# michna

lvr: 29
prk: 01
id: 2901
nru: א,א
thu:
  מאימתיי מזכירין גבורת גשמים:  רבי אליעזר אומר, מיום טוב הראשון של חג; רבי יהושוע אומר, מיום טוב האחרון.  אמר רבי יהושוע, הואיל ואין הגשמים סימן ברכה בחג, למה הוא מזכיר:  אמר לו רבי אליעזר, אף הוא אינו אומר אלא משיב הרוח מוריד הגשם בעונתו.  אמר לו, אם כן, לעולם יהא מזכיר


lvr: 29
prk: 01
id: 2901
nru: א,ב
thu:
  אין שואלים את הגשמים, אלא סמוך לגשמים.  רבי יהודה אומר, העובר לפני התיבה ביום טוב האחרון של חג--האחרון מזכיר, והראשון אינו מזכיר; וביום טוב הראשון של פסח--הראשון מזכיר, והאחרון אינו מזכיר


lvr: 29
prk: 01
id: 2901
nru: א,ג
thu:
  עד אימתיי שואלים גשמים:  רבי יהודה אומר, עד שיעבור הפסח; רבי יוסי אומר, עד שייצא ניסן, שנאמר "ויורד לכם, גשם יורה ומלקוש--בראשון" (ראה יואל ב,כג).  [ג] בשלושה במרחשוון, שואלים את הגשמים; רבן גמליאל אומר, בשבעה בו--חמישה עשר יום אחר החג, כדי שיגיע האחרון שבישראל לנהר פרת


lvr: 29
prk: 01
id: 2901
nru: א,ד
thu:
  הגיע שבעה עשר במרחשוון, ולא ירדו גשמים--התחילו היחידים מתענים.  אוכלין ושותין משחשיכה, ומותרין במלאכה וברחיצה ובסיכה ובנעילת הסנדל ובתשמיש המיטה


lvr: 29
prk: 01
id: 2901
nru: א,ה
thu:
  הגיע ראש חודש כסליו, ולא ירדו גשמים--בית דין גוזרין שלוש תענייות על הציבור.  אוכלין ושותין משחשיכה, ומותרין במלאכה וברחיצה בסיכה ובנעילת הסנדל ובתשמיש המיטה


lvr: 29
prk: 01
id: 2901
nru: א,ו
thu:
  עברו אלו, ולא נענו--בית דין גוזרין שלוש תענייות אחרות על הציבור.  אוכלין ושותין מבעוד יום, ואסורין במלאכה וברחיצה ובסיכה ובנעילת הסנדל ובתשמיש המיטה, ונועלים את המרחצאות.  עברו אלו, ולא נענו--בית דין גוזרין עוד שבע, שהן שלוש עשרה תענייות על הציבור.  ומה אלו יתרות על הראשונות--אלא שבאלו מתריעים, ונועלים את החנייות.  ובשני, מטים עם חשיכה; ובחמישי, מותרין מפני כבוד השבת


lvr: 29
prk: 01
id: 2901
nru: א,ז
thu:
  עברו, ולא נענו--ממעטין במשא ובמתן, בבניין ובנטיעה, באירוסין ובנישואין, ובשאילת שלום בין אדם לחברו, כבני אדם הנזופים מלפני המקום.  והיחידים חוזרין ומתענין, עד שייצא ניסן.  יצא ניסן--הגשמים סימן קללה, שנאמר "הלוא קציר חיטים, היום . . ." (שמואל א יב,יז).


lvr: 29
prk: 02
id: 2902
nru: ב,א
thu:
  סדר תענייות כיצד:  מוציאין את התיבה לרחובה של עיר; ונותנין אפר מקלה על גבי התיבה, ובראש הנשיא, ובראש אב בית דין, וכל אחד ואחד נוטל ונותן בראשו.  והזקן שבהם אומר לפניהם דברי כיבושים--אחינו, לא נאמר באנשי נינווה, וירא האלוהים את שקם ואת תעניתם, אלא "וירא האלוהים את מעשיהם, כי שבו מדרכם הרעה" (יונה ג,י); ובקבלה הוא אומר, "וקרעו לבבכם ואל בגדיכם, ושובו אל ה' אלוהיכם:  כי חנון ורחום, הוא--ארך אפיים ורב חסד, וניחם על הרעה" (יואל ב,יג)


lvr: 29
prk: 02
id: 2902
nru: ב,ב
thu:
  עמדו בתפילה--מורידין לפני התיבה זקן ורגיל, ויש לו בנים, וביתו ריקן, כדי שיהא ליבו שלם בתפילה; ואומר לפניהם עשרים וארבע ברכות--שמונה עשרה שבכל יום, ומוסיף עליהן עוד שש


lvr: 29
prk: 02
id: 2902
nru: ב,ג
thu:
  ואלו הן--זכרונות, ושופרות, "אל ה', בצרתה לי" (תהילים קכ,א), "אשא עיניי, אל ההרים" (תהילים קכא,א), "ממעמקים קראתיך, ה'" (תהילים קל,א), "תפילה, לעני כי יעטוף" (תהילים קב,א).  רבי יהודה אומר, לא היה צריך לומר זכרונות ושופרות, אלא אומר תחתיהן, "רעב כי יהיה בארץ, דבר כי יהיה שידפון ויירקון ארבה חסיל כי יהיה, כי יצר לו אויבו, בארץ שעריו--כל נגע, וכל מחלה" (ראה מלכים א ח,לז; דברי הימים ב ו,כח), "אשר היה דבר ה' אל ירמיהו, על דברי הבצרות" (ירמיהו יד,א).  ואומר חותמיהן


