span> אלא במהיום ולאחר מית


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עד,ב גמרא
pgu: עד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>והתניא</span> מהיום ולאחר מיתה גט ואינו גט דברי חכמים רבי אומר כזה גט <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ולרב יהודה</span> דאמר בעל מנת פליגי אדמיפלגי במהיום ולאחר מיתה ליפלגי בעל מנת להודיעך כחו דרבי וליפלגו בעל מנת ולהודיעך כחן דרבנן כח דהיתירא עדיף ליה:  על מנת שתתני לי מכאן ועד שלשים יום וכו':  פשיטא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מהו</span> דתימא קפידיה לאו קפידא ולזרזה קאתי קא משמע לן:  אמר רבן שמעון בן גמליאל מעשה בצידן כו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מאי תנא</span> דקתני מעשה חסורי מיחסרא והכי קתני אם אמר לה ע``מ שתתני לי איצטליתי ואבדה איצטליתו איצטליתי דוקא קאמר לה רבן שמעון בן גמליאל אומר תתן לו את דמיה ואמר רבן שמעון בן גמליאל מעשה נמי בצידן באחד שאמר לאשתו הרי זה גיטך על מנת שתתני לי אצטליתי ואבדה אצטליתו ואמרו חכמים תתן לו את דמיה בעא מיניה רבי אסי מרבי יוחנן הרי זה גיטך על מנת שתתני לי מאתים זוז וחזר ואמר לה מחולים לך מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>תיבעי לרבנן</span> תיבעי לרשב``ג תיבעי לרבנן עד כאן לא קאמרי רבנן התם אלא דלא אחלה גבה אבל הכא הא קאמר לה מחולי' לך או דלמא אפילו רשב``ג לא קאמר אלא דקא מפייסה ליה בדמי אבל לגמרי לא אמר ליה אינה מגורשת איתיביה האומר לחבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>קונם שאתה נהנה לי</span> אם אי אתה נותן לבני כור אחד של חטין ושתי חביות של יין ר``מ אומר אסור עד שיתן וחכמים אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אף זה</span> יכול להתיר את נדרו שלא ע``פ חכם ואומר הריני כאילו התקבלתי הכי השתא התם לצעורה קא מכוין ולא ציערה הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>משום הרווחה</span> הוא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>הא לא איצטריך</span> ההוא גברא דאמר ליה לאריסיה כולי עלמא דלו תלת דלוותא ואכלי ריבעא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>את דלי ארבע</span>ה ואכול תילתא לסוף אתא מיטרא אמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הא לא דלה</span> רבה אמר הא לא איצטריכא לימא רב יוסף דאמר כרבנן ורבה דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כרבן שמעון</span> בן גמליאל ותיסברא והא קיימא לן הילכתא כוותיה דרבה ובהא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אין הלכה כרבן שמעון</span> בן גמליאל <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אלא לעולם כרבנן</span> רב יוסף כרבנן ורבה אמר לך אנא דאמרי אפילו לרבנן עד כאן לא קאמרי רבנן התם אלא דלצעורה קא מיכוין אבל הכא משום הרווחה הוא והא לא איצטריך <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>תנן התם</span> בראשונה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>היה נטמן</span> יום שנים עשר חדש כדי שיהא חלוט לו התקין הלל הזקן שיהא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חולש</span> את מעותיו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ללשכה</span> ויהא שובר את הדלת ונכנס ואימתי שירצה הלה יבוא ויטול את מעותיו ואמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מתקנתו של הלל</span> נשמע הרי זה גיטך על מנת שתתני לי מאתים זוז ונתנה לו מדעתו מגורשת על כורחו אינה מגורשת מדאיצטריך ליה להלל לתקוני נתינה בעל כורחיה דהויא לה נתינ


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עה,א גמרא
pgu: עה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מכלל דבעלמא נתינה בעל כרחיה לא הויא נתינה מתקיף לה רב פפא ואיתימא רב שימי בר אשי ודלמא כי אצטריך ליה לתקוני <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שלא בפניו</span> אבל בפניו בין מדעתו בין בעל כרחו הויא נתינה ואיכא דאמרי אמר רבא מתקנתו של הלל ה``ז גיטך על מנת שתתני לי מאתים זוז ונתנה לו בין מדעתו ובין בעל כרחו הויא נתינה וכי איצטריך ליה להלל לתקוני שלא בפניו אבל בפניו בין מדעתו בין בעל כרחו הויא נתינה מתקיף לה רב פפא ואיתימא רב שימי בר אשי ודלמא אפילו בפניו נמי מדעתו אין על כרחו לא והלל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מאי דאיצטריך ליה תקין</span> אמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן כל מקום ששנה רשב``ג במשנתינו הלכה כמותו חוץ מ<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ערב</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>צידן</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ראיה אחרונה</span> ת``ר הרי זה גיטיך <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>והנייר שלי</span> אינה מגורשת על מנת שתחזירי לי את הנייר מגורשת מאי שנא רישא ומאי שנא סיפא אמר רב חסדא הא מני רשב``ג היא דאמר תתן לו את דמיה ה``נ אפשר דמפייסה ליה בדמי מתקיף לה אביי אימור דאמר רשב``ג <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>היכא דליתיה</span> בעיניה היכא דאיתיה בעיניה מי אמר אלא אמר אביי הא מני ר``מ היא דאמר בעינן תנאי כפול והכא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא כפליה</span> לתנאיה מתקיף לה רבא טעמא דלא כפליה לתנאיה הא כפליה לתנאיה לא הוי גיטא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מכדי</span> כל תנאי מהיכא גמרינן להו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מתנאי בני גד</span> ובני ראובן מה התם תנאי קודם למעשה אף כל תנאי קודם למעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לאפוקי הכא</span> דמעשה קודם לתנאי אלא אמר רבא משום דמעשה קודם לתנאי מתקיף לה רב אדא בר אהבה טעמא דמעשה קודם לתנאי הא תנאי קודם למעשה לא הוי גיטא מכדי כל תנאי מהיכא גמרינן להו מתנאי בני גד ובני ראובן מה התם תנאי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בדבר אחד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ומעשה בדבר אחר</span> אף כל לאפוקי הכ


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עה,ב גמרא
pgu: עה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  דתנאי ומעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בדבר אחד</span> אלא אמר רב אדא בר אהבה משום דתנאי ומעשה בדבר אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='17'>רב אשי אמר</span> הא מני</span> רבי היא דאמר רב הונא אמר רב כל האומר על מנת כאומר מעכשיו דמי אתקין שמואל בגיטא דשכיב מרע אם לא מתי לא יהא גט ואם מתי יהא גט ולימא אם מתי יהא גט ואם לא מתי לא יהא גט לא מקדים איניש פורענותא לנפשיה ולימא לא יהא גט אם לא מתי בעינן תנאי קודם למעשה מתקיף לה רבא מכדי כל תנאי מהיכא גמרינן מתנאי בני גד ובני ראובן מה התם <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הן קודם</span> ללאו אף כל <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לאפוקי</span> הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דלא</span>ו קודם להן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אלא אמר רבא אם לא מתי לא יהא גט</span> אם מתי יהא גט אם לא מתי לא יהא גט אם לא מתי לא יהא גט לא מקדים איניש פורענותא לנפשיה אם מתי יהא גט אם לא מתי לא יהא גט בעינן הן קודם ללאו


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עה,ב משנה
pgu: עה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  הרי זה גיטיך ע``מ שתשמשי את אבא על מנת שתניקי את בני כמה היא מניקתו שתי שנים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>רבי יהודה אומר שמנה עשר חדש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מת הבן</span> או שמת האב הרי זה גט הרי זה גיטיך ע``מ שתשמשי את אבא שתי שנים ע``מ שתניקי את בני שתי שנים מת הבן או שאמר האב אי אפשי שתשמשני <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שלא בהקפדה</span> אינו גט רבן שמעון בן גמליאל אומר כזה גט כלל אמר רבן שמעון בן גמליאל כל עכבה שאינה הימנה הרי זה גט


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עה,ב גמרא
pgu: עה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ומי בעינן כולי האי ורמינהי שמשתו יום אחד הניקתו יום אחד ה``ז גט אמר רב חסדא לא קשיא הא רבנן והא רבן שמעון בן גמליאל מתניתין רשב``ג <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>וברייתא רבנן</span> הא מדסיפא רבן שמעון בן גמליאל הוי מכלל דרישא לאו רשב``ג אלא ברייתא רשב``ג היא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דמיקל בתנאי</span> מתני' רבנן רבא אמר לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כאן בסתם</span> כאן במפרש <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>רב אשי אמר</span> כל סתם נמי כמפרש יום אחד דמי תנן כמה היא מניקתו שתי שנים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>רבי יהודה אומר שמנה עשר חדש</span> בשלמא לרבא ניחא אלא לרב אשי למה לי שתי שנים למה לי שמנה עשר חדש ביום אחד סגי הכי קאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>יום אחד משתי שנים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לאפוקי</span> לאחר שתי שנים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דלא</span> יום אחד משמנה עשר חדש לאפוקי לאחר שמנה עשר חדש דלא מיתיבי הרי זה גיטיך על מנת שתשמשי את אבא שתי שנים על מנת שתניקי את בני שתי שנים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מת הבן</span> או שאמר האב אי אפשי שתשמשני <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שלא בהקפדה</span> אינו ג


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עו,א גמרא
pgu: עו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בשלמא לרבא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>רישא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בדלא פריש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>סיפא דפריש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלא לרב אשי</span> מאי שנא רישא ומאי שנא סיפא קשיא ת``ר הרי זה גיטך על מנת שתשמשי את אבא שתי שנים ועל מנת שתניקי את בני שתי שנים אע``פ שלא נתקיים התנאי הרי זה גט <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לפי שלא אמר לה</span> אם תשמשי אם לא תשמשי אם תניקי ואם לא תניקי דברי רבי מאיר וחכ``א נתקיים התנאי ה``ז גט ואם לאו אינו גט רשב``ג אומר אין לך תנאי בכתובים שאינו כפול איכא דאמרי לר' מאיר קאמר ליה ואיכא דאמרי לרבנן קאמר להו איכא דאמרי לר' מאיר קאמר ליה והכי קאמר ליה אין לך תנאי בכתובים שאינו כפול והוו להו שני כתובים הבאין כאחד וכל שני כתובים הבאין כאחד אין מלמדין איכא דאמרי לרבנן קאמר להו והכי קאמר להו אין לך תנאי בכתובים שאינו כפול וגמרינן מינייהו ורמינהו הרי זה גיטיך ע``מ שתשמשי את אבא שתי שנים על מנת שתניקי את בני שתי שנים מת האב או מת הבן אינו גט דברי ר' מאיר וחכמים אומרים אע``פ שלא נתקיים התנאי הרי זה גט יכולה היא שתאמר לו תן לי אביך ואשמשנו תן לי בנך ואניקנו קשיא דרבי מאיר אדרבי מאיר קשיא דרבנן אדרבנן דרבי מאיר אדרבי מאיר לא קשיא התם בדלא כפליה לתנאיה הכא בדכפליה לתנאיה ורבנן אדרבנן לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מאן חכמים</span> דהכא רבן שמעון בן גמליאל היא דאמר כל עכבה שאינה הימנה הרי זה גט תנו רבנן אמר לה בפני שנים הרי זה גיטך על מנת שתשמשי את אבא ב' שנים וחזר ואמר לה בפני שנים הרי זה גיטך על מנת שתתני לי מאתים זוז לא ביטל דברי האחרון את הראשון רצתה משמשתו רצתה נותנת לו מאתים זוז אבל אמר לה בפני שנים הרי זה גיטך ע``מ שתתני לי מאתים זוז וחזר ואמר לה בפני שנים הרי זה גיטך על מנת שתתני לי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ג' מאות זוז</span> ביטל דברי האחרון את הראשון ואין אחד מן הראשונים ואחד מן האחרונים מצטרפין אהייא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אילימא אסיפא</span> הרי בטל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אלא ארישא</span> פשיטא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מהו דתימא</span> כל לקיומא תנאי מצטרפין קמ``ל


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עו,א משנה
pgu: עו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  הרי זה גיטך אם לא באתי מכאן עד שלשים יום והיה הולך מיהודה לגליל הגיע לאנטיפרס וחזר בטל תנאו הרי זה גיטך אם לא באתי מכאן עד שלשים יום והיה הולך מגליל ליהודה והגיע <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>לכפר עותנאי</span> וחזר בטל תנאו הרי זה גיטך אם לא באתי מכאן עד שלשים יום והיה הולך למדינת הים והגיע <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לעכו</span> וחזר בטל תנאו הרי זה גיטך <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כל זמן שאעבור מכנגד פניך</span> שלשים יום היה הולך ובא הולך ובא הואיל ולא נתיחד עמה הרי זה גט


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עו,א גמרא
pgu: עו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  למימרא דאנטיפרס בגליל הוה קיימא ורמינהי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אנטיפרס ביהודה וכפר עותנאי בגליל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בינתים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מטילין אותו לחומרא</span> מגורש


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עו,ב גמרא
pgu: עו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואינה מגורשת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אמר אביי</span> תרי תנאי קאמר לה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אי מטינא לגליל לאלתר ליהוי גיטא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואי משתהינא באורחא תלתין יומין ולא אתינא ליהוי גיטא</span> הגיע לאנטיפרס וחזר דלא לגליל מטא ולא אישתהויי נמי אשתהי תלתין יומין בטל תנאו:  הרי זה גיטך אם לא באתי מכאן ועד שלשים יום כו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>למימרא דעכו במדינת הים קיימא</span> והא אמר רב ספרא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כי הוו מיפטרי רבנן מהדדי</span> בעכו הוו מפטרי משום דאסור לצאת מארץ לחוצה לארץ אמר אביי תרי תנאי קאמר לה אי מטינא למדינת הים לאלתר ליהוי גיטא אי משתהינא באורחא תלתין יומין ולא אתינא ליהוי גיטא הגיע לעכו וחזר דלא למדינת הים מטא ולא אישתהויי נמי אשתהי תלתין יומין בטל תנאו:  ה``ז גיטך כל זמן שאעבור וכו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>והא לא עבר</span> אמר רב הונא מאי פניך <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תשמיש</span> ואמאי קרי ליה פניך <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לישנא מעליא</span> נקט ורבי יוחנן אמר לעולם פניך ממש מי קתני הרי זו מגורשת ה``ז גט קתני דלא הוי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>גט ישן</span> ולכי מלו תלתין יומי הוי גיטא תניא כוותיה דר' יוחנן ה``ז גיטך כל זמן שאעבור מנגד פניך שלשים יום והיה הולך ובא הולך ובא הואיל ולא נתייחד עמה ה``ז גט ולגט ישן אין חוששין שהרי לא נתייחד עמה וליחוש <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שמא פייס</span> אמר רבה בר רב הונא הכי אמר אבא מרי משמי' דרב <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>באומר</span> נאמנת עלי לומר שלא באתי איכא דמתני לה אמתניתין מעכשיו אם לא באתי מכאן ועד י``ב חדש ומת בתוך י``ב חדש ה``ז גט וליחוש שמא פייס אמר רבה בר רב הונא הכי אמר אבא מרי משמיה דרב באומר נאמנת עלי לומר שלא באתי מאן דמתני לה אמתני' <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כל שכן אברייתא</span> מאן דמתני לה אברייתא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אבל אמתני'</span> הא לא אתא