lvr: 29
prk: 02
id: 2902
nru: ב,ד
thu:
  על הראשונה--הוא אומר מי שענה את אברהם בהר המורייה, הוא יענה אתכם וישמע קול צעקתכם ביום הזה; ברוך אתה ה' גואל ישראל.  על השנייה--הוא אומר מי שענה את אבותיכם על ים סוף, הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם ביום הזה; ברוך אתה ה' זוכר הנשכחות.  על השלישית--הוא אומר מי שענה את יהושוע בגלגל, הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם ביום הזה; ברוך אתה ה' שומע תרועה.  על הרביעית--הוא אומר מי שענה את שמואל במצפה, הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם ביום הזה; ברוך אתה ה' שומע צעקה.  על החמישית--הוא אומר מי שענה את אליהו בהר הכרמל, הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם ביום הזה; ברוך אתה ה' שומע תפילה.  על השישית--הוא אומר מי שענה את יונה במעי הדגה, הוא יענה אתכם וישמע קול צעקתכם ביום הזה; ברוך אתה ה' העונה בעת צרה.  על השביעית--הוא אומר מי שענה את דוד ושלמה בנו בירושלים, הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם ביום הזה; ברוך אתה ה' המרחם על הארץ


lvr: 29
prk: 02
id: 2902
nru: ב,ה
thu:
  מעשה בימי רבי חלפתא ובימי רבי חנניה בן תרדיון, שעבר אחד לפני התיבה, וגמר את כל הברכות, וענו אחריו אמן.  תקעו הכוהנים תקעו, מי שענה את אברהם בהר המורייה הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם ביום הזה.  הריעו בני אהרון הריעו, מי שענה את אבותיכם על ים סוף, הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם ביום הזה.  וכשבא דבר אצל חכמים, אמרו לא היו נוהגים כן, אלא בשערי המזרח


lvr: 29
prk: 02
id: 2902
nru: ב,ו
thu:
  שלוש תענייות הראשונות--אנשי משמר, מתענין ולא משלימין; ואנשי בית אב, לא היו מתענין.  שלוש שנייות--אנשי משמר, מתענין ומשלימין; ואנשי בית אב, מתענין ולא משלימין.  שבע אחרונות--אלו ואלו מתענין ומשלימין, דברי רבי יהושוע.  וחכמים אומרין, שלוש תענייות הראשונות--אלו ואלו לא היו מתענין.  שלוש שנייות--אנשי משמר, מתענין ולא משלימין; ואנשי בית אב, לא היו מתענין.  שבע אחרונות--אנשי משמר, מתענין ומשלימין; ואנשי בית אב, מתענין ולא משלימין


lvr: 29
prk: 02
id: 2902
nru: ב,ז
thu:
  אנשי משמר מותרין לשתות יין בלילות, אבל לא בימים; אנשי בית אב, לא ביום ולא בלילה.  אנשי משמר ואנשי מעמד אסורין מלספר ומלכבס; ובחמישי מותרין, מפני כבוד השבת


lvr: 29
prk: 02
id: 2902
nru: ב,ח
thu:
  כל הכתוב במגילת תענית, דילא למספד--לפניו אסור, ולאחריו מותר; רבי יוסי אומר, לפניו ולאחריו אסור.  דילא להתענאה, לפניו ולאחריו מותר; רבי יוסי אומר, לפניו אסור, ולאחריו מותר


lvr: 29
prk: 02
id: 2902
nru: ב,ט
thu:
  אין גוזרין תענית על הציבור כתחילה בחמישי, שלא להפקיע את השערים; אלא שלוש תענייות הראשונות, שני וחמישי ושני, ושלוש שנייות, חמישי ושני וחמישי.  רבי יוסי אומר, כשם שאין הראשונות בחמישי, כך לא שנייות ולא אחרונות


lvr: 29
prk: 02
id: 2902
nru: ב,י
thu:
  אין גוזרין תענית על הציבור בראשי חודשים, ובחנוכה, ובפורים.  ואם התחילו, אין מפסיקין, דברי רבן גמליאל; אמר רבי מאיר, אף על פי שאמר רבן גמליאל אם התחילו אין מפסיקין, מודה היה שאין משלימין.  וכן בתשעה באב שחל להיות ערב שבת.


lvr: 29
prk: 03
id: 2903
nru: ג,א
thu:
  סדר תענייות האלו האמור, ברביעה הראשונה; אבל צמחים ששנו, מתריעין עליהם מיד.  וכן שפסקו גשמים בין גשם לגשם ארבעים יום--מתריעין עליהם מיד, מפני שהיא מכת בצורת.  [ב] ירדו לצמחים אבל לא לאילן, לאילן אבל לא לצמחים, לזה ולזה אבל לא לבורות ולא לשיחין ולא למערות--מתריעין עליהן מיד.  [ג] וכן עיר שלא ירדו עליה גשמים, כמו שנאמר "והמטרתי על עיר אחת, ועל עיר אחת לא אמטיר; חלקה אחת תימטר, וחלקה אשר לא תמטיר עליה תיבש" (עמוס ד,ז)--אותה העיר מתענה ומתרעת; וכל סביבותיה מתענות, ולא מתריעות.  רבי עקיבה אומר, מתריעות, ולא מתענות.  [ד] וכן עיר שיש בה דבר, או מפולת--אותה העיר מתענה ומתרעת; וכל סביבותיה מתענות, ולא מתריעות.  רבי עקיבה אומר, מתריעות, ולא מתענות.  איזה הוא דבר--עיר המוציאה חמש מאות רגלי, ויצאו ממנה שלושה מתים לשלושה ימים זה אחר זה זה אחר זה


lvr: 29
prk: 03
id: 2903
nru: ג,ב
thu:
  [ה] על אלו מתריעין בכל מקום--על השידפון ועל היירקון, ועל הארבה ועל החסיל, ועל חיה רעה ועל החרב; מתריעין עליהן מיד, מפני שהיא מכה מהלכת.  [ו] מעשה כשירדו זקנים מירושלים לעריהם, וגזרו תענית על שנראה כמלוא תנור שידפון באשקלון.  ועוד גזרו תענית למחר, על שאכלו שני זאבים שני תינוקות בעבר הירדן; רבי יוסי אומר, לא על שאכלו, אלא על שנראו


lvr: 29
prk: 03
id: 2903
nru: ג,ג
thu:
  [ז] על אלו מתריעים בשבת--על עיר שהקיפוה גויים או נהר, ועל ספינה המיטרפת בים; רבי יוסי אומר, לעזרה, אבל לא לזעקה.  שמעון התמני אומר, אף על הדבר; ולא הודו לו חכמים


lvr: 29
prk: 03
id: 2903
nru: ג,ד
thu:
  [ח] על כל צרה שתבוא על הציבור--מתריעין עליהן, חוץ מרוב הגשמים.  מעשה שאמרו לו לחוני המעגל, התפלל שיירדו גשמים.  אמר להם, צאו והכניסו תנורי פסחים, בשביל שלא יימוקו.  התפלל, ולא ירדו גשמים.  עג עוגה, ועמד בתוכה ואמר, רבונו של עולם, בניך שמו פניהם עליי, שאני כבן בית לפניך; נשבע אני בשמך הגדול שאיני זז מכאן, עד שתרחם על בניך.  התחילו הגשמים מנטפים; אמר, לא כך שאלתי, אלא גשמי בורות שיחין ומערות.  ירדו בזעף; אמר, לא כך שאלתי, אלא גשמי רצון, ברכה ונדבה.  ירדו כתקנן, עד שעלו ישראל מירושלים להר הבית מרוב הגשמים.  אמרו לו, כשם שהתפללת עליהן שיירדו, כך התפלל עליהן שילכו להן.  אמר להם, צאו וראו אם נמחת אבן הטועים.  שלח לו שמעון בן שטח ואמר לו, צריך אתה לינדות; אבל מה אעשה לך, שאתה מתחטא לפני המקום כבן שמתחטא לפני אביו, והוא עושה לו רצונו.  עליך הכתוב אומר, "ישמח אביך, ואימך; ותגל, יולדתך" (משלי כג,כה)


lvr: 29
prk: 03
id: 2903
nru: ג,ה
thu:
  [ט] היו מתענים וירדו להם גשמים--קודם הנץ החמה, לא ישלימו; לאחר הנץ החמה, ישלימו.  רבי אליעזר אומר, קודם לחצות, לא ישלימו; לאחר חצות, ישלימו.  מעשה שגזרו תענית בלוד, וירדו להם גשמים קודם חצות; אמר להן רבי טרפון, צאו ואכלו ושתו ועשו יום טוב.  יצאו ואכלו ושתו ועשו יום טוב, ובאו בין הערביים וקראו הלל הגדול.


lvr: 29
prk: 04
id: 2904
nru: ד,א
thu:
  בשלושה פרקים בשנה, הכוהנים נושאים את כפיהם ארבעה פעמים ביום--בשחרית, במוסף, במנחה, ובנעילת שערים:  בתענייות, ובמעמדות, וביום הכיפורים


lvr: 29
prk: 04
id: 2904
nru: ד,ב
thu:
  ואלו הן המעמדות:  לפי שנאמר "צו את בני ישראל, ואמרת אליהם:  את קרבני לחמי לאישיי, ריח ניחוחי, תשמרו, להקריב לי במועדו" (במדבר כח,ב)--וכי היאך קרבנו של אדם קרב, והוא אינו עומד על גביו; אלא שהתקינו נביאים הראשונים עשרים וארבעה משמרות.  על כל משמר ומשמר היה מעמד בירושלים של כוהנים, ושל לויים, ושל ישראל.  הגיע זמן המשמר--כוהניו ולוייו עולים לירושלים, וישראל שבאותו המשמר מתכנסין לעריהם וקורים במעשה בראשית


lvr: 29
prk: 04
id: 2904
nru: ד,ג
thu:
  ביום הראשון, "בראשית" (בראשית א,א) ו"יהי רקיע" (בראשית א,ו).  בשני, "יהי רקיע" ו"ייקוו המים" (בראשית א,ט).  בשלישי, "ייקוו המים" ו"יהי מאורות" (בראשית א,יד).  ברביעי, "יהי מאורות" ו"ישרצו המים" (בראשית א,כ).  בחמישי, "ישרצו המים" ו"תוצא הארץ" (בראשית א,כד).  בשישי, "תוצא הארץ" ו"ויכולו השמיים והארץ, וכל צבאם" (בראשית ב,א).  פרשה גדולה קורים אותה בשניים, וקטנה ביחיד--בשחרית ובמוסף; במנחה נכנסין וקורין על פיהם, כקורין את שמע.  ערב שבת במנחה, לא היו נכנסין, מפני כבוד השבת


lvr: 29
prk: 04
id: 2904
nru: ד,ד
thu:
  כל יום שיש בו הלל, אין בו מעמד בשחרית; קרבן מוסף, אין בנעילה; קרבן עצים, אין במנחה, דברי רבי עקיבה.  אמר לו בן עזאי, כך היה רבי יהושוע שונה, קרבן מוסף, אין במנחה; קרבן עצים, אין בנעילה.  חזר רבי עקיבה להיות שונה כדברי בן עזאי


lvr: 29
prk: 04
id: 2904
nru: ד,ה
thu:
  זמן עצי הכוהנים והעם, תשע:  באחד בניסן, בני ארח בן יהודה; בעשרים בתמוז, בני דויד בן יהודה; בחמישה באב, בני פרעוש בן יהודה; בשבעה בו, בני יונדב בן רכב; בעשרה בו, בני סנאה בן בנימין; בחמישה עשר בו, בני זתואל בן יהודה--ועימהם הכוהנים והלויים, וכל מי שטעה שבטו, ובני גונבי עלי, ובני קוצעי קציעות; בעשרים בו, בני פחת מואב בן יהודה; בעשרים באלול, בני עדין בן יהודה; באחד בטבת, שבו בני פרעוש שנייה.  באחד בטבת, לא היה בו מעמד, שהיה בו הלל, וקרבן מוסף וקרבן עצים