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עו,ב משנה
pgu: עו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  ה``ז גיטך אם לא באתי מכאן ועד י``ב חדש ומת בתוך י``ב חדש <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אינו גט</span> ה``ז גיטך מעכשיו אם לא באתי מכאן ועד י``ב חדש ומת בתוך י``ב חדש ה``ז גט אם לא באתי מכאן ועד י``ב חדש כתבו ותנו גט לאשתי כתבו גט בתוך י``ב חדש ונתנו לאחר י``ב חדש אינו גט כתבו ותנו גט לאשתי אם לא באתי מכאן עד י``ב חדש כתבו בתוך י``ב חדש ונתנו לאחר י``ב חדש אינו גט רבי יוסי אומר כזה גט כתבו לאחר י``ב חדש ונתנו לאחר י``ב חדש ומת אם הגט קודם למיתה ה``ז גט ואם מיתה קדמה לגט אינו גט ואם אין ידוע זו היא שאמרו מגורשת <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואינה מגורשת</span>


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עו,ב גמרא
pgu: עו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תנא רבותינו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>התירוה לינשא</span> מאן רבותינו אמר רב יהודה אמר שמואל בי דינא דשרו מישחא סברי לה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כרבי יוסי</span> דאמר זמנו של שטר מוכיח עליו א``ר אבא בריה דרבי חייא בר אבא א``ר יוחנן ר' יהודה נשיאה בנו של ר``ג בר רבי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>הורה</span> ולא הודו לו כל סיעתו ואמרי לה כל שעתו א``ל ר' אלעזר לההוא סבא כי שריתוה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>לאלתר שריתוה</span> או לאחר שנים עשר חדש שריתוה לאלתר שריתוה ד<span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הא לא אתי</span> או דלמא לאחר י``ב חדש שריתוה דהא איקיים ליה תנאו ותיבעי ליה מתניתין מעכשיו אם לא באתי מכאן ועד י``ב חדש ומת בתוך י``ב חדש הרי זה גט לאלתר הוי דהא לא אתי או דלמא לאחר י``ב חדש דהא איקיים ליה תנאיה אין הכי נמי ומשום דהוה בההוא מעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אמר אביי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>הכל מודים</span> היכא דאמר לכשתצא חמה מנרתיק


id: 3607
lvr: 36
prk: 07
nru: דף עז,א גמרא
pgu: עז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לכי נפקא קאמר לה</span> וכי מיית בליליא הוי גט לאחר מיתה על מנת שתצא חמה מנרתיקה מעכשיו קאמר לה דאמר רב הונא אמר רב כל האומר על מנת כאומר מעכשיו דמי לא נחלקו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>באם תצא</span> מר סבר לה כרבי יוסי דאמר זמנו של שטר מוכיח עליו והוה ליה כמהיום אם מתי כמעכשיו אם מתי מר לא סבר כרבי יוסי והוה ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כאם מתי גרידא</span>:  כתבו ותנו גט לאשתי אם לא באתי מכאן ועד י``ב חדש כתבו כו':  אמר ליה רב יימר לרב אשי לימא קסבר ר' יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כתב גט על תנאי כשר</span> לא לעולם <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אימא</span> לך פסול ושאני הכא מדהוה ליה למימר אם לא באתי כתבו ותנו ואמר כתבו ותנו אם לא באתי הכי קאמר כתבו מעכשיו ותנו אם לא באתי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ורבנן</span> לא שנא הכי ולא שנא הכי ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לאחר שבוע שנה</span> לאחר שנה חדש לאחר חדש שבת לאחר שבת מאי יתיב ר' זירא קמיה דרבי אסי ואמרי לה רבי אסי קמיה דרבי יוחנן וקאמר חד בשבא ותרי ותלתא בתר שבתא ארבעה וחמשא ומעלי שבתא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>קמי שבתא</span> תניא רבי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לאחר הרגל</span> שלשים יום נפק ר' חייא דרשה משמיה דרבי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וקלסוה</span> משמיה דרבים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ולא קלסוה</span> אלמא לית הילכתא כוותיה:
<BR


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף עז,א משנה
pgu: עז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  הזורק גט לאשתו והיא בתוך ביתה או בתוך חצרה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הרי זו מגורשת</span> זרקו לה בתוך ביתו או בתוך חצרו אפילו הוא עמה במטה אינה מגורשת <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לתוך חיקה או לתוך <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>קלתה</span> הרי זו מגורשת</span>


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף עז,א גמרא
pgu: עז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מנא הני מילי דתנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0524' data-rgl=' 1, 3'> דברים כד </span> ונתן בידה אין לי אלא ידה גגה חצרה וקרפיפה מנין ת``ל ונתן מכל מקום ותניא נמי הכי גבי גנב ידו אין לי אלא ידו גגו חצרו וקרפיפו מנין ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0222' data-rgl='3'> שמות כב </span> המצא תמצא מכל מקום וצריכא דאי אשמועי' גט <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>משום דבעל כרחה</span> מגרשה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אבל גנב</span> דליתיה בעל כורחיה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אימא</span> לא ואי אשמועינן גנב משום דקנסיה רחמנא אבל גט אימא לא צריכא חצרה מה שקנתה אשה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>קנה בעלה</span> א``ר אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בכותב לה</span> דין ודברים אין לי בנכסיך וכי כתב לה הכי מאי הוי והתניא האומר לחבירו דין ודברים אין לי <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>על שדה זו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ואין לי עסק בה</span> וידי מסולקת הימנה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לא אמר כלום</span> אמרי דבי ר' ינאי בכותב לה ועודה ארוסה וכדרב כהנא דאמר רב כהנא נחלה הבאה לו לאדם <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ממקום אחר</span> אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מתנה עליה</span> שלא ירשנה וכדרבא דאמר רבא האומ


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף עז,ב גמרא
pgu: עז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אי אפשי בתקנת חכמים כגון זו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שומעין לו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מאי כגון זו</span> כדרב הונא אמר רב דאמר רב הונא אמר רב יכולה אשה שתאמר לבעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>איני ניזונית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ואיני עושה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>רבא אמר</span> אטו ידה מי לא קניא ליה לבעל אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>גיטה וידה באין כאחד</span> הכא נמי גיטה וחצרה באין כאחד <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אמר ליה רבינא לרב אשי רבא</span> יד דאשה קא קשיא ליה נהי דקני ליה למעשה ידיה ידה גופה מי קני ליה אמר לי' רבא יד העבד קא קשיא לי' למ``ד בשטר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>על ידי עצמו</span> יד עבד כיד רבו דמיא אלא גטו וידו באין כאחד ה``נ גיטה וחצירה באין כאחד ההוא שכיב מרע דכתב לה גיטא לדביתהו בהדי פניא דמעלי שבתא ולא הספיק למיתביה לה למחר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>תקף ליה עלמא</span> אתו לקמיה דרבא אמר להו זילו אמרו ליה ליקניה ניהלה לההוא דוכתא דיתיב ביה גיטא ותיזל איהי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ותיחוד ותפתח</span> ותחזיק ביה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דתנן נעל</span> גדר פרץ כל שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הרי זו חזקה</span> אמר ליה רב עיליש לרבא מה שקנתה אשה קנה בעלה איכסיף לסוף איגלי מילתא דארוסה הואי אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אם אמרו בנשואה</span> יאמרו בארוסה הדר אמר רבא לא שנא ארוסה ולא שנא נשואה גיטה וחצירה באין כאחד <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>והא אמרה רבא</span> מעיקרא כי אמרה רבא אהאי מעשה אמרה:  והיא בתוך ביתה:  אמר עולא והוא שעומדת בצד ביתה ובצד חצרה ר' אושעיא אמר אפילו היא בטבריא וחצרה בציפורי היא בציפורי וחצרה בטבריא מגורש' והא היא בתוך ביתה ובתוך חצרה קתני ה``ק והיא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כמי שבתוך ביתה</span> והיא כמי שבתוך חצרה דכיון דחצר משתמרת לדעתה היא מתגרשת לימא בהא קמיפלגי דמר סבר חצר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>משום ידה אתרבאי</span> ומר סבר חצר משום שליחות אתרבאי לא דכולי עלמא חצר משום ידה איתרבאי מר סבר כידה מה ידה בסמוכה אף חצרה בסמוכה ואידך אי מה ידה בדבוקה אף חצרה בדבוקה אלא כידה מה ידה משתמרת לדעתה אף חצרה המשתמרת לדעתה לאפוקי חצר המשתמרת שלא לדעתה ההוא גברא דזרק לה גיטא לדביתהו הוה קיימא בחצר אזל גיטא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>נפל בפיסלא</span> אמר רב יוסף חזינן אי הויא ארבע אמות על ארבע אמות פלג ליה רשותא לנפשיה ואי לא חדא רשותא היא במאי עסקינן אילימא בחצר דידה כי הוי ד' אמות מאי הוי אלא בחצר דידיה כי לא הוי ארבע אמות מאי הוי לא צריכא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'><span class='tlm-rsh' data-nro='29'>דאושלה</span> מקום</span> דחד מקום מושלי אינשי תרי מקומות לא מושלי אינשי ולא אמרן אלא דלא גבוה עשרה אבל גבוה עשרה אע``ג דלא הוי ארבע אמות ולא אמרן אלא דלית לי


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף עח,א גמרא
pgu: עח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שם לווי</span> אבל אית ליה שם לווי אע``ג דלא גבוה עשרה ואע``ג דלא הוי ארבע אמות:  אפילו הוא עמה במטה כו':  אמר רבא לא שנו אלא במטה שלו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אבל במטה שלה</span> מגורשת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תניא נמי הכי</span> רבי אליעזר אומר במטה שלו אינה מגורשת במטה שלה מגורשת ובמטה שלה מגורשת כליו של לוקח ברשות מוכר הוא שמעת מינה כליו של לוקח ברשות מוכר קנה לוקח לא צריכא דגבוה עשרה והאיכא מקום כרעי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אמקום כרעי לא קפדי אינשי</span>:  לתוך חיקה או לתוך קלתה מגורשת:  אמאי כליו של לוקח ברשות מוכר הוא אמר רב יהודה אמר שמואל כגון שהיתה קלתה תלויה בה וכן אמר ר' אלעזר אמר רבי אושעיא כגון שהיתה קלתה תלויה בה ור' שמעון בן לקיש אמר קשורה אע``פ שאינה תלויה רב אדא בר אהבה אמר כגון שהיתה קלתה מונחת לה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בין ירכותיה</span> רב משרשיא בר רב דימי אמר כגון שהיה בעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מוכר קלתות</span> ר' יוחנן אמר מקום חיקה קנוי לה מקום קלתה קנוי לה אמר רבא מ``ט דר' יוחנן לפי שאין אדם מקפיד לא על מקום חיקה ולא על מקום קלתה תניא נמי הכי זרקו לה לתוך חיקה או לתוך קלתה או לתוך כל דבר שהוא כקלתה הרי זו מגורשת כל דבר שהוא כקלתה לאיתויי מאי לאיתויי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>טסקא</span> דאכלה בה תמרי


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף עח,א משנה
pgu: עח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  אמר לה כנסי שטר חוב זה או שמצאתו מאחוריו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>קוראה והרי הוא גיטה</span> אינו גט <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>עד שיאמר לה הא גיטיך</span> נתן בידה והיא ישנה ניעורה קוראה והרי הוא גיטה אינו גט עד שיאמר לה הא גיטיך


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף עח,א גמרא
pgu: עח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  כי אמר לה הא גיטיך מאי הוי הוה ליה טלי גיטיך מעל גבי קרקע ואמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>טלי גיטיך מעל גבי קרקע לא אמר כלום</span> אימא ש<span class='tlm-rsh' data-nro='13'><span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שלפתו</span></span> מאחוריו שלפתו נמי הא בעינא ונתן בידה וליכא לא צריכא דערק לה חרציה ושלפתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תניא נמי הכי</span> אמר לה כנסי שטר חוב זה או ששלפתו מאחוריו קראתו והרי הוא גיטה אינו גט <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>עד שיאמר לה הא גיטיך</span> דברי רבי רבי שמעון בן אלעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לעולם אינו גט</span> עד שיטלנו הימנה ויחזור ויתננו לה ויאמר לה הא גיטיך נתנו בידה והיא ישנה ניעורה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>קוראה והרי הוא גיטה</span> אינו גט עד שיאמר לה הא גיטיך דברי רבי רבי שמעון בן אלעזר אומר עד שיטלנו הימנה ויחזור ויתננו לה ויאמר לה הא גיטיך וצריכא דאי איתמר בהך קמייתא בההיא קאמר רבי משום <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דבת איגרושי היא</span> אבל נתן בידה והיא ישנה דלאו בת איגרושי היא אימא מודי ליה לרבי שמעון בן אלעזר ואי איתמר בהא בהא קאמר ר' שמעון בן אלעזר אבל בהך אימא מודי ליה לרבי צריכא אמר רבא כתב לה גט ונתנו ביד עבדה ישן ומשמרתו ה``ז גט <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ניעור אינו גט</span> דהויא ליה חצר המשתמרת שלא לדעתה ישן ומשמרתו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הרי זה גט</span> אמאי חצר מהלכת היא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חצר מהלכת לא קנה</span> וכי תימא ישן שאני והא אמר רבא כל שאילו מהלך לא קנה עומד ויושב לא קנה והלכתא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בכפות</span>