lvr: 29
prk: 04
id: 2904
nru: ד,ו
thu:
  חמישה דברים אירעו את אבותינו בשבעה עשר בתמוז, וחמישה בתשעה באב.  בשבעה עשר בתמוז--נשתברו הלוחות, ובטל התמיד, והובקעה העיר, ושרף אפסטמוס את התורה, והעמיד צלם בהיכל; בתשעה באב--נגזר על אבותינו שלא ייכנסו לארץ, וחרב הבית בראשונה, ובשנייה, ונלכדה בית תור, ונחרשה העיר.  משנכנס אב, ממעטין בשמחה.  [ז] שבת שחל תשעה באב להיות בתוכה--אסורים מלספר, ומלכבס; ובחמישי, מותרין מפני כבוד השבת.  ערב תשעה באב לא יאכל אדם שני תבשילין, לא יאכל בשר, ולא ישתה יין; רבן שמעון בן גמליאל אומר, ישנה.  רבי יהודה מחייב בכפיית המיטה, ולא הודו לו חכמים


lvr: 29
prk: 04
id: 2904
nru: ד,ז
thu:
  [ח] אמר רבן שמעון בן גמליאל, לא היו ימים טובים לישראל כחמישה עשר באב וכיום הכיפורים, שבהם בני ירושלים יוצאין בכלי לבן שאולים, כדי שלא לבייש את מי שאין לו.  וכל הכלים טעונין טבילה.  ובנות ירושלים יוצאות וחונות בכרמים.  וכך הן אומרות, שא נא בחור עיניך וראה, מה אתה בורר לך; אל תיתן עיניך בנואי, אלא תן עיניך במשפחה.  וכן הוא אומר, "צאנה וראינה בנות ציון, במלך שלמה--בעטרה, שעיטרה לו אימו ביום חתונתו, וביום, שמחת ליבו" (שיר השירים ג,יא):  "ביום חתונתו", זה מתן תורה; "וביום, שמחת ליבו", זה בניין בית המקדש.  יהי רצון שייבנה בימינו.


# bavli

id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ב,א משנה
pgu: ב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מאימתי מזכירין גבורות גשמים</span> רבי אליעזר אומר מיום טוב הראשון של חג ר' יהושע אומר מיום טוב האחרון של חג אמר לו ר' יהושע הואיל ואין הגשמים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אלא</span> סימן קללה בחג למה הוא מזכיר אמר לו ר' אליעזר אף אני <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא אמרתי לשאול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אלא להזכיר</span> משיב הרוח ומוריד הגשם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בעונתו</span> אמר לו א``כ לעולם יהא מזכיר אין שואלין את הגשמים אלא סמוך לגשמים ר' יהודה אומר העובר לפני התיבה ביו``ט האחרון של חג האחרון מזכיר הראשון אינו מזכיר ביו``ט הראשון של פסח הראשון מזכיר האחרון אינו מזכיר


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ב,א גמרא
pgu: ב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תנא היכא קאי</span> דקתני מאימתי תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>התם קאי</span> דקתני מזכירין גבורות גשמים בתחיית המתים ושואלין בברכת השנים והבדלה בחונן הדעת וקתני <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מאימתי מזכירין גבורות גשמים</span> וליתני התם מ``ש דשבקיה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>עד הכא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אלא</span> תנא מראש השנה סליק דתנן ובחג נידונין על המים ואיידי דתנא ובחג נידונין על המים תנא מאימתי מזכירין גבורות גשמים וליתני מאימתי מזכירין על הגשמים מאי גבורות גשמים א``ר יוחנן מפני שיורדין בגבורה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2709' data-rgl='12'> איוב ט </span> עשה גדולות עד אין חקר ונפלאות עד אין מספר וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2705' data-rgl='10'> איוב ה </span> הנותן מטר על פני ארץ ושלח מים על פני חוצות מאי משמע אמר רבה בר שילא אתיא חקר חקר מברייתו של עולם כתיב הכא עושה גדולות עד אין חקר וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='1040' data-rgl='28'> ישעיהו מ </span> הלא ידעת אם לא שמעת אלהי עולם ה' בורא קצות הארץ לא ייעף ולא ייגע אין חקר לתבונתו וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2665' data-rgl='7'> תהילים סה </span> מכין הרים בכחו נאזר בגבורה ומנא לן דבתפלה דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0511' data-rgl=' 13, 22'> דברים יא </span> לאהבה את ה' אלהיכם ולעבדו בכל לבבכם איזו היא עבודה שהיא בלב הוי אומר זו תפלה וכתיב בתריה<span class='tlm-sfr' data-chp='0511' data-rgl='14'> דברים יא </span> ונתתי מטר ארצכם בעתו יורה ומלקוש אמר ר' יוחנן ג' מפתחות בידו של הקב``ה שלא נמסרו ביד שליח ואלו הן מפתח של גשמים ומפתח של חיה ומפתח של תחיית המתים מפתח של גשמים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0528' data-rgl='12'> דברים כח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>יפתח ה'</span> לך את אוצרו הטוב את השמים לתת מטר ארצך בעתו מפתח של חיה מנין דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0130' data-rgl='22'> בראשית ל </span> ויזכור אלהים את רחל וישמ