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף עח,א משנה
pgu: עח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  היתה עומדת ברשות הרבים וזרקו לה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>קרוב לה</span> מגורשת קרוב לו אינה מגורשת מחצה על מחצה מגורשת ואינה מגורשת וכן לענין קדושין וכן לענין החוב <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אמר לו</span> בעל חובו <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>זרוק לי חובי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>וזרקו לו</span> קרוב למלוה זכה המלוה קרוב ללוה הלוה חייב מחצה על מחצה שניהם יחלוקו


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף עח,א גמרא
pgu: עח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  היכי דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>קרוב לה</span> והיכי דמי קרוב לו אמר רב ארבע אמות שלה זהו קרוב לה ארבע אמות שלו זהו קרוב לו היכי דמי מחצה על מחצה אמר ר' שמואל בר רב יצחק כגון שהיו שניהן עומדין בארבע אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>וליחזי הי מינייהו קדים</span> וכי תימא דאתו תרוייהו בהדי הדדי והא אי אפשר לצמצם אלא אמר רב כהנא הכא בח' אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>מצומצמות</span> עסקינ


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף עח,ב גמרא
pgu: עח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>וגט יוצא</span> מארבע אמות שלו לד' אמות שלה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>והא אגיד גביה</span> אלא רבה ורב יוסף דאמרי תרוייהו הכא בשתי כיתי עדים עסקינן אחת אומרת קרוב לו ואחת אומרת קרוב לה רבי יוחנן אומר קרוב לה שנינו אפילו מאה אמה וקרוב לו שנינו אפילו מאה אמה היכי דמי מחצה על מחצה אמר רב שמן בר אבא לדידי מיפרשא לה מיניה דרבי יוחנן הוא יכול לשומרו והיא אינה יכולה לשומרו זהו קרוב לו היא יכולה לשומרו והוא אינו יכול לשומרו זהו קרוב לה שניהם יכולין לשומרו שניהם אין יכולין זהו מחצה על מחצה אמרוה רבנן קמיה דרבי יוחנן משמיה דרבי יונתן הכי אמר ידעין חברין בבלאי לפרושי כי האי טעמא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>תניא נמי הכי</span> רבי אליעזר אומר כל שהוא קרוב לה מלו ובא כלב ונטלו אינה מגורשת אינה מגורשת כל היכי תינטריה ותיזיל אלא לאו ה``ק <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כל שקרוב לה מלו</span> ואילו בא כלב ונטלו והוא יכול לשומרו והיא אינה יכולה לשומרו אינה מגורשת אמר ליה שמואל לרב יהודה שיננא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כדי שתשוח ותטלנו</span> ואת לא תעביד עובדא עד דמטי גיטא לידה אמר ליה רב מרדכי לרב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הוה עובדא</span> הכי ואצרכוה חליצה:  וכן לענין קדושין:  אמר ר' אסי אמר ר' יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לגיטין אמרו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ולא לדבר אחר</span> איתיביה רבי אבא לר' אסי וכן לענין קדושין שאני התם דכתי'<span class='tlm-sfr' data-chp='0524' data-rgl='2'> דברים כד </span> ויצאה והיתה איתיביה וכן לענין החוב זרוק לי חובי וזרקו לו קרוב למלוה זכה הלוה קרוב ללוה הלוה חייב מחצה על מחצה שניהם יחלוקו הכא במאי עסקינן דאמר ליה זרוק לי חובי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ותיפטר</span> אי הכי מאי למימרא לא צריכא דאמר ליה זרוק לי חובי בתורת גיטין ואכתי מאי למימרא מהו דתימא מצי אמר ליה משטה אני בך קמ``ל אמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>גט בידה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ומשיחה</span> בידו אם יכול לנתקו ולהביאו אצלו אינה מגורשת ואם לאו מגורשת מאי טעמא בעינן כריתות וליכא אמר רב יהודה היתה ידה עשויה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כקטפרס</span> וזרקו לה אף על פי שהגיע גט לידה אינה מגורשת אמאי הא כי נפיל בארבע אמות דידה קא נפיל <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בדלא נח</span> ותיגרש מאוירא דארבע אמות תפשוט דבעי רבי אלעזר ארבע אמות שאמרו יש להן אויר או אין להן אויר תפשוט דאין להן אויר הכא במאי עסקינן בעומדת <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>על גב הנהר</span> דמעיקרא לאיבוד קאי


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף עט,א משנה
pgu: עט
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  היתה עומדת על ראש הגג <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וזרק</span>ו לה כיון שהגיע לאויר הגג הרי זו מגורשת הוא מלמעלה והיא מלמטה וזרקו לה כיון שיצא מרשות הגג נמחק או נשרף הרי זו מגורשת


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף עט,א גמרא
pgu: עט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והא לא מינטר</span></span> אמר רב יהודה אמר שמואל בגג שיש לו מעקה עסקינן עולא בר מנשיא משמיה דאבימי אמר הכא בפחות משלשה סמוך לגג עסקינן דכל פחות משלשה סמוך לגג כגג דמי:  הוא מלמעלה:  והא לא מינטר א``ר יהודה אמר שמואל כגון <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שהיו מחיצות התחתונות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>עודפות</span> על העליונות וכן אמר רבי אלעזר א``ר אושעיא כגון שהיו מחיצות התחתונות עודפות על העליונות וכן אמר עולא א``ר יוחנן כגון שהיו מחיצות התחתונות עודפות על העליונות א``ל ר' אבא לעולא כמאן כרבי דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קלוטה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כמי שהונחה</span> דמיא א``ל אפילו תימא רבנן עד כאן לא פליגי רבנן עליה דרבי אלא לענין שבת <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אבל</span> הכא משום אינטורי הוא והא קא מינטר וכן אמר ר' אסי א``ר יוחנן כגון שהיו מחיצות התחתונות עודפות על העליונות א``ל רבי זירא לר' אסי כמאן כרבי דאמר קלוטה כמי שהונחה דמיא א``ל אפילו תימא רבנן עד כאן לא פליגי רבנן עליה דרבי אלא לענין שבת אבל הכא משום אינטורי הוא והא קא מינטר:  נמחק:  א``ר נחמן אמר רבה בר אבוה לא שנו אלא שנמחק <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דרך ירידה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אבל נמחק דרך עלייה</span> לא מאי טעמא מעיקרא לא למינח קאי:  נשרף:  אמר ר``נ אמר רבה בר אבוה לא שנו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שקדם גט לדליקה</span> אבל קדמה דליקה לגט לא מ``ט מעיקרא לשריפה קאזיל אמר רב חסדא רשויות חלוקות בגיטין א``ל רמי בר חמא לרבא מנא ליה לסבא הא א``ל מתני' היא היתה עומדת על ראש הגג <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וזרק</span>ו לה כיון שהגיע גט לאויר הגג הרי זו מגורשת במאי עסקינן אילימא בגג דידה וחצר דידה למה לי אויר הגג אלא בגג דידיה וחצר דידיה כי הגיע לאויר הגג מאי הוי אלא פשיטא בגג דידה וחצר דידיה אימא סיפא הוא מלמעלה והיא מלמטה וזרקו לה כיון שיצא מרשות הגג נמחק או נשרף הרי זו מגורשת ואי בגג דידה וחצר דידיה אמאי מגורשת אלא בגג דידיה וחצר דידה רישא בגג דידה וחצר דידיה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>סיפא בגג דידיה וחצר דידה</span> אלא לאו דאושלה מקום דחד מקום מושלי אינשי תרי מקומות לא מושלי אינשי א``ל מידי איריא דלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הא כדאיתא והא כדאיתא</span> רישא בגג דידה וחצר דידיה סיפא בגג דידיה וחצר דידה אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שלש מדות בגיטין</span> הא דאמר רבי קלוטה כמי שהונחה ופליגי רבנן עליה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'><span class='tlm-rsh' data-nro='20'>הני מילי</span></span> לענין שבת אבל הכא משום אינטורי הוא והא מינטר <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>והא דאמר רב חסדא נעץ קנה</span> ברשות היחיד ובראשו טרסקל וזרק ונח על גביו אפילו גבוה מאה אמה חייב לפי שרשות היחיד עולה עד לרקיע הני מילי לענין שבת אבל הכא משום אינטורי הוא והא לא מינט


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף עט,ב גמרא
pgu: עט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  והא דאמר רב יהודה אמר שמואל לא יעמוד אדם בגג זה ויקלוט מי גשמים מגגו של חבירו שכשם שדיורין חלוקין מלמטה כך דיורין חלוקין מלמעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הני מילי</span> לענין שבת אבל לענין גט משום קפידא הוא וכולי האי לא קפדי אינשי אמר אביי שתי חצרות זו לפנים מזו פנימית שלה וחיצונה שלו ומחיצות החיצונות עודפות על הפנימיות וזרקו לה כיון שהגיע לאויר מחיצות החיצונה הרי זו מגורשת מאי טעמא פנימית גופה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>במחיצות החיצונה קא מינטרה</span> מה שאין כן בקופות שתי קופות זו בתוך זו פנימית שלה וחיצונה שלו וזרקו לה אפילו הגיע לאויר פנימית אינה מגורשת מאי טעמא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דהא לא נח</span> וכי נח מאי הוי כליו של לוקח ברשות מוכר הוא הכא במאי עסקינן בקופה שאין לה שוליים


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף עט,ב גמרא
pgu: עט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  במאי קמיפלגי ב``ש סברי לא אמרינן גזרה שמא יאמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>גיטה קודם לבנה</span> וב``ה סברי אמרי' גזרה שמא יאמרו גיטה קודם לבנה א``ר אבא אמר שמואל אם נישאת לא תצא וא``ד א``ר אבא אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אם נתגרשה</span> תינשא לכתחלה


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף עט,ב משנה
pgu: עט
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  כתב לשום מלכות שאינה הוגנת לשום מלכות מדי לשום מלכות יון לבנין הבית לחורבן הבית היה במזרח וכתב במערב במערב וכתב במזרח <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>תצא מזה ומזה</span> וצריכה גט מזה ומזה ואין לה לא כתובה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ולא פירות</span> ולא מזונות <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ולא בלאות</span> לא על זה ולא על זה אם נטלה מזה ומזה תחזיר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>והולד ממזר מזה ומזה</span> ולא זה וזה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מטמאין לה</span> ולא זה וזה זכאין לא במציאתה ולא במעשה ידיה ולא בהפרת נדריה היתה בת ישראל נפסלת מן הכהונ


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף פ,א משנה
pgu: פ
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בת לוי מן המעשר</span> בת כהן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מן התרומה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואין יורשין של זה</span> ויורשין של זה יורשים כתובתה ואם מתו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אחיו</span> של זה ואחיו של זה חולצין <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ולא מייבמין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שינה שמו ושמה</span> שם עירו ושם עירה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>תצא מזה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ומזה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וכל הדרכים</span> האלו בה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כל עריות שאמרו צרותיהן מותרות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הלכו הצרות</span> האלו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ונישאו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ונמצאו</span> אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>איילונית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>תצא מזה ומזה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>וכל הדרכים האלו בה</span> הכונס את יבמתו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>והלכה צרתה ונישאת לאחר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ונמצאת</span> זו שהיתה איילונית תצא מזה ומזה וכל הדרכים האלו בה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כתב סופר</span> גט לאיש <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ושובר</span> לאשה וטעה ונתן גט לאשה ושובר לאיש ונתנו זה לזה ולאחר זמן הרי הגט יוצא מיד האיש ושובר מיד האשה תצא מזה ומזה וכל הדרכים האלו בה רבי אלעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אם לאלתר</span> יצא אין זה גט אם לאחר זמן יצא הרי זה גט <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>לא כל הימנו</span> מן הראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לאבד זכותו של שני</span>


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף פ,א גמרא
pgu: פ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי מלכות שאינה הוגנת מלכות הרומיים ואמאי קרי לה מלכות שאינה הוגנת משום דאין להם לא כתב ולא לשון אמר עולא מפני מה תקינו מלכות בגיטין <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>משום שלום מלכות</span> ומשום שלום מלכות תצא והולד ממזר אין ר``מ לטעמיה דא``ר המנונא משמיה דעולא אומר היה ר``מ כל המשנה ממטבע שטבעו חכמים בגיטין הולד ממזר:  לשום מלכות יון:  וצריכא דאי אשמועינן מלכות שאינה הוגנת <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>משום דמליכא</span> אבל מלכות מדי ומלכות יון <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>מאי דהוה הוה</span> ואי אשמעי' מלכות מדי ומלכות יון משום דמלכותא הוו אבל בנין הבית מאי דהוה הוה ואי אשמעינן בנין הבית דאמרי קמדכרי שבחייהו אבל חורבן הבית דצערא הוא אימא לא צריכא:  היה במזרח וכתב במערב:  מאן אילימא בעל היינו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שינה שמו ושמה</span> שם עירו ושם עירה אלא לאו סופר כדאמר להו רב לספריה וכן אמר להו רב הונא לספריה כי יתביתו בשילי כתובו בשילי ואע``ג דמימסרן לכו מילי בהיני ו<span class='tlm-rsh' data-nro='32'>כי יתביתו בהיני</span> כתובו בהיני ואע``ג דמימסרן לכו מילי בשילי אמר רב יהודה אמר שמוא


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף פ,ב גמרא
pgu: פ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  זו דברי ר``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='11'><span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אבל</span></span> חכמים אומרים אפילו לא כתב אלא לשם <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>סנטר</span> שבעיר הרי זו מגורשת ההוא גיטא דהוה כתיב ביה לשם <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>איסטנדרא דבשכר</span> שלחה רב נחמן בר רב חסדא לקמיה דרבה כי האי גוונא מאי שלח ליה בהא אפילו ר``מ מודי מאי טעמא מאותה מלכות הוא ומאי שנא מסנטר שבעיר התם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>זילא להו מילתא</span> הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שביחא</span> להו מילתא אמר ר' אבא אמר רב הונא אמר רב זו דברי ר``מ אבל חכמים אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הולד כשר</span> ומודים חכמים לר``מ שאם שינה שמו ושמה שם עירו ושם עירה שהולד ממזר אמר רב אשי אף אנן נמי תנינא שינה שמו ושמה שם עירו ושם עירה תצא מזה ומזה וכל הדרכים האלו בה הא מאן קתני לה אילימא ר``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ליערבינהו וליתנינהו</span> אלא ש``מ רבנן ש``מ:  כל עריות שאמרו כו':  נישאו אין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>זינו לא</span> לימא תיהוי תיובתא דרב המנונא דאמר רב המנונא שומרת יבם שזינתה אסורה ליבמה לא נישאו וה``ה לזינו והאי דקתני נישאו לישנא מעליא נקט <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ואי</span>כא דאמרי נישאו וה``ה לזינו לימא מסייע ליה לרב המנונא דא``ר המנונא שומרת יבם שזינתה אסורה ליבמה לא נישאו דווקא משום <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>דמיחלפא באשה שהלך בעלה למדינת הים</span>:  הכונס את יבמתו כו':  וצריכא דאי אשמעינן בהך קמייתא משום דלא איקיים מצות יבום אבל הכא דאיקיים מצות יבום אימא לא ואי אשמעי' הכא משום דקא רמיא קמיה אבל התם דלא רמיא קמיה אימא לא צריכא:  כתב הסופר וטעה ונתן גט לאשה ושובר וכו' ר``א אומר אם לאלתר יצא וכו':  היכי דמי לאלתר והיכי דמי לאחר זמן אמר רב יהודה אמר שמואל כל זמן שיושבין ועסוקין <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>באותו ענין</span> זהו לאלתר עמדו זהו לאחר זמן ורב אדא בר אהבה אמר לא נישאת זהו לאלתר נישאת זהו לאחר זמן תנן לא כל הימנו מן הראשון לאבד זכותו של שני בשלמא לרב אדא בר אהבה היינו דקתני שני אלא לשמואל מאי שנ


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף פא,א משנה
pgu: פא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  כתב לגרש את אשתו ונמלך ב``ש אומרים פסלה מן הכהונה וב``ה אומרים אע``פ שנתנו לה על תנאי ולא נעשה התנאי לא פסלה מן הכהונה


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף פא,א גמרא
pgu: פא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  שלח ליה רב יוסף בריה דרב מנשה מדויל לשמואל ילמדנו רבינו יצא עליו קול <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>איש פלוני כהן</span> כתב גט לאשתו ויושבת תחתיו ומשמשתו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מהו</span> שלח ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תצא</span> והדבר צריך בדיקה מאי היא אילימא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דאי מבטלינן קלא</span> או לא מבטלינן והא נהרדעא אתריה דשמואל היא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ובנהרדעא לא מבטלי קלא</span> אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דאי קרו לנתינה כתיבה</span> וכי קרו לנתינה כתיבה לכתיבה גופה מי לא קרו לה כתיבה אין ד<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אי מיגליא מילתא</span> דקרו לנתינה כתיבה דלמא נתן קאמרי תצא והא``ר אשי כל קלא דבתר נישואין לא חיישינן ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מאי תצא נמי תצא משני</span> א``כ אתה מוציא לעז על בניו של ראשון כיון דמשני הוא דמפקינן לה ומראשון לא מפקינן לה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אתי למימר סמוך למיתה גרשה</span> אמר רבב``ח א``ר יוחנן משום רבי יהודה בר אילעי בא וראה שלא כדורות הראשונים דורות האחרונים דורות הראשוני' ב``ש דורות האחרונים רבי דוסא דתניא שבוייה אוכלת בתרומה דברי ר' דוסא א``ר דוסא וכי מה עשה לה ערבי זה מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שמיעך לה</span> בין דדיה פסלה מן הכהונה ואמר רבב``ח א``ר יוחנן משום ר' יהודה בר אילעי בא וראה שלא כדורות הראשונים דורות האחרונים דורות הראשונים מכניסין פירותיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דרך טרקסמון</span> כדי לחייבן במעשר דורות האחרונים מכניסין פירותיהן דרך גגות ודרך קרפיפות כדי לפוטרן מן המעשר דאמר רבי ינאי אין הטבל מתחייב במעשר עד שיראה פני הבית שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0526' data-rgl='13'> דברים כו </span> בערתי הקדש מן הבית ורבי יוחנן אמר אפילו חצר קובעת שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0526' data-rgl='12'> דברים כו </span> ואכלו בשעריך ושבעו


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף פא,א משנה
pgu: פא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  המגרש את אשתו ולנה עמו בפונדקי ב``ש אומרים אינה צריכה הימנו גט שני ובה``א צריכה הימנו גט שני אימתי בזמן שנתגרשה מן הנשואין ומודים בנתגרשה מן האירוסין שאינה צריכה הימנו גט שני מפני שאין <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לבו גס בה</span>


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף פא,ב גמרא
pgu: פא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  דב``ש סברי אדם עושה בעילתו בעילת זנות וב``ה סברי אין אדם עושה בעילתו בעילת זנות אבל לא ראוה שנבעלה דברי הכל אינה צריכה הימנו גט שני תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ומודים</span> בנתגרשה מן האירוסין שאינה צריכה הימנו גט שני שאין לבו גס בה ואי בשראוה שנבעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מה לי מן האירוסין</span> ומה לי מן הנשואין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אלא</span> מתני' <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בשלא ראוה שנבעלה</span> ור' יוחנן דאמר כי האי תנא דתניא א``ר שמעון בן אלעזר לא נחלקו ב``ש וב``ה על שלא ראוה שנבעלה שאינה צריכה הימנו גט שני על מה נחלקו על שראוה שנבעלה שבש``א אדם עושה בעילתו בעילת זנות ובה``א אין אדם עושה בעילתו בעילת זנות ומתני' דאוקימנא בלא ראוה שנבעלה במאי פליגי דאיכא עדי יחוד וליכא עדי ביאה ב``ש סברי לא אמרי' הן הן עדי יחוד והן הן עדי ביאה וב``ה סברי אמרינן הן הן עדי יחוד והן הן עדי ביאה ומודים בנתגרשה מן האירוסין שאינה צריכה הימנו גט שני דכיון דאין לבו גס בה לא אמרינן הן הן עדי ביאה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מי אמר ר' יוחנן הכי</span> והאמר רבי יוחנן הלכה כסתם משנה ואוקימנא למתניתין בשלא ראוה שנבעלה אמוראי נינהו ואליבא דרבי יוחנן


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף פא,ב משנה
pgu: פא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  כנסה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>גט קרח</span> תצא מזה ומזה וכל הדרכים האלו בה גט קרח <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הכל משלימין עליו</span> דברי בן ננס ר``ע אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אין משלימין עליו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אלא</span> קרובים הראויין להעיד במקום אחר ואיזהו גט קרח כל שקשריו מרובין מעדיו


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף פא,ב גמרא
pgu: פא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מ``ט ד<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>גט קרח</span> גזירה משום כולכם:  גט קרח <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הכל משלימין עליו</span>:  ור``ע עבד מאי טעמא לא דאתו למימר כשר לעדות <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>קרוב נמי אתו למימר כשר לעדות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אלא</span> עבד היינו טעמא דדלמא אתו לאסוקיה ליוחסין גזלן דבר יוחסין הוא ליתכשר אלמה תנן ר``ע אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אין משלימין עליו</span> אלא קרובים הראויין להעיד במקום אחר קרוב אין גזלן לא אלא עבד היינו טעמא דאתו למימר שחרורי שחרריה גזלן נמי אתו למימר תשובה עבד קרוב מאי איכא למימר קרוב כולי עלמא ידעי דקרוב הוא:  א``ר זירא אמר רבה בר שאילתא א``ר המנונא סבא א``ר אדא בר אהבה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>גט קרח קשריו שבעה</span> ועדיו ששה ששה ועדיו חמשה חמשה ועדיו ארבעה ארבעה ועדיו שלשה עד כאן מחלוקת בן ננס ור``ע אבל קשריו שלשה ועדיו שנים דברי הכל אין משלימין עליו אלא קרוב א``ל רבי זירא לרבה בר שאילתא מכדי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כל שלשה במקושר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כשנים בפשוט דמי</span> מה התם קרוב לא אף הכא נמי קרוב לא אמר ליה אף לדידי קשיא לי ושאילתיה לרב המנונא ורב המנונא לרב אדא בר אהבה וא``ל הנח לשלשה במקושר דלאו דאורייתא תניא נמי הכי גט קרח קשריו שבעה ועדיו ששה ששה ועדיו חמשה חמשה ועדיו ארבעה ארבעה ועדיו שלשה עד כאן מחלוקת בן ננס ורבי עקיבא השלים עליו עבד בן ננס אומר הולד כשר ורבי עקיבא אומר הולד ממזר אבל קשריו שלשה ועדיו שנים דברי הכל אין משלימין עליו אלא קרוב רב יוסף מתני כשר והתניא קרוב אמר רב פפא תני כשר אמר רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לא הוכשרו בו</span> אלא עד אחד קרוב בלבד אבל תרי לא דלמא אתי לקיומי בתרי קרובים וחד כשר אמר רב אשי מתניתא נמי דיק


id: 3608
lvr: 36
prk: 08
nru: דף פב,א גמרא
pgu: פב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דקא מדלג ותני חד חד</span> שמע מינה אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שמע מינה האי קרוב חתים</span> אי בעי בין בתחילה בין באמצע בין בסוף ממאי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מדלא קבע ליה מקום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ושמע מינה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מכל תלתא</span> מקיימינן ולא בעינן רצופין דאי סלקא דעתך בעינן רצופין לקבע ליה מקום להאי קרוב בתחילה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>או באמצע</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>או בסוף</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ולכשר ביה</span> טובא כי אתו לקמיה דרבי אמי אמר ליה צא והשלים עליו עבד מן השוק:
<BR


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פב,א משנה
pgu: פב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  המגרש את אשתו ואמר לה הרי את מותרת לכל אדם אלא לפלוני ר' אליעזר מתיר וחכמים אוסרים כיצד יעשה יטלנו הימנה ויחזור ויתננו לה ויאמר לה הרי את מותרת לכל אדם כתבו בתוכו אע``פ שחזר ומחקו פסול


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פב,א גמרא
pgu: פב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  איבעיא להו האי אלא חוץ הוא או <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>על מנת הוא</span> חוץ הוא ובחוץ הוא דפליגי רבנן עליה דר' אליעזר דהא שייר לה בגט <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אבל בעל מנת מודו</span> ליה מידי דהוה אכל תנאי דעלמא או דלמא על מנת הוא ובע``מ הוא דפליג ר' אליעזר אדרבנן אבל בחוץ מודה דהא שייר לה בגט אמר רבינא ת``ש כל הבתים מטמאין בנגעים אלא של <עובדי כוכבים> {גוים} אי אמרת בשלמא חוץ הוא שפיר אלא אי אמרת על מנת הוא על מנת דלא מיטמו בתי <עובדי כוכבים> {גוים} הוא דמיטמו בתי ישראל הא מיטמו בתי <עובדי כוכבים> {גוים} לא מטמאי בתי ישראל ועוד בתי <עובדי כוכבים> {גוים} מי מטמאי והתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl='34'> ויקרא יד </span> ונתתי נגע צרעת בבית ארץ אחוזתכם ארץ אחוזתכם מטמאה בנגעים ואין בתי <עובדי כוכבים> {גוים} מטמאין בנגעים אלא שמע מינה חוץ הוא ש``מ מתני' דלא כי האי תנא דתניא אמר ר' יוסי בר' יהודה לא נחלקו רבי אליעזר וחכמים על המגרש את אשתו ואמר לה הרי את מותרת לכל אדם חוץ מפלוני שאינה מגורשת על מה נחלקו על המגרש אשתו ואמר לה הרי את מותרת לכל אדם על מנת שלא תנשאי לפלונ


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פב,ב גמרא
pgu: פב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  שר``א מתיר לכל אדם חוץ מאותו האיש וחכמים אוסרים מאי טעמא דר``א מידי דהוה אכל תנאי דעלמא ורבנן כל תנאי דעלמא לא שייר ליה בגט הכא שייר לה בגט ומתני' דאוקימנא בחוץ מאי טעמא דר``א א``ר ינאי משום זקן אחד אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0524' data-rgl='2'> דברים כד </span> ויצאה מביתו והלכה והיתה לאיש אחר אפילו לא התירה אלא לאיש אחר הרי זו מגורשת ורבנן <אמרי טעמא דר``א> האי איש לכל איש ואיש ורבי יוחנן אמר טעמא דר``א מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0321' data-rgl='7'> ויקרא כא </span> ואשה גרושה מאישה לא יקחו אפילו לא נתגרשה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אלא מאישה</span> נפסלה מן הכהונה אלמא הוי גיטא ורבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>איסור כהונה שאני</span> בעי רבי אבא בקידושין היאך תיבעי לר``א תיבעי לרבנן תיבעי לר``א עד כאן לא קאמר רבי אליעזר הכא אלא משום <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דכתיבי קראי</span> אבל התם קנין מעליא בעינן או דלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ויצאה והיתה</span> תיבעי לרבנן עד כאן לא קאמרי רבנן הכא אלא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בעינן כריתות וליכא</span> אבל התם קנין כל דהו או דלמא ויצאה והיתה לבתר דאיבעיא ליה הדר פשטה בין לרבי אליעזר בין לרבנן בעינן ויצאה והיתה אמר אביי אם תמצא לומר איתא לדרבי אבא בא ראובן וקידשה חוץ משמעון ובא שמעון וקידשה חוץ מראובן ומתו שניהם מתיבמת ללוי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואין אני קורא בה אשת שני מתים</span> מאי טעמא קידושי דראובן אהנו קידושי דשמעון לא אהנו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואלא אשת שני מתים היכי משכחת לה</span> כגון שבא ראובן וקידשה חוץ משמעון ובא שמעון וקידשה סתם דקידושי ראובן אהנו למיסרא אעלמא וקידושי דשמעון אהנו למיסרא אראובן בעי אביי אמר לה הרי את מותרת לכל אדם חוץ מראובן ושמעון וחזר ואמר לה לראובן ושמעון מהו מי אמרינן מאי דאסר שרא או דלמא מאי דאסר שרא ומאי דשרא אסר אם תמצא לומ