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ב,ב גמרא
pgu: ב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אליה אלהים ויפתח את רחמה מפתח של תחיית המתים מנין דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1237' data-rgl='14'> יחזקאל לז </span> וידעתם <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כי אני ה'</span> בפתחי את קברותיכם במערבא אמרי אף מפתח של פרנסה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='26e5' data-rgl='16'> תהילים קמה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פותח את ידך</span> וגו' ור' יוחנן מאי טעמא לא קא חשיב להא אמר לך גשמים היינו פרנסה:  ר' אליעזר אומר מיום טוב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>הראשון</span> של חג כו':  איבעיא להו ר' אליעזר מהיכא גמיר לה מלולב גמר לה או מניסוך המים גמר לה מלולב גמר לה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מה לולב ביום</span> אף הזכרה ביום או דלמא מניסוך המים גמר לה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מה ניסוך המים מאורתא</span> דאמר מר<span class='tlm-sfr' data-chp='0429' data-rgl=' 18, 21, 24, 27, 30, 33, 37'> במדבר כט </span> ומנחתם ונסכיהם אפילו בלילה אף הזכרה מאורתא תא שמע דאמר רבי אבהו לא למדה ר' אליעזר אלא מלולב איכא דאמרי ר' אבהו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>גמרא גמיר לה</span> ואיכא דאמרי מתניתא שמיע ליה מאי היא דתניא מאימתי מזכירין על הגשמים רבי אליעזר אומר משעת נטילת לולב ר' יהושע אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>משעת הנחתו</span> א``ר אליעזר הואיל וארבעת מינין הללו אינן באין אלא לרצות על המים וכשם שארבע מינין הללו אי אפשר בהם בלא מים כך אי אפשר לעולם בלא מים אמר לו ר' יהושע והלא גשמים בחג אינו אלא סימן קללה אמר לו ר' אליעזר אף אני לא אמרתי לשאול אלא להזכיר וכשם שתחיית המתים מזכיר כל השנה כולה ואינה אלא בזמנה כך מזכירים גבורות גשמים כל השנה ואינן אלא בזמנן לפיכך אם בא להזכיר כל השנה כולה מזכיר רבי אומר אומר אני משעה שמפסיק לשאלה כך מפסיק להזכרה ר' יהודה בן בתירה אומר בשני בחג הוא מזכיר ר' עקיבא אומר בששי בחג הוא מזכיר ר' יהודה משום ר' יהושע אומר העובר לפני התיבה ביום טוב <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>האחרון</span> של חג האחרון מזכיר הראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אינו מזכיר</span> ביום טוב ראשון של פסח הראשון מזכיר האחרון אינו מזכיר שפיר קאמר ליה ר``א לרבי יהושע אמר לך רבי יהושע בשלמא תחיית המתים מזכיר דכולי יומא זמניה הוא אלא גשמים כל אימת דאתיין זמנייהו היא והתנן יצא ניסן וירדו גשמים סימן קללה הם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a12' data-rgl='17'> שמואל א יב </span> הלא קציר חטים היום וגו' רבי יהודה בן בתירה אומר בשני בחג הוא מזכיר מ``ט דרבי יהודה בן בתירה דתניא רבי יהודה בן בתירה אומר נאמר בשני<span class='tlm-sfr' data-chp='0429' data-rgl=''> במדבר כט </span> ונסכיהם ונאמר בששי ונסכיה ונאמר בשביעי כמשפטם הרי מ``ם יו``ד מ``ם הרי כאן מים מכאן רמז לניסוך המים מן התורה ומאי שנא בשני דנקט דכי רמיזי להו בקרא בשני הוא דרמיזי הלכך בשני מדכרינן רבי עקיבא אומר בששי בחג הוא מזכיר שנאמר בששי ונסכיה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בשני ניסוכין הכתוב מדבר</span> אחד ניסוך המים ואחד ניסוך היין ואימא תרוייהו דחמרא סבר לה כר' יהודה בן בתירה דאמר רמיזי מי


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ג,א גמרא
pgu: ג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אי סבר לה כרבי יהודה בן בתירה נימא כוותיה קסבר רבי עקיבא כי כתיב ניסוך יתירא בששי הוא דכתיב תניא ר' נתן אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl='7'> במדבר כח </span> בקדש הסך נסך שכר לה' בשני ניסוכין הכתוב מדבר אחד ניסוך המים ואחד ניסוך היין אימא תרוייהו דחמרא אם כן ליכתוב קרא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>או הסך הסך או נסך נסך</span> מאי הסך נסך שמעת מינה חד דמיא וחד דחמרא אלא הא דתנן ניסוך המים כל ז' מני אי ר' יהושע נימא חד יומא אי ר``ע תרי יומי אי ר' יהודה ב``ב שיתא יומי לעולם רבי יהודה בן בתירה היא וסבירא ליה כר' יהודה דמתני' דתנן רבי יהודה אומר בלוג היה מנסך כל שמונה ומפיק ראשון ומעייל שמיני ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מאי שנא</span> ראשון דלא דכי רמיזי מים בשני הוא דרמיזי שמיני נמי כי רמיזי מים בשביעי הוא דרמיזי אלא רבי יהושע היא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>וניסוך המים</span> כל שבעה הלכתא גמירי לה דאמר ר' אמי א``ר יוחנן משום ר' נחוניא איש בקעת בית חורתן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>עשר נטיעות</span> ערבה וניסוך המים הלכה למשה מסיני:  רבי יהודה אומר משום רבי יהושע העובר לפני התיבה ביום טוב האחרון של חג האחרון מזכיר הראשון אינו מזכיר ביום טוב הראשון של פסח הראשון מזכיר האחרון אינו מזכיר:  הי רבי יהושע אילימא רבי יהושע דמתניתין הא אמר ביום טוב האחרון של חג הוא מזכיר אלא ר' יהושע דברייתא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>האמר משעת הנחתו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ותו הא דתניא</span> ר' יהודה אומר משום בן בתירה העובר לפני התיבה ביום טוב האחרון של חג האחרון מזכיר הי בן בתירה אילימא רבי יהודה בן בתירה הא אמר בשני בחג הוא מזכיר אמר רב נחמן בר יצחק תהא ברבי יהושע בן בתירה זמנין דקרי ליה בשמיה וזימנין דקרי ליה בשמיה דאבא והא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מקמי דליסמכוהו</span> והא לבתר דליסמכוהו תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בטל וברוחות</span> לא חייבו חכמים להזכיר ואם בא להזכיר מזכיר מ``ט א``ר חנינא לפי שאין נעצרין וטל מנלן דלא מיעצר דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a17' data-rgl='1'> מלכים א יז </span> ויאמר אליהו התשבי מתושבי גלעד אל אחאב חי ה' אלהי ישראל אשר עמדתי לפניו אם יהיה השנים האלה טל ומטר כי אם לפי דברי וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a18' data-rgl='1'> מלכים א יח </span> לך הראה אל אחאב ואתנה מטר על פני האדמה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ואילו טל לא קאמר</span> ליה מאי טעמא משו