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פג,א גמרא
pgu: פג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מאי דאסר שרא</span> לראובן מהו לראובן והוא הדין לשמעון והאי דקאמר לראובן משום דפתח ביה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='3'>או דלמא</span></span> לראובן דוקא ואם תמצא לומר לראובן דוקא לשמעון מהו לשמעון וה``ה לראובן והאי דקאמר שמעון משום דסליק מיניה או דלמא לשמעון דוקא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בעי רב אשי אף לשמעון מהו</span> אף אראובן קאי או דלמא אף אעלמא קאי תיקו:  ת``ר לאחר פטירתו של ר``א נכנסו ארבעה זקנים להשיב על דבריו אלו הן רבי יוסי הגלילי ור``ט ורבי אלעזר בן עזריה ור``ע <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>נענה</span> ר``ט ואמר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הרי שהלכה זו</span> ונישאת לאחיו של זה שנאסרה עליו ומת בלא בנים לא נמצא זה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>עוקר דבר</span> מן התורה הא למדת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'><span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שאין זה כריתות</span></span> נענה רבי יוסי הגלילי ואמר היכן מצינו אסור לזה ומותר לזה האסור אסור לכל והמותר מותר לכל הא למדת שאין זה כריתות נענה רבי אלעזר בן עזריה ואמר כריתות דבר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הכורת בינו לבינה</span> הא למדת שאין זה כריתות נענה ר``ע ואמר הרי שהלכה זו ונשאת לאחד מן השוק והיו לה בנים ונתארמלה או נתגרשה ועמדה ונישאת לזה שנאסרה עליו לא נמצא גט בטל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ובניה</span> ממזרים הא למדת שאין זה כריתות דבר אחר הרי שהיה זה שנאסרה עליו כהן ומת המגרש <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא נמצאת אלמנה</span> אצלו ו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>גרושה אצל כל אדם</span> וק``ו מה גרושה שהיא קלה אסורה בשביל צד גירושין שבה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'><span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אשת איש</span> שהיא חמורה</span> לא כ``ש הא למדת שאין זה כריתות אמר להן רבי יהושע <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אין משיבין את הארי לאחר מיתה</span> אמר רבא כולהו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אית להו פירכא</span> לבר מדר' אלעזר בן עזריה דלית ליה פירכא תניא נמי הכי א``ר יוסי רואה אני את דברי ר' אלעזר בן עזריה מדברי כולן:  אמר מר נענה ר``ט ואמר הרי שהלכה זו ונשאת לאחיו של זה שנאסרה עליו ומת בלא בנים לא נמצא זה עוקר דבר מן התורה עוקר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>איהו עקר</span> אלא מתנה לעקור דבר מן התורה מתנה מי קאמר לה לא סגי לה דלא מינסבא ליה לאחוה דההוא גברא אלא גורם לעקור דבר מן התורה גורם אלא מעתה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בת אחיו לא ישא</span> שמא ימות בלא בנים ונמצא גורם לעקור דבר מן התורה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'><span class='tlm-rsh' data-nro='30'>היינו פירכא</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ובמאי</span> אילימא בחוץ משרא שרא ר``א דתניא מודה ר``א במגרש את אשתו ואמר לה הרי את מותרת לכל אדם חוץ מפלוני והלכה וניסת לאחד מן השוק ונתארמלה או נתגרשה שמותרת לזה שנאסרה עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אלא בעל מנת</span> נענה ר' יוסי הגלילי ואמר היכן מצינו אסור לזה ומותר לזה האסור אסור לכל והמותר מותר לכל ולא והרי תר<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ומה</span> וקדשים שאסורה לזה ומותרת לזה באיסור אשה קא אמרינן והרי <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>עריות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>באישות קאמרינן</span> הרי אשת איש היינו פירכא ובמאי אילימא בעל מנת <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>הרי הותרה אצלו בזנות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>אלא בחוץ</span> נענה ר``ע ואמר הרי שהלכה זו ונישאת לאחד מן השוק והיו לה בנים ונתארמלה או נתגרשה ועמדה ונשאת לזה שנאסרה עליו לא נמצא גט בטל ובניה ממזרין אי הכי בכולה תנאי דעלמא נמי לא תנסיב דלמא לא מקיימא ליה לתנאיה ונמצא גט בטל ובניה ממזרין היינו פירכא ובמאי אילימא בחוץ משרא שרא ר``א דתניא מודה היה ר``א במגרש את אשתו ואמר לה הרי את מותרת לכל אדם חוץ מפלוני והלכה ונשאת לאחד מן השוק ונתארמלה או נתגרשה שמותרת לזה שנאסרה עליו אלא בעל מנת דבר אחר הרי שהיה זה שנאסרה עליו כהן ומת המגרש לא נמצאת אלמנה אצלו וגרושה אצל כל אדם וקל וחומר ומה גרושה שהיא קלה אסורה משום צד גירושין שבה אשת איש חמורה לא כל שכן ובמאי אילימא בעל מנ


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פג,ב גמרא
pgu: פג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הרי גרושה אצלו בזנות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אלא בחוץ</span> ור``ע אי חוץ סבירא ליה לותיב חוץ ואי על מנת ס``ל לותיב על מנת ר``ע שמיע ליה דאיכא דאמר חוץ ואיכא דאמר על מנת מ``ד חוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>האי פירכא</span> ומ``ד על מנת האי פירכא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ומאי פירכא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אי נימא איסור כהונה שאני</span> הא ר``א נמי מאיסור כהונה קא מייתי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>רבא</span> כרבי ינאי משום זקן אחד קא מתני:  אמר להן ר' יהושע אין משיבין את הארי לאחר מיתה למימרא דר' יהושע כוותיה סבירא ליה והא איהו נמי מיפרך קפריך ה``ק להו לדידי נמי אית לי פירכא מיהו בין לדידי בין לדידכו אין משיבין את הארי לאחר מיתה ומאי פירכא דר' יהושע דתניא א``ר יהושע <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מקיש קודמי הויה שניה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לקודמי הויה ראשונה</span> מה קודמי הויה ראשונה דלא אגידא באיניש אחרינא אף קודמי הויה שניה דלא אגידא באיניש אחרינא גופא מודה ר``א במגרש אשתו ואמר לה הרי את מותרת לכל אדם חוץ מפלוני והלכה ונישאת לאחד מן השוק ונתארמלה או נתגרשה שמותרת לזה שנאסרה עליו השיב ר``ש בר אלעזר תשובה לדברי ר``א היכן מצינו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שזה אוסר וזה מתיר</span> ולא והרי יבמה דבעל אוסר ויבם מתיר התם יבם הוא קא אסר לה דאי מבעל הא שריא וקיימא הרי נדרים דנודר אוסר וחכם מתיר הא א``ר יוחנן אין חכם מתיר כלום אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בחרטה</span> הרי הפרת הבעל דאשה נודרת ובעל מיפר התם כדרב פנחס משמיה דרבא דאמר רב פנחס משמיה דרבא כל הנודרת <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>על דעת בעלה</span> היא נודרת נענה רבי אלעזר בן עזריה ואמר כריתות דבר הכורת בינו לבינה הא למדת ש<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אין זה כריתות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ורבנן</span> האי כריתות מאי עבדי ליה מיבעי להו לכדתניא ה``ז גיטך ע``מ שלא תשתי יין ע``מ שלא תלכי לבית אביך לעולם אין זה כריתות שלשים יום ה``ז כריתות ואידך מכרת כריתות נפקא ואידך כרת כריתות לא דרשי אמר רבא ה``ז גיטך ע``מ שלא תשתי יין כל ימי חיי אין זה כריתות כל ימי חיי פלוני ה``ז כריתות מאי שנא חיי פלוני דדלמא מאית ומקיימא ליה לתנאיה חיי דידיה נמי דלמא מאית ומקיימא ליה לתנאיה אלא אימא כל ימי חייכי אין זה כריתות כל ימי חיי או חיי פלוני ה``ז כריתות:  בעא מיניה רבא מרב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>היום אי את אשתי</span> ולמחר את אשתי מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>תיבעי לר' אליעזר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>תיבעי לרבנן</span> תיבעי לרבי אליעזר עד כאן לא קאמר רבי אליעזר התם אלא דלמאן דקא שרי קא שרי לעולם אבל הכא לא או דלמא לא שנא תיבעי לרבנן עד כאן לא קאמרי רבנן התם אלא דלא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>פסקה</span> מיניה לגמרי אבל הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>כיון דפסקה</span> פסקה בתר דבעיא הדר פשט


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פד,א גמרא
pgu: פד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מסתברא בין לרבי אליעזר בין לרבנן כיון דפסקה פסקה:  ת``ר הרי זה גיטך ע``מ שתנשאי לפלוני הרי זו לא תנשא ואם נשאת לא תצא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מאי קאמר</span> אמר רב נחמן ה``ק הרי זו לא תנשא לו שמא יאמרו נשיהן נותנין במתנה ואם נשאת לאחר לא תצא ומשום גזרה לא מפקינן מיניה ושרינן אשת איש לעלמא אלא אמר רב נחמן הכי קאמר הרי זו לא תנשא לו שמא יאמרו נשיהם נותנין במתנה ואם נשאת לו לא תצא דמשום גזרה לא מפקינן א``ל רבא לו הוא דלא תנשא הא לאחר תנשא והא בעי קיומי לתנאה וכי תימא אפשר דמינסבא היום ומיגרשה למחר ומקיימא לתנאה ולהך דפליגת עליה דרב יהודה קמדמית ליה דאתמר קונם עיני בשינה היום אם אישן למחר אמר רב יהודה אל יישן היום <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שמא יישן למחר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ורב נחמן אמר יישן היום</span> ואין חוששין שמא יישן למחר הכי השתא התם בדידיה קיימא דאי בעי מבריז נפשיה בסילואתא ולא נאים הכא בדידה קיימא לאיגרושי אלא אמר רבא הרי זו לא תנשא לא לו ולא לאחר לו לא תנשא שמא יאמרו נשותיהם נותנין במתנה לאחר לא תנשא דבעיא קיומיה לתנאה ואם נשאת לו לא תצא דמשום גזרה לא מפקינן לאחר תצא דבעיא לקיומיה לתנאה תניא כוותיה דרבא הרי זו לא תנשא לא לו ולא לאחר ואם נשאת לו לא תצא לאחר תצא:  ת``ר ה``ז גיטך ע``מ שתעלי לרקיע ע``מ שתרדי לתהום ע``מ שתבלעי קנה של ד' אמות ע``מ שתביאי לי קנה בן ק' אמה ע``מ שתעברי את הים הגדול ברגליך אינו גט רבי יהודה בן תימא אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כזה גט</span> כלל אמר ר' יהודה בן תימא כל תנאי שאי אפשר לו לקיימו בסופו והתנה עליו מתחילתו אינו אלא כ<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מפליגה</span> בדברים וכשר אמר רב נחמן אמר רב הלכה כר' יהודה בן תימא א``ר נחמן בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מתני' נמי דיקא</span> דקתני כל שאפשר לו לקיימו בסופו והתנה עליו בתחילתו תנאו קיים הא אי אפשר תנאו בטל ש``מ איבעיא להו הרי זה גיטיך ע``מ שתאכלי בשר חזיר מהו אמר אביי היא היא רבא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אפשר דאכלה ולקיא</span> לאביי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כלל לאתויי בשר חזיר</span> לרבא כזה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>למעוטי בשר חזיר</span> מיתיבי הרי זה גיטך ע``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שתבעלי</span> לפלוני נתקיים התנאי הרי זה גט ואם לאו אינו גט על מנת שלא תבעלי לאבא ולאביך אין חוששין שמא נבעלה להן ואילו על מנת שתבעלי לאבא ולאביך לא קתני לאביי ניחא לרבא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אמר לך רבא</span> בשלמא בשר חזיר אפשר דאכלה ולקיא פלוני נמי אפשר דמשחדא ביה בממונא אלא אבא ואביך בדידה קיימא נהי דאיהי עבדא איסורא אבא ואביך מי עבדי איסורא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>לרבא כלל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לאתויי אבא ואביך</span> כזה למעוטי בשר חזי


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פד,ב גמרא
pgu: פד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  לאביי כלל לאתויי בשר חזיר כזה למעוטי פלוני מיתיבי הרי זה גיטך ע``מ שתאכלי בשר חזיר ואם היתה זרה על מנת שתאכלי בתרומה ואם היתה נזירה ע``מ שתשתי יין נתקיים התנאי הרי זה גט ואם לאו אינו גט לרבא ניחא לאביי קשיא אמר לך אביי מי סברת ד``ה היא הא מני רבנן היא ותיפוק ליה דמתנה על מה שכתוב בתורה הוא וכל המתנה על מה שכתוב בתורה תנאו בטל אמר רב אדא בריה דרב איקא כי אמרינן מתנה על מה שכתוב בתורה תנאו בטל כגון שארה כסותה ועונתה דהוא קא עקר אבל הכא איהי קא עקרה מתקיף לה רבינא כלום קא עקרה איהי אלא לקיומי לתנאי דידיה אישתכח דאיהו קא עקר אלא אמר רבינא כי אמרינן מתנה על מה שכתוב בתורה תנאו בטל כגון שארה כסותה ועונתה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דודאי קא עקר</span> אבל הכא מי קאמר לה לא סגיא דלא אכלה לא תיכול ולא תיגרש:  כיצד יעשה יטלנו הימנה וכו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מאן תנא</span> אמר חזקיה ר``ש בן אלעזר היא דתניא ר``ש בן אלעזר אומר עד שיטלנו הימנה ויחזור ויתננו לה ויאמר לה הי גיטך ר' יוחנן אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אפילו תימא רבי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דילכון אמר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שאני הכא</span> הואיל וקנאתו ליפסל בו לכהונה:  כתבו בתוכו:  אמר רב ספרא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כתבו בתוכו תנן</span> פשיטא כתבו בתוכו תנן מהו דתימא ה``מ לאחר התורף אבל לפני התורף <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אפילו על פה</span> נמי פסול קמ``ל ורבא אמר לא שנו אלא לאחר התורף אבל לפני התורף אפילו על פה נמי פסול ואזדא רבא לטעמיה דאמר להו רבא להנהו דכתבי גיטי שתקו שתוקי לבעל עד דכתביתו ליה לתורף דגיטא ת``ר כל התנאין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>פוסלין בגט</span> דברי רבי וחכמים אומרים כל שפוסל על פה פוסל בכתב וכל שאינו פוסל על פה אינו פוסל בכתב חוץ שפוסל על פה פוסל בכתב ע``מ שאינו פוסל על פה אינו פוסל בכתב אמר רבי זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מחלוקת</span> לפני התורף דרבי סבר גזרינן ע``מ אטו חוץ ורבנן סברי לא גזרינן ע``מ אטו חוץ אבל לאחר התור