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ג,ב גמרא
pgu: ג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  דלא מיעצר וכי מאחר דלא מיעצר אליהו אשתבועי למה ליה הכי קא``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אפילו טל דברכה</span> נמי לא אתי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וליהדריה לטל דברכה</span> משום <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דלא מינכרא מילתא</span> <אלא> רוחות מנא לן דלא מיעצרי א``ר יהושע בן לוי דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='2302' data-rgl='10'> זכריה ב </span> כי כארבע רוחות השמים פרשתי אתכם נאם ה' מאי קאמר להו אילימא הכי קאמר להו הקב``ה לישראל דבדרתינכו בארבע רוחי דעלמא אי הכי כארבע בארבע מיבעי ליה אלא הכי קאמר כשם שאי אפשר לעולם בלא רוחות כך א``א לעולם <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בלא ישראל</span> א``ר חנינא הלכך <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בימות החמה</span> אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>משיב הרוח <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אין מחזירין אותו</span></span> אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מוריד הגשם מחזירין אותו</span> בימות הגשמים לא אמר משיב הרוח אין מחזירין אותו לא אמר מוריד הגשם מחזירין אותו ולא עוד אלא אפילו אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מעביר הרוח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ומפריח הטל</span> אין מחזירין אותו תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בעבים</span> וברוחות לא חייבו חכמים להזכיר ואם בא להזכיר מזכיר מ``ט משום דלא מיעצרי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ולא מיעצר</span>י והתני רב יוסף<span class='tlm-sfr' data-chp='0511' data-rgl='17'> דברים יא </span> ועצר את השמים מן העבים ומן הרוחות אתה אומר מן העבים ומן הרוחות או אינו אלא מן המטר כשהוא אומר ולא יהיה מטר הרי מטר אמור הא מה אני מקיים ועצר את השמים מן העבים ומן הרוחות קשיא רוחות ארוחות קשיא עבים אעבים עבים אעבים לא קשיא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בחרפי</span> הא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>באפלי</span> רוחות ארוחות לא קשיא הא ברוח מצויה הא ברוח <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שאינה מצויה</span> רוח שאינה מצויה חזיא לבי דרי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אפשר בנפוותא</span> תנא העבים והרוחות <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שניות</span> למטר היכי דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אמר עולא ואיתימא רב יהודה דבתר מיטרא</span> למימרא דמעליותא היא והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0528' data-rgl=' 24, 7'> דברים כח </span> יתן ה' את מטר ארצך אבק ועפר ואמר עולא ואיתימא רב יהודה זיקא דבתר מטרא לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הא דאתא ניחא הא דאתא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>רזיא</span></span> <ואי בעית אימא> הא דמעלה אבק הא דלא מעלה אבק ואמר רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>זיקא דבתר מיטרא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>כמיטרא</span> עיבא דבתר מיטרא כמיטרא שימשא דבתר מיטרא כתרי מטרי <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>למעוטי מאי</span> למעוטי <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>גילהי דליליא</span> ושמשא דביני קרחי אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>מעלי תלגא לטורי</span> כחמשה מטרי לארעא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2737' data-rgl='6'> איוב לז </span> כי לשלג יאמר הוא ארץ וגשם מטר וגשם מטרות עזו ואמר רבא תלגא לטורי מטרא רזיא לאילני מטרא ניחא לפיר


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ד,א גמרא
pgu: ד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>עורפילא</span> אפילו לפרצידא דתותי קלא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מהניא</span> ליה מאי עורפילא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עורו פילי</span> ואמר רבא האי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>צורבא מרבנן</span> דמי לפרצידא דתותי קלא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כיון דנבט נבט</span> ואמר רבא האי צורבא מרבנן דרתח אורייתא הוא דקא מרתחא ליה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1123' data-rgl='29'> ירמיהו כג </span> הלא כה דברי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כאש</span> נאם ה' ואמר רב אשי כל ת``ח שאינו קשה כ<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ברזל</span> אינו ת``ח שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1123' data-rgl='29'> ירמיהו כג </span> וכפטיש יפוצץ סלע א``ל רבי אבא לרב אשי אתון מהתם מתניתו לה אנן מהכא מתנינן לה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0508' data-rgl='9'> דברים ח </span> ארץ אשר אבניה ברזל אל תקרי אבניה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בוניה</span> אמר רבינא אפ``ה מיבעי ליה לאיניש למילף נפשיה בניחותא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3111' data-rgl='10'> קוהלת יא </span> והסר כעס מלבך וגו' א``ר שמואל בר נחמני אמר רבי יונתן שלשה שאלו שלא כהוגן לשנים השיבוהו כהוגן לאחד השיבוהו שלא כהוגן ואלו הן אליעזר עבד אברהם ושאול בן קיש ויפתח הגלעדי אליעזר עבד אברהם דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0124' data-rgl='14'> בראשית כד </span> והיה הנערה אשר אמר אליה הטי נא כדך וגו' יכול <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אפי' חיגרת אפי' סומא</span> השיבו כהוגן ונזדמנה לו רבקה שאול בן קיש דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a17' data-rgl='25'> שמואל א יז </span> והיה האיש אשר יכנו יעשרנו המלך עשר גדול ואת בתו יתן לו יכול אפי' עבד אפילו ממזר השיבו כהוגן ונזדמן לו דוד יפתח הגלעדי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0711' data-rgl='31'> שופטים יא </span> והיה היוצא אשר יצא מדלתי ביתי וגו' יכול אפילו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דבר טמא</span> השיבו שלא כהוגן נזדמנה לו בתו והיינו דקאמר להו נביא לישראל<span class='tlm-sfr' data-chp='1108' data-rgl='22'> ירמיהו ח </span> הצרי אין בגלעד אם רופא אין שם וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1119' data-rgl='5'> ירמיהו יט </span> אשר לא צויתי ולא דברתי ולא עלתה על לבי אשר לא צויתי זה בנו של מישע מלך מואב שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09b03' data-rgl='27'> מלכים ב ג </span> ויקח את בנו הבכור אשר ימלך תחתיו ויעלהו עלה ולא דברתי זה יפתח ולא עלתה על לבי זה יצחק בן אברהם אמר רבי ברכיה אף כנסת ישראל שאלה שלא כהוגן והקב``ה השיבה כהוגן שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1306' data-rgl='3'> הושע ו </span> ונדעה נרדפה לדעת את ה' כשחר נכון מצאו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ויבוא כגשם לנו</span> אמר לה הקב``ה בתי את שואלת דבר שפעמים מתבקש ופעמים אינו מתבקש אבל אני אהיה לך <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דבר המתבקש לעולם</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1314' data-rgl='6'> הושע יד </span> אהיה כטל לישראל ועוד שאלה שלא כהוגן אמרה לפניו רבש``ע<span class='tlm-sfr' data-chp='3008' data-rgl='6'> שיר השירים ח </span> שימני כחותם על לבך כחותם על זרועך א``ל הקב``ה בתי את שואלת דבר ש<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>פעמים נראה</span> ופעמים אינו נראה אבל אני אעשה לך דבר שנראה לעולם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1049' data-rgl='16'> ישעיהו מט </span> הן על כפים חקותיך:  אין שואלין את הגשמים כו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>סברוה שאלה והזכרה חדא מילתא היא</span> מאן תנא אמר רבא ר' יהושע היא דאמר משעת הנחתו א``ל אביי אפילו תימא רבי אליעזר שאלה לחוד והזכרה לחוד ואיכא דאמרי לימ


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ד,ב גמרא
pgu: ד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  רבי יהושע היא דאמר משעת הנחתו אמר רבא אפילו תימא רבי אליעזר שאלה לחוד והזכרה לחוד:  רבי יהודה אומר העובר לפני התיבה כו':  ורמינהו עד מתי שואלין את הגשמים ר' יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עד שיעבור הפסח</span> ר' מאיר אומר עד שיעבור ניסן אמר רב חסדא לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>כאן לשאול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כאן להזכיר</span> מישאל שאיל ואזיל להזכיר ביו``ט הראשון פסיק אמר עולא הא דרב חסדא קשיא<span class='tlm-sfr' data-chp='2810' data-rgl='26'> משלי י </span> כחומץ לשינים וכעשן לעינים ומה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>במקום שאינו שואל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מזכיר</span> במקום ששואל אינו דין שיהא מזכיר אלא אמר עולא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תרי תנאי</span> אליבא דר' יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>רב יוסף אמר</span> מאי עד שיעבור הפסח עד שיעבור שליח צבור ראשון היורד ביו``ט ראשון של פסח א``ל אביי שאלה ביו``ט מי איכא א``ל אין שואל מתורגמן וכי מתורגמן שואל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דבר שאינו צריך לצבור</span> אלא מחוורתא כדעולא רבה אמר מאי עד שיעבור הפסח עד שיעבור זמן שחיטת הפסח ו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כתחילתו</span> כן סופו מה תחילתו מזכיר אע``פ שאינו שואל אף סופו מזכיר אע``פ שאינו שואל א``ל אביי בשלמא תחילתו מזכיר הזכרה נמי ריצוי שאלה היא אלא סופו מאי ריצוי שאלה איכא אלא מחוורתא כדעולא א``ר אסי א``ר יוחנן הלכה כר' יהודה א``ל ר' זירא לר' אסי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מי אמר רבי יוחנן הכי</span> והתנן בשלשה במרחשוון שואלין את הגשמים רבן גמליאל אומר בשבעה בו וא``ר אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>הלכה כרבן גמליאל</span> א``ל גברא אגברא קא רמית איבעית אימא לא קשיא כאן לשאול כאן להזכיר והאמר ר' יוחנן במקום ששואל מזכיר ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>להפסקה איתמר</span> והאמר ר' יוחנן התחיל להזכיר מתחיל לשאול <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>פסק מלשאול</span> פוסק מלהזכיר אלא לא קשיא הא לן הא להו מאי שנא לדידן דאית לן פירי <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>בדברא</span> לדידהו נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>אית להו עולי רגלים</span> כי קא``ר יוחנן בזמן שאין בית המקדש קיים השתא דאתית להכי הא והא לדידהו ולא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>כאן בזמן שבית המקדש קיים</span> כאן בזמן שאין בית המקדש קיים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='34'>אנן דאית לן תרי יומי</span> היכי עבדינן אמר רב מתחיל במוספין <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>ופוסק במנחה</span> ערבית ושחרית וחוזר במוספין אמר להו שמואל פוקו ואמרו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>לאבא</span> אחר שעשיתו קודש <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>תעשהו חול</span> אלא אמר שמואל מתחיל במוספין ובמנחה <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>ופוסק ערבית ושחרית</span> וחוזר ומתחיל במוספי


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ה,א גמרא
pgu: ה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>רבא אמר כיון שהתחיל</span> שוב אינו פוסק וכן אמר רב ששת כיון שהתחיל שוב אינו פוסק ואף רב <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הדר ביה</span> דאמר רב חננאל אמר רב מונה עשרים ואחד יום כדרך שמונה עשרה ימים מר``ה עד יוה``כ ומתחיל וכיון שהתחיל שוב אינו פוסק והלכתא כיון שהתחיל שוב אינו פוסק