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פה,א גמרא
pgu: פה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  דברי הכל כשר ומתני' דקתני כתבו <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואוקימנא בחוץ</span> אבל ע``מ לא פסיל איבעית אימא לפני התורף ורבנן ואיבע``א לאחר התורף ודברי הכל ורבא אמר מחלוקת לאחר התורף דרבי סבר גזרינן אטו לפני התורף ורבנן סברי לא גזרינן אטו לפני התורף אבל לפני התורף דברי הכל <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פסול</span> ומתני' דקתני כתבו ואוקימנא בחוץ אבל על מנת לא פסיל אחר התורף ורבנן היא תני אבוה דרבי אבין קמיה דרבי זירא כתב גט על תנאי דברי הכל פסול דברי הכל פסול והא מיפלג פליגי אלא אימא לדברי הכל כשר והיכי דמי לאחר התורף <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ולימא</span> הרי זה פסול ורבי תנא דברי הכל אתנייה כשר בפסול מיחלף ליה הרי זה בדברי הכל לא מיחלף ליה


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פה,א משנה
pgu: פה
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  הרי את מותרת לכל אדם אלא לאבא ולאביך לאחי ולאחיך לעבד <ולעובד כוכבים> {ולנכרי} ולכל מי שאין לה עליו קדושין כשר הרי את מותרת לכל אדם אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלמנה לכהן גדול</span> גרושה וחלוצה לכהן הדיוט ממזרת ונתינה לישראל בת ישראל לממזר ולנתין וכל מי שיש לה עליו קדושין אפילו בעבירה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פסול</span>


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פה,א גמרא
pgu: פה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כללא דרישא</span> לאתויי שאר חייבי כריתות כללא דסיפא לאתויי שאר חייבי לאוין <כגון עמוני ומואבי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>נתיני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מצרי ואדומי</span>> בעא מיניה רבא מרב נחמן חוץ מקדושי קטן מהו מי אמרינן השתא מיהא לאו בר הויה הוא או דלמא אתי לכלל הויה א``ל תניתוה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קטנה מתגרשת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בקידושי אביה</span> אמאי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>והא בעינן ויצאה והיתה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אלא אתיא לכלל הויה</span> הכא נמי אתיא לכלל הויה חוץ מן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הנולדים</span> מהו השתא מיהא לא איתיליד או דלמא עתידי דמתיילדי א``ל תניתוה לעבד <ולעובד כוכבים> {ולגוי} אם איתא עבד <ועובד כוכבים> {וגוי} נמי עבידי דמיגיירי הנך לאו לאיגיורי קיימי הני לאיתילודי קיימי חוץ מבעל אחותה מהו השתא מיהא לא חזיא ליה או דלמא זמנין דמתה אחותה וחזיא ליה אמר ליה תניתוה לעבד <ולעובד כוכבים> {ולגוי} עבד <ועובד כוכבים> {וגוי} נמי עבידי דמיגיירי גירות לא שכיחא מיתה שכיחא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חוץ מזנותיך</span> מהו בנשואין הא לא שייר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>או דלמא שייר בביאה</span> א``ל תניתוה לאבא ולאביך ובמאי אילימא בנשואין אבא ואביך בני נשואין נינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אלא לאו בזנות</span> ולאבא ולאביך הוא דלא שייר הא לאחר שייר דלמא בנשואין דעבר ואינסיב חוץ משלא כדרכה מהו בכדרכה הא לא שייר או דלמא<span class='tlm-sfr' data-chp='0320' data-rgl='13'> ויקרא כ </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>משכבי אשה כתיב</span> חוץ מהפרת נדריך מהו בנשואין הא לא שייר או דלמא<span class='tlm-sfr' data-chp='0430' data-rgl='14'> במדבר ל </span> אישה יקימנו ואישה יפירנו כתיב חוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מתרומתיך</span> מהו בנשואין הא לא שייר או דלמא<span class='tlm-sfr' data-chp='0322' data-rgl='11'> ויקרא כב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>קנין כספו</span> כתיב חוץ מירושתיך מהו בנשואין הא לא שייר או דלמא<span class='tlm-sfr' data-chp='0427' data-rgl='11'> במדבר כז </span> לשארו וירש אותה כתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>חוץ מקידושיך בשטר</span> מהו מי אמרינן אפשר דמקדש לה בכסף ובביאה או דלמא ויצאה והיתה איתקוש הוויות להדדי תיקו


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פה,ב משנה
pgu: פה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  רבי יהודה אומר ודן דיהוי ליכי מינאי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ספר תירוכין ואגרת שבוקין</span> וגט פטורין למהך להתנסבא לכל גבר דיתצביין גופו של גט שחרור הרי את בת חורין הרי את לעצמך


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פה,ב גמרא
pgu: פה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  פשיטא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אמר לה לאשתו</span> הרי את בת חורין לא אמר ולא כלום אמר לה לשפחתו הרי את מותרת לכל אדם לא אמר ולא כלום אמר לה לאשה הרי את לעצמך מהו לגמרי קאמר לה או למלאכה קאמר לה א``ל רבינא לרב אשי ת``ש דתנן גופו של גט שחרור הרי את בת חורין הרי את לעצמך ומה עבדא דקני ליה גופיה כי א``ל הרי את לעצמך קני גופיה אשה דלא קני גופה לא כ``ש א``ל רבינא לרב אשי א``ל לעבדו אין לי עסק בך מהו א``ל רב חנין לרב אשי ואמרי לה רב חנין מחוזנאה לרב אשי ת``ש דתניא המוכר עבדו <לעובד כוכבים> {לגוי} <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>יצא לחירות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וצריך גט שחרור</span> מרבו ראשון אמר רבן שמעון בן גמליאל בד``א <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שלא כתב עליו אונו</span> אבל כתב עליו אונו זהו שחרורו מאי אונו אמר רב ששת דכתב ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לכשתברח ממנו</span> אין לי עסק בך:  ר' יהודה אומר ודן דיהוי ליכי מינאי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ספר תירוכין ואגרת שבוקין</span>:  במאי קמיפלגי רבנן סברי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ידים שאין מוכיחות</span> הויין ידים ואף על גב דלא כתב לה ודן מוכחא מילתא דבהאי גיטא קא מגרש לה ור' יהודה סבר ידים שאין מוכיחות לא הויין ידים וטעמא דכתב לה ודן דמוכחא מילתא דבהאי גיטא קא מגרש לה אבל לא כתב לה ודן אמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בדיבורא</span> גרשה ושטרא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ראיה בעלמא הוא</span> אמר אביי האי מאן דכתב גיטא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לא לכתוב ודין</span> דמשמע ודין <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אלא</span> ודן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ולא לכתוב איגרת</span> דמשמע איגרת אלא אגרת ולא לכתוב לימהך דמשמע לי מהך <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ולא לכתוב למחך</span> דמשמע כי חוכא דיתיהוייין דיתיצבייין תלתא תלתא יודי``ן דמשמע תהויין ותצביין ולורכיה לוי``ו דתירוכין ולוי``ו דשבוקין דמשמע תריכין ושביקין ולורכיה לוי``ו דכדו דמשמע וכדי ולא ליכתוב לאיתנסבא דמשמע לא יתנסבא אלא להתנסבא איבעיא להו בעינן ודן או לא בעינן ודן תא שמע דאתקין רבא בגיטי איך פלניא בר פלניא פטר ותריך ית פלוניתא אינתתיה דהות אינתתיה מן קדם דנא מיומא דנן ולעלם ואילו ודן לא קאמר ולטעמיך <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כולהו מי קאמר</span> אלא בעינן הכא נ<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מי בעינן</span>:  מיומא דנן לאפוקי מדרבי יוסי דאמר זמנו של שטר מוכיח עליו ולעל


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פו,א גמרא
pgu: פו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  לאפוקי מדבעא מיניה רבא מרב נחמן דאמר היום אי את אשתי ולמחר את אשתי:  גופו של גט שחרור הרי את בת חורין הרי את לעצמך:  אתקין רב יהודה בשטר זביני דעבדי עבדא דנן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מוצדק לעבדו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ופטיר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ועטיר</span> מן חרורי</span> ומן עלולי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ומן ערורי מלכא ומלכתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ורשום דאיניש</span> לא אית עלוהי ומנוק' מכל מום <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ומן שחין דנפיק <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>עד טצהר</span></span> חדת ועתיק מאי אסותיה אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>גינברא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ומרתכא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וכבריתא</span> וחלא דחמרא ומשחא דזיתא ונטפיק חיורא ושייפי ליה בגדפא דאווזא


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פו,א משנה
pgu: פו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  שלשה גיטין פסולין ואם נשאת הוולד כשר כתב בכתב ידו ואין עליו עדים יש עליו עדים ואין בו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>זמן</span> יש בו זמן ואין בו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אלא עד אחד</span> הרי אלו שלשה גיטין פסולין ואם נשאת הולד כשר רבי אליעזר אומר אע``פ שאין עליו עדים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אלא שנתנו לה בפני עדים כשר</span> וגובה מנכסים משועבדים שאין העדים חותמים על הגט אלא מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>תיקון העולם</span>


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פו,א גמרא
pgu: פו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ותו ליכא</span> והא איכא גט ישן <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>התם</span> לא תצא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>הכא תצא</span> הניחא למ``ד הכא תצא אלא למ``ד הכא לא תצא מאי איכא למימר התם תינשא לכתחל' הכא דיעבד והא איכא גט קרח התם הוולד ממזר הכא הולד כשר <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הניחא לרבי מאיר</span> <דאמר כל המשנה ממטבע שטבעו חכמים בגיטין הולד ממזר> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אלא לרבנן</span> מאי איכא למימר <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>התם תצא</span> הכא לא תצא הניחא למ``ד הכא לא תצא אלא למ``ד הכא תצא מאי איכא למימר במקושר לא קא מיירי והא איכא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>שלום מלכות</span> התם תצא הכא לא תצא הניחא למ``ד הכא לא תצא אלא למ``ד תצא מאי איכא למימר <התם הולד ממזר הכא הולד כשר הניחא לר' מאיר אלא לרבנן מאי איכא למימר> מוקים לה כדרבי מאיר והתם הולד ממזר הכא הולד כשר מנינא דרישא למעוטי מאי ומנינא דסיפא למעוטי מאי מנינא דרישא למעוטי <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>הני דאמרן</span> מנינא דסיפא <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>למעוטי הא דתניא</span> המביא גט ממדינת הים נתנו לה ולא אמר <לה> בפני נכתב ובפני נחתם יוציא והולד ממזר דברי רבי מאיר וחכ``א אין הולד ממזר כיצד יעשה יטלנו הימנה ויחזור ויתננו לה בפני שנים ויאמר בפני נכתב ובפני נחתם:  כתב בכתב ידו ואין עליו עדים:  אמר רב כתב ידו שנינו אהייא אילימא ארישא פשיטא כתב ידו קתני ו<span class='tlm-rsh' data-nro='33'>אלא אמצעיתא</span> הרי יש עליו עדים אלא אסיפא יש בו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>זמן</span> ואין בו אלא עד אח


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פו,ב גמרא
pgu: פו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ודוקא כתב ידו ועד</span> אבל כתב סופר ועד לא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ושמואל</span> אמר אפי' כתב סופר ועד שהרי שנינו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כתב סופר ועד כשר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ורב</span> מי דמי התם תינשא לכתחילה הכא דיעבד ושמואל לא קשיא הא בספרא דמובהק והא בספרא דלא מובהק וכן אמר ר' יוחנן <כתב ידו שנינו> אמר ליה רבי אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הרי יש עליו עדים</span> אמר ליה אסיפא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>זימנין אמר רב</span> תצא זימנין אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא תצא</span> הא כיצד <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>יש לה בנים</span> לא תצא אין לה בנים תצא מתיב מר זוטרא בר טוביה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וכולן</span> שהיו בהן ספק קידושין או ספק גירושין <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הרי אלו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>חולצות</span> ולא מתיבמות כיצד ספק קידושין זרק לה קידושין ספק קרוב לה ספק קרוב לו זהו ספק קידושין ספק גירושין כתב בכתב ידו ואין עליו עדים יש עליו עדים ואין בו זמן יש בו זמן ואין בו אלא עד אחד הרי זה ספק גירושין <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ואי אמרת לא תצא</span> צרתה אתיא ליבומי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>תתיבם ואין בכך כלום</span> חששא דרבנן היא לוי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לעולם לא תצא</span> וכן אמר ר' יוחנן לעולם לא תצא וכן אמר להו ר' יוחנן לבני ר' חלפתא דמן הונא הכי אמר אבוכון לעולם לא תצא וקרצית שבעמיר אינה פוסלת במי חטאת מאי קרצית אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דידבתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דביני כיפי</span> מתיב רב דניאל בר רב קטינא כל העופות פוסלין במי חטאת חוץ מן היונה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מפני שמוצצת</span> ואם איתא ניתני חוץ מיונה וקרצית לא פסיקא ליה דגדולה לא פסלה וקטנה פסלה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>עד כמה</span> אמר ר' ירמיה ואיתימא ר' אמי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>עד כזית</span>:  ר' אלעזר אומר אף על פי וכו':  אמר רב יהודה אמר רב הלכה כר' אלעזר בגיטין כי אמריתה קמיה דשמואל אמר אף בשטרות ורב סבר בשטרות לא הא קתני ו<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>גובה מנכסים משועבדים</span> רבי אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>תרתי אמר</span> ורב סבר כוותיה בחדא ופליג עליה בחדא וכן אמר ר' יעקב בר אידי אמר ר' יהושע בן לוי הלכה כר' אלעזר בגיטין ורבי ינאי אמר אפילו <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ריח הגט</span> אין בו ורבי ינאי לית ליה דר' אלעזר הכי קאמר לרבנן אפילו ריח הגט אין בו וכן אמר ר' יוסי בר' חנינא אמר ריש לקיש הלכה כרבי אלעזר בגיטין ור' יוחנן אמר אפילו ריח הגט אין בו לימא ר' יוחנן לית ליה דר' אלעזר הכי קאמר לרבנן אפילו ריח הגט אין בו שלח ליה ר' אבא בר זבדא למרי בר מר בעי מיניה מרב הונא הלכה כר' אלעזר בגיטין או אין הלכה אדהכי נח נפשיה דרב הונא אמר ליה רבה בריה הכי אמר אבא משמיה דרבא הלכה כר' אלעזר בגיטין <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>ורבותינו הבקיאין בדבר הלכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>משום רבינו</span> אמרו הלכה כר' אלעזר בגיטין דאמר רב חמא בר גוריא אמר רב הלכה כר' אלעזר בגיטין איכא דאמרי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='33'>חברינו</span> הבקיאין בדבר הלכה ותלמידי רבינו משום רבינו אמרו הלכה כרבי אלעזר בגיטין דאמר רב חסדא אמר רב חמא בר גוריא אמר רב הלכה כרבי אלעזר בגיטין וכן כי אתא רבין אמר ר' אלעזר אמר רב הלכה כרבי אלעזר בגיטין


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פו,ב משנה
pgu: פו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  שנים ששלחו <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>שני גיטין שוין</span> ונתערבו נותן שניהם לזו ושניהם לזו לפיכך אבד אחד מהן <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>הרי השני בטל</span> חמשה שכתבו כלל בתוך הגט איש פלוני מגרש פלונית ופלוני פלונית והעדים מלמטה כולן כשרין וינתן לכל אחת ואחת היה כותב <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>טופס לכל אחד ואחד</span> והעדים מלמטה את שהעדים ניקרין עמו כשר


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פו,ב גמרא
pgu: פו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>מאן תנא</span> אמר ר' ירמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>דלא כר' אלעזר</span> דאי ר' אלעזר כיון דאמר עדי מסירה כרתי <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>הא לא ידעי</span> בהי מינייהו קא מגרשה אביי אמר אפי' תימא ר' אלעזר אימא דבעי ר' אלעזר כתיבה לשמה נתינה לשמה מי בעי:  חמשה שכתבו כלל כו':  היכי דמי כלל היכי דמי טופס אמר רבי יוחנן זמן אחד לכולן זהו כלל זמן לכל אחד ואחד זהו טופס וריש לקיש אמ


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פז,א גמרא
pgu: פז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אפילו זמן אחד לכולן נמי הוי טופס</span> אלא היכי דמי כלל דכתב אנו פלוני ופלוני גירשנו נשותינו פלונית ופלונית מתקיף לה רבי אבא לר' יוחנן דאמר זמן אחד לכולן זהו כלל ליחוש דלמא כי חתמו סהדי אבתרא הוא דחתימי מי לא תניא עדים חתומין על שאילת שלום בגט <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>פסול</span> חיישינן שמא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>על שאילת שלום חתמו</span> לאו איתמר עלה א``ר אבהו לדידי מפרשא לי מיניה דרבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שאלו</span> פסול ושאלו כשר ה``נ דכתיב ביה פלוני ופלוני ופלוני ותו לרבי יוחנן דאמר זמן לכל אחד זהו טופס <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מאי איריא</span> משום טופס <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ותיפוק ליה</span> דהוה ליה נכתב ביום ונחתם בלילה א``ל מר קשישא בריה דרב חסדא לרב אשי הכי אמרינן משמיה דרבי יוחנן דכתיב בהו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בחד בשבא</span> בחד בשבא א``ל רבינא לרב אשי לריש לקיש דאמר זמן אחד לכולן נמי טופס הוי והיכי דמי כלל דכתיב ביה הכי אנו פלוני ופלוני גירשנו נשותינו פלונית ופלונית נמצאו שתי נשים מתגרשות בגט אחד והתורה אמרה וכתב לה ולא לה ולחברתה דהדר כתב פלוני גירש פלונית ופלוני גירש פלונית א``ל רבינא לרב אשי ומאי שנא מהא דתניא הכותב כל נכסיו לשני עבדיו קנו ומשחררין זה את זה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ולאו אוקימנא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בשני שטרות</span> תניא כוותיה דר' יוחנן תניא כוותיה דריש לקיש תניא כוותיה דר' יוחנן חמשה שכתבו בתוך הגט איש פלוני מגרש פלונית ופלוני פלונית ופלוני פלונית וזמן אחד לכולן והעדים מלמטה כולן כשרים ותנתן לכל אחת ואחת <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>זמן לכל אחד ואחד</span> והעדים מלמטה את שהעדים נקראים עמו כשר ר' יהודה בן בתירא אומר אם יש ריוח ביניהן פסול ואם לאו כשר שאין זמן מפסיקן תניא כוותיה דריש לקיש חמשה שכתבו כלל בתוך הגט אנו פלוני ופלוני גירשנו נשותינו פלונית ופלונית פלוני גירש פלונית ופלוני גירש פלונית וזמן אחד לכולן והעדים מלמטה כולן כשרין ותנתן לכל אחת ואחת זמן לכל אחד ואחד וריוח לכל אחד ואחד והעדים מלמטה את שהעדים נקראין עמו כשר ר``מ אומר אע``פ שאין ריוח ביניהם פסול שהזמן מפסיקן וריש לקיש מאי איריא זמן לכל אחד ואחד הא אמר זמן אחד לכולן נמי טופס הוי הני מילי היכא דלא ערבינהו מעיקרא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אבל הכא דערבינהו מעיקרא</span> אי פליג להו זמן אין אי לא לא


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פז,א משנה
pgu: פז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שני גיטין שכתבן זה בצד זה</span> ושנים עדים עברים באים מתחת זה לתחת זה ושנים עדים יונים באים מתחת זה לתחת זה את שהעדים הראשונים נקראין עמו כשר עד אחד עברי ועד אחד יוני ועד אחד עברי ועד אחד יוני באין מתחת זה לתחת זה שניהם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>פסול</span>ין


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פז,א גמרא
pgu: פז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  וליתכשר האי בראובן והאי בבן יעקב עד <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דהא תנן</span> בן איש פלוני עד כשר דכתב ראובן בן אקמא ויעקב עד אבתרא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>וליתכשר האי בראובן בן</span> וליתכשר האי ביעקב עד דהא תנן איש פלוני עד כשר דלא כתב עד ואיבעית אימא לעולם דכתב עד ודידעינן בהא חתימה דלאו דיעקב הו


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פז,ב גמרא
pgu: פז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ודלמא בשמא דאבוה חתים לא שביק איניש שמיה וחתים שמא דאבוה ודילמא סימנא שוייה דהא רב <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>צייר כוורא</span> רבי חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>חרותא</span> רב חסדא סמ``ך רב הושעיא עי``ן רבה בר רב הונא צייר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מכותא</span> לא חציף איניש לשויי לשמא דאבוה סימנא וליתכשר האי בשני עדים עברים וליתכשר האי בשני עדים יונים דתנן גט <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שכתבו</span> עברית ועדיו יונית יונית ועדיו עברית כשר וכ``ת כיון דמופלג בשני שיטין לא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>והאמר חזקיה</span> מלאהו בקרובים כשר הא תני זעירי שניהן כשרין <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ותנא דידן</span> דלמא גונדלית חתים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כולהו אחד</span> הוא דחתימי:  עד אחד עברי ועד אחד יוני:  וליתכשר האי בעד אחד עברי ועד אחד יוני והאי בעד אחד עברי ועד אחד יוני דהא תנן עד אחד עברי ועד אחד יוני כשר הא תני זעירי שניהם כשרים ותנא דידן דלמא גונדלית חתים ותלתא אחד וחד אחד


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פז,ב משנה
pgu: פז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  שייר מקצת הגט וכתבו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בדף השני</span> והעדים מלמטה כשר חתמו עדים בראש הדף <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מן הצד</span> או מאחריו בגט פשוט פסול <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>הקיף</span> ראשו של זה בצד ראשו של זה והעדים באמצע <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שניהם פסולין</span> סופו של זה בצד סופו של זה והעדים באמצע את שהעדים נקרין עמו כשר ראשו של זה בצד סופו של זה והעדים באמצע את שהעדים נקרין בסופו כשר גט <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שכתבו</span> עברית ועדיו יוונית יוונית ועדיו עברי' עד אחד עברי ועד אחד יווני כתב סופר ועד כשר איש פלוני עד כשר בן איש פלוני עד כשר איש פלוני בן איש פלוני ולא כתב עד כשר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>וכך היו נקיי הדעת</span> שבירושלים עושין כתב <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חניכתו</span> וחניכתה כשר


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פז,ב גמרא
pgu: פז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  וליחוש דלמא הני תרי גיטי הוו ואיתרמי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>זמן דקמא</span> ועדים דבתרא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>וגזייה לזמן דבתרא ועדים דקמא</span> א``ר אבא אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כשיש ריוח מלמטה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ודלמא זמן דבתרא מיגז גזייה</span> כדא``ר אבא א``ר כשיש ריוח מלמט


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פח,א גמרא
pgu: פח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  הכא נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כשיש ריוח מלמעלה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ודלמא אימלוכי אימליך</span> וכתב דכתב <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הרי את מלמטה ומותרת מלמעלה</span> ודלמא איתרמי ליה כולי האי לא חיישינן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>רב אשי אמר</span> דידיעה ביה מתחתא דמגילתא:  חתמו עדים בראש הדף [וכו']:  איני והא רב חתים מן הצד התם <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בשגגו</span> כלפי כתב אלא הא דקתני הקיף ראשו של זה בצד ראשו של זה והעדים באמצע שניהם פסולין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ליחזי הי מינייהו</span> כלפי כתב וליתכשר התם דרמי ליה כעיברא אי הכי סיפא דקתני ראשו של זה בצד סופו של זה והעדים באמצע את שהעדים ניקרין בסופו כשר ואי דרמי כעיברא לאו בהדי האי מיקרי ולאו בהדי האי מיקרי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אלא רב</span> בדיסקי הוה חתים:  גט שכתבו עברית וכו' כתב סופר ועד כשר:  א``ר ירמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חתם סופר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שנינו</span> א``ר חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הא מני ר' יוסי היא</span> ההיא כתובת חתנים דאתיא לקמיה דר' אבהו דהוו ידעי ליה לטופסא ולחתימת ידא דחד סהדא סבר לאכשורה א``ל ר' ירמיה חתם סופר שנינו:  כתב חניכתו וחניכתה כשר:  ת``ר חניכת אבות בגיטין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>עד י' דורות</span> רבי שמעון בן אלעזר אומר ג' דורות כשר מכאן ואילך פסול כמאן אזלא הא דא``ר חנינא כתב חניכת אבות בגיטין עד ג' דורות כמאן כר``ש ב``א אמר רב הונא מאי קראה<span class='tlm-sfr' data-chp='0504' data-rgl='25'> דברים ד </span> כי תוליד <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בנים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ובני בנים</span> ונושנתם א``ר יהושע בן לוי לא חרבה ארץ ישראל עד שעבדו בה ז' בתי דינים ע``ז ואלו הן ירבעם בן נבט ובעשא בן אחיה ואחאב בן עמרי ויהוא בן נמשי ופקח בן רמליהו ומנחם בן גדי והושע בן אלה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1115' data-rgl='9'> ירמיהו טו </span> אומללה יולדת השבעה נפחה נפשה באה שמשה בעוד יומם בושה וחפרה אמר רב אמי מאי קראה כי תוליד בנים ובני בנים א``ל רב כהנא ורב אסי לרב כתיב ביה בהושע בן אלה<span class='tlm-sfr' data-chp='09b17' data-rgl='2'> מלכים ב יז </span> ויעש הרע בעיני ה' רק לא כמלכי ישראל וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09b17' data-rgl='3'> מלכים ב יז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>עליו עלה</span> שלמנאסר וגו' אמר להו אותן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>פרדסיאות</span> שהושיב ירבעם על הדרכים כדי שלא יעלו ישראל לרגל בא הושע וביטלן ואעפ``כ לא עלו ישראל לרגל אמר הקב``ה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אותן שנים שלא עלו</span> ישראל לרגל ילכו בשבי אמר רב חסדא אמר מר עוקבא ואמרי לה אמר רב חסדא [אמר רבי ירמיה] דרש מרימר מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3409' data-rgl='14'> דנייאל ט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>וישקוד</span> ה' על הרעה ויביאה עלינו כי צדיק ה' אלהינו משום דצדיק ה' אלהינו וישקוד ה' על הרעה ויביאה עלינו אלא צדקה עשה הקדוש ברוך הוא עם ישראל שהגלה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>גלות צדקיהו</span> ועדיין <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>גלות יכניה</span> קיימת דכתיב ביה בגלות יכניה<span class='tlm-sfr' data-chp='09b24' data-rgl='16'> מלכים ב כד </span> החרש והמסגר אלף חרש שבשעה שפותחין נעשו הכל כחרשין מסגר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כיון שסוגרין</span> שוב אינן פותחין וכמה אלף <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>עולא אמר</span> שהקדים שתי שנים<span class='tlm-sfr' data-chp='0504' data-rgl=''> דברים ד </span> לונושנתם


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פח,ב משנה
pgu: פח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  גט <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מעושה</span> בישראל כשר <ובעובדי כוכבים> {ובגוים} <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>פסול</span> <ובעובדי כוכבים> {ובגוים} חובטין אותו ואומרים לו עשה מה שישראל אומרים לך <וכשר>


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פח,ב גמרא
pgu: פח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר ר``נ אמר שמואל גט ה<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מעושה</span> בישראל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'><span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כדין</span></span> כשר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שלא כדין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>פסול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ופוסל</span> <ובעובדי כוכבים> {ובגוים} כדין פסול ופוסל שלא כדין אפי' ריח הגט אין בו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מה נפשך</span> אי <עובדי כוכבי'> {גוים} בני עשויי נינהו איתכשורי נמי ליתכשר אי לאו בני עשויי נינהו מיפסל לא ליפסל אמר רב משרשיא דבר תורה גט מעושה <בעובדי כוכבי'> {בגוים} כשר ומה טעם אמרו פסול שלא תהא כל אחת ואחת הולכת ותולה עצמה <בעובד כוכבי'> {בגוי} ומפקעת עצמה מיד בעלה אי הכי שלא כדין אפי' ריח הגט אין בו ונהוי שלא כדין כישראל ומפסיל נמי לפסול אלא הא דרב משרשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בדותא היא</span> וטעמא מאי כדין בכדין דישראל מיחלף שלא כדין בכדין ישראל לא מיחלף:  אביי אשכחיה לרב יוסף דיתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וקא מעשה אגיטי</span> א``ל והא אנן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הדיוטות אנן</span> ותניא היה ר``ט אומר כל מקום שאתה מוצא אגוריאות של <עובדי כוכבים> {גוים} אע``פ שדיניהם כדיני ישראל אי אתה רשאי להיזקק להם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0221' data-rgl='1'> שמות כא </span> ואלה המשפטים אשר תשים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לפניהם</span> לפניהם ולא לפני <עובדי כוכבים> {גוים} דבר אחר לפניהם ולא לפני הדיוטות א``ל אנן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שליחותייהו</span> קא עבדינן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מידי דהוה</span> אהודאות והלואות אי הכי גזילות וחבלות נמי כי עבדינן שליחותייהו ב<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מילתא דשכיחא</span> במילתא דלא שכיחא לא עבדינן שליחותייהו


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פח,ב משנה
pgu: פח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>יצא שמה בעיר מקודשת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>הרי זו מקודשת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מגורשת הרי זו מגורשת</span> ובלבד שלא יהא שם אמתלא איזו היא אמתלא גירש איש פלוני את אשתו על תנאי זרק לה קידושיה ספק קרוב לה ספק קרוב לו זו היא אמתלא


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פח,ב גמרא
pgu: פח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ואסרינן לה אגברא</span> והא אמר רב אשי כל קלא דבתר נישואין <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>לא חיישינן ליה</span> ה``ק <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>יצא שמה בעיר מקודשת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>הרי זו מקודשת</span> מקודשת ומגורש


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פט,א גמרא
pgu: פט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הרי זו מגורשת</span> מאי טעמא קול ושוברו עמו אמר רבא יצא לה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שם מזנה</span> בעיר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='10'><span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אין חוששין לה</span></span></span> מ``ט <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>פריצותא בעלמא הוא דחזו לה</span> כתנאי אכלה בשוק <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>גירגרה בשוק</span> הניקה בשוק בכולן ר``מ אומר תצא ר``ע אומר משישאו ויתנו בה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מוזרות בלבנה</span> אמר לו רבי יוחנן בן נורי א``כ לא הנחת בת לאברהם אבינו שיושבת תחת בעלה והתורה אמרה<span class='tlm-sfr' data-chp='0524' data-rgl='1'> דברים כד </span> כי מצא בה ערות דבר ולהלן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0519' data-rgl='15'> דברים יט </span> על פי שנים עדים או על פי שלשה עדים יקום דבר מה להלן דבר ברור אף כאן דבר ברור:  ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בעולה</span> אין חוששין לה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>נשואה</span> אין חוששין לה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ארוסה</span> אין חוששין לה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שלא לפלוני</span> אין חוששין לה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בעיר אחרת</span> אין חוששין לה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ממזרת</span> אין חוששין לה שפחה אין חוששין לה הקדיש פלוני נכסיו הפקיר פלוני נכסיו אין חוששין להן אמר עולא לא ששמעו קול הברה אלא כדי שיהו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>נרות דולקות</span> ומטות מוצעות ובני אדם נכנסין ויוצאין ואומרים פלונית <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מתקדשת</span> היום מתקדשת ודלמא לא אקדשה אימא פלונית <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נתקדשה היום</span> וכן תני לוי לא שישמעו קול הברה אלא כדי שיהו נרות דולקות ומטות מוצעות ונשים טוות לאור הנר ושמחות לה ואומרות פלונית מתקדשת היום מתקדשת ודלמא לא אקדשה א``ר פפא אימא פלונית נתקדשה היום אמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן לא ששמעו קול הברה אלא כדי שיהו נרות דולקות ומטות מוצעות ובני אדם נכנסין ויוצאין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אמרו דבר</span> זה הוא קול לא אמרו דבר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>זהו אמתלא</span> לא אמרו והא לא אמרו ולא כלום לאפוקי מדרבה בר רב הונא דאמר אמתלא שאמרו אפי' מכאן ועד י' ימים קמ``ל לא אמרו הוא דהויא אמתלא הא אמרו לא הויא אמתלא א``ר אבא אמר רב הונא אמר רב לא ששמעו קול הברה אלא כדי שיאמרו פלוני מהיכן שמע מפלוני ופלוני מפלו' ובודקין והולכין עד שמגיעין לדבר הברור דבר הברור עדות מעליית' הוא אלא כי אתא רב שמואל בר יהודה א``ר אבא אמר רב הונא אמר רב לא ששמעו קול הברה אלא כדי שיאמרו פלוני מהיכן שמע מפלוני ופלוני מפלוני והלכו להם למדינת הים א``ל אביי לרב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מבטלינן קלא</span> או לא מבטלינן א``ל מדאמר רב חסדא עד שישמעו מפי הכשרים ש``מ מבטלינן קלא א``ל אדרבה מדאמר רב ששת אפי' מפי נשים הוי קול ש``מ לא מבטלינן קלא א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אתרוותא נינהו</span> בסורא מבטלי קלא בנהרדעא לא מבטלי קלא ההיא דנפק עלה קלא דאיקדשה לבר בי רב אתייה רב חמא לאבוה אמר ליה אימא לי היכי הוה עובדא אמר ליה על תנאי קדיש אדעתא דלא אזיל לבי חוזאי ואזל א``ל כיון דבעידנא דהואי קלא לא הואי אמתלא לאו כל כמינך דמחזקת אמתלא ההיא דנפק עלה קלא דאיקדשה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>באציפא דתוחלא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>בעינא דבי שיפי</span> שלחה רב אידי בר אבין לקמיה דאביי כי האי גוונא מאי אמר ליה אפי' למאן דאמר לא מבטלינן קלא בהא מבטלינן קלא <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>מימר אמרי</span> עיינו בהו רבנן בקידושיה ולא הוה בהו שוה פרוטה:  ההיא דנפק עלה קלא דאיקדש


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף פט,ב גמרא
pgu: פט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לחד מבני פלניא</span> אמר רבא אפי' למאן דאמר לא מבטלינן קלא בהא מבטלינן קלא מימר אמרי עיינו בהו רבנן בקידושי וקידושי קטן הוו ההיא דנפק עלה קלא דאיקדשה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לקטן</span> הנראה כגדול א``ל רב מרדכי לרב אשי הוה עובדא ואמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עדיין לא הגיע לפלגות ראובן</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0705' data-rgl='16'> שופטים ה </span> לפלגות ראובן גדולים חקרי לב:  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ובלבד שלא תהא שם אמתלא</span>:  אמר רבה בר רב הונא אמתלא שאמרו אפי' מכאן ועד עשרה ימים רב זביד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>במקום אמתלא חוששין לאמתלא</span> איתיביה רב פפא לרב זביד ובלבד שלא תהא שם אמתלא א``ל במקום אמתלא קאמר א``ל רב כהנא לרב פפא ואת לא תסברא והתנן נתקדשה ואח``כ בא בעלה מותרת לחזור <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לאו משום</span> דאמרי' על תנאי קדיש <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שאני</span> התם דאתי בעל וקא מערער <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אי הכי</span> נישאת נמי נישאת דעבדה איסורא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קנסוה רבנן</span> נתקדשה דלא עבדה איסורא לא קנסוה רבנן אמר רב אשי כל קלא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דלא איתחזק בבי דינא</span> לאו קלא הוא וא``ר אשי כל קלא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דבתר נישואין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'><span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לא חיישינן ליה</span></span> הא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דבתר אירוסין</span> חיישינן ליה רב חביבא אמר אפילו דבתר אירוסין נמי לא חיישינן ליה והלכתא לא חיישינן ליה אמר רב ירמיה בר אבא שלחו ליה מבי רב לשמואל ילמדנו רבינו יצא עליה קול מראשון ובא אחר וקדשה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>קידושי תורה</span> מהו שלח להו תצא והעמידו הדבר על בוריו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>והודיעוני</span> מאי <והעמידו הדבר על בוריו> אילימא דאי מגליא מילתא דקידושי דקמא לאו קידושי מעליא נינהו מבטלינן קלא והא נהרדעא אתרי' דשמואל הוא ולא מבטלי קלא אלא דאי מיגליא מילתא דקידושי קמא קידושי מעליא נינהו לא צריכה גט משני ופליגא דרב הונא דאמר רב הונא אשת איש שפשטה ידה וקיבלה קידושין מאחר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מקודשת</span> מדרב המנונא דאמר רב המנונא האשה שאמרה לבעלה גירשתני נאמנת חזקה אין אשה מעיזה פניה בפני בעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ואידך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כי אתמר דרב המנונא בפניו</span> שלא בפניו מעיזה ומעיזה לא מצאו דבר על בוריו מהו א``ר הונא מגרש ראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ונושא שני</span> אבל מגרש שני ונושא ראשון לא מאי טעמא אתי למימר מחזיר גרושתו מן האירוסין רב שיננא בריה דרב אידי אמר אף מגרש שני ונושא ראשון מימר אמרי עייני רבנן בקידושי וקידושי טעות הוה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>יצא עליה קול מזה</span> ומזה מהו אמר רב פפא אף זו מגרש ראשון ונושא שני אמימר אמר מותרת לשניה


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף צ,א משנה
pgu: צ
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  בית שמאי אומרים לא יגרש אדם את אשתו אלא אם כן מצא בה דבר ערוה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0524' data-rgl='1'> דברים כד </span> כי מצא בה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ערות דבר</span> ובית הלל אומרים אפילו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הקדיחה</span> תבשילו שנאמר כי מצא בה ערות דבר ר' עקיבא אומר אפי' מצא אחרת נאה הימנה שנאמ'<span class='tlm-sfr' data-chp='0524' data-rgl='1'> דברים כד </span> והיה אם לא תמצא חן בעיניו


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף צ,א גמרא
pgu: צ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תניא אמרו בית הלל לבית שמאי והלא כבר נאמר דבר אמרו להם ב``ש והלא כבר נאמר ערות אמרו להם ב``ה אם נאמר ערות ולא נאמר דבר הייתי אומר משום ערוה תצא משום דבר לא תצא לכך נאמר דבר ואילו נאמר דבר ולא נאמר ערות הייתי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>משום דבר תנשא</span> לאחר ומשום ערוה לא תנשא לאחר לכך נאמר ערות וב``ש האי דבר מאי עבדי ליה נאמר כאן דבר ונאמר להלן דבר<span class='tlm-sfr' data-chp='0519' data-rgl='15'> דברים יט </span> על פי שני עדים או על פי שלשה עדים יקום דבר מה להלן בשני עדים אף כאן בשני עדים וב``ה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מי כתיב ערוה בדבר</span> וב``ש מי כתיב או ערוה או דבר וב``ה להכי כתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ערות דבר</span> דמשמע הכי ומשמע הכי:  ר``ע אומר אפי' מצא אחרת:  במאי קא מיפלגי בדר``ל דאמר ריש לקיש כי משמש בד' לשונות אי דלמא אלא דהא ב``ש סברי [והיה אם לא תמצא חן בעיניו] כי מצא בה ערות דבר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דהא מצא בה</span> ערות דבר ור``ע סבר כי מצא בה ערות דבר אי נמי מצא בה ערות דבר אמר ליה רב פפא לרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא מצא בה לא ערוה ולא דבר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'><span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מהו</span></span> א``ל מדגלי רחמנא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>גבי אונס</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0522' data-rgl='19'> דברים כב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לא יוכל לשלחה כל ימיו</span> כל ימיו בעמוד והחזיר קאי התם הוא דגלי רחמנא אבל הכא מאי דעבד עבד א``ל רב משרשיא לרבא אם לבו לגרשה והיא יושבת תחתיו ומשמשתו מהו קרי עליה<span class='tlm-sfr' data-chp='2803' data-rgl='29'> משלי ג </span> אל תחרש על רעך רעה והוא יושב לבטח אתך תניא היה רבי מאיר אומר כשם שהדעות במאכל כך דעות בנשים יש לך אדם שזבוב נופל לתוך כוסו וזורקו ואינו שותהו וזו היא מדת <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>פפוס בן יהודה</span> שהיה נועל בפני אשתו ויוצא ויש לך אדם שזבוב נופל לתוך כוסו וזורקו ושותהו וזו היא מדת כל אדם שמדברת עם אחיה וקרוביה ומניחה ויש לך אדם שזבוב נופל לתוך תמחוי מוצצו ואוכלו זו היא מדת אדם רע שרואה את אשתו יוצאה וראשה פרוע וטווה בשו


id: 3609
lvr: 36
prk: 09
nru: דף צ,ב גמרא
pgu: צ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ופרומה משני צדדיה ורוחצת עם בני אדם עם בני אדם ס``ד אלא במקום שבני אדם רוחצין זו מצוה מן התורה לגרשה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0524' data-rgl='1'> דברים כד </span> כי מצא בה ערות וגו' ושלחה מביתו והלכה והיתה לאיש אחר הכתוב קראו אחר לומר שאין זה בן זוגו לראשון זה הוציא רשעה מביתו וזה הכניס רשעה לתוך ביתו זכה שני שלחה שנאמר ושנאה האיש האחרון ואם לאו קוברתו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0524' data-rgl='3'> דברים כד </span> או כי ימות האיש האחרון כדאי הוא במיתה שזה הוציא רשעה מביתו וזה הכניס רשעה לתוך ביתו<span class='tlm-sfr' data-chp='2402' data-rgl='16'> מלאכי ב </span> כי שנא שלח ר' יהודה אומר אם שנאתה שלח ר' יוחנן אומר שנאוי המשלח ולא פליגי הא בזוג ראשון הא בזוג שני דאמר ר' אלעזר כל המגרש אשתו ראשונה אפילו מזבח מוריד עליו דמעות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2402' data-rgl='13'> מלאכי ב </span> וזאת שנית תעשו כסות דמעה את מזבח ה' בכי ואנקה מאין [עוד] פנות אל המנחה ולקחת רצון מידכם ואמרתם על מה על כי ה' העיד בינך ובין אשת נעוריך אשר אתה בגדתה בה והיא חברתך ואשת בריתך:
<BR