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ה,א משנה
pgu: ה
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  עד מתי שואלין את הגשמים ר' יהודה אומר עד שיעבור הפסח ר' מאיר אומר עד שיצא ניסן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1402' data-rgl='23'> יואל ב </span> ויורד לכם גשם <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>יורה ומלקוש</span> בראשון


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ה,א גמרא
pgu: ה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  א``ל רב נחמן לר' יצחק יורה בניסן יורה במרחשון הוא <דתנן> [דתניא] יורה במרחשון ומלקוש בניסן א``ל הכי אמר רבי יוחנן בימי יואל בן פתואל נתקיים מקרא זה דכתיב ביה<span class='tlm-sfr' data-chp='1401' data-rgl='4'> יואל א </span> יתר הגזם אכל הארבה וגו' אותה שנה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>יצא אדר ולא ירדו גשמים</span> ירדה להם <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>רביעה ראשונה</span> באחד בניסן אמר להם נביא לישראל צאו וזרעו אמרו לו מי שיש לו קב חטים או קבים שעורין יאכלנו ויחיה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>או יזרענו וימות</span> אמר להם אעפ``כ צאו וזרעו נעשה להם נס ונתגלה להם מה שבכתלין ומה שבחורי נמלים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>יצאו וזרעו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שני</span> ושלישי ורביעי וירדה להם רביעה שניה בחמשה בניסן הקריבו עומר בששה עשר בניסן נמצאת תבואה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>הגדילה בששה חדשים</span> גדילה באחד עשר יום נמצא עומר הקרב מתבואה של ששה חדשים קרב מתבואה של אחד עשר יום ועל אותו הדור הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='26c6' data-rgl='5'> תהילים קכו </span> הזורעים בדמעה ברנה יקצרו הלך ילך ובכה נושא משך הזרע וגו' מאי הלוך ילך ובכה נושא משך וגו' א``ר יהודה שור כשהוא חורש הולך ובוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ובחזירתו אוכל חזיז</span> מן התלם וזהו בא יבא ברנה מאי נשא אלומותיו א``ר חסדא ואמרי לה במתניתא תנא קנה זרת שיבולת זרתים א``ל רב נחמן לר' יצחק מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09b08' data-rgl='1'> מלכים ב ח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כי קרא ה' לרעב</span> וגם בא אל הארץ שבע שנים בהנך שבע שנים מאי אכול א``ל הכי אמר רבי יוחנן שנה ראשונה אכלו מה שבבתים שניה אכלו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מה שבשדות</span> שלישית בשר בהמה טהורה רביעית בשר בהמה טמאה חמישית בשר שקצים ורמשים ששית בשר בניהם ובנותיהם שביעית בשר זרועותיהם לקיים מה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1009' data-rgl='19'> ישעיהו ט </span> איש בשר זרועו יאכלו וא``ל רב נחמן לר' יצחק מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1311' data-rgl='9'> הושע יא </span> בקרבך קדוש ולא אבוא בעיר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>משום דבקרבך קדוש</span> לא אבוא בעיר א``ל הכי א``ר יוחנן אמר הקב``ה לא אבוא בירושלים של מעלה עד שאבוא לירושלים של מטה ומי איכא ירושלים למעלה אין דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='26c2' data-rgl='3'> תהילים קכב </span> ירושלים הבנויה כעיר שחברה לה יחדיו וא``ל רב נחמן לר' יצחק מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1110' data-rgl='8'> ירמיהו י </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ו<span class='tlm-rsh' data-nro='29'>באחת</span> יבערו ויכסלו מוסר הבלים עץ הוא</span> א``ל הכי אמר ר' יוחנן אחת היא שמבערת רשעים בגיהנם מאי היא ע``ז כתיב הכא מוסר הבלים עץ הוא וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='1110' data-rgl='15'> ירמיהו י </span> הבל המה מעשה תעתועים וא``ל רב נחמן לר' יצחק מ``ד<span class='tlm-sfr' data-chp='1102' data-rgl='13'> ירמיהו ב </span> כי שתים רעות עשה עמי תרתין הוא דהוו עשרין וארבע שביקא להו א``ל הכי א``ר יוחנן אחת שהי


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ה,ב גמרא
pgu: ה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  שקולה כשתים ומאי ניהו ע``ז דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1102' data-rgl='13'> ירמיהו ב </span> כי שתים רעות עשה עמי אותי עזבו מקור מים חיים לחצוב להם בארות בארות נשברים וכתיב בהו<span class='tlm-sfr' data-chp='1102' data-rgl='10'> ירמיהו ב </span> כי עברו איי כתיים וראו וקדר שלחו והתבוננו מאד וגו' ההימיר גוי אלהים והמה לא אלהים ועמי המיר כבודו בלא יועיל תנא כותיים עובדים לאש וקדריים עובדין למים ואע``פ שיודעים שהמים מכבין את האש לא המירו אלהיהם ועמי המיר כבודו בלא יועיל וא``ל רב נחמן לר' יצחק מ``ד<span class='tlm-sfr' data-chp='08a08' data-rgl='1'> שמואל א ח </span> ויהי כאשר זקן שמואל ומי סיב שמואל כולי האי והא בר נ``ב הוה דאמר מר מת בנ``ב שנה זהו מיתתו של שמואל הרמתי א``ל הכי א``ר יוחנן זקנה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>קפצה</span> עליו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a15' data-rgl='11'> שמואל א טו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>נחמתי</span> כי המלכתי את שאול אמר לפניו רבש``ע שקלתני כמשה ואהרן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2699' data-rgl='6'> תהילים צט </span> משה ואהרן בכהניו ושמואל בקוראי שמו מה משה ואהרן לא בטלו מעשה ידיהם בחייהם אף אני לא יתבטל מעשה ידי בחיי אמר הקב``ה היכי אעביד לימות שאול לא קא שביק שמואל לימות שמואל אדזוטר מרנני אבתריה לא לימות שאול ולא לימות שמואל כבר הגיעה מלכות דוד ואין מלכות נוגעת בחברתה אפילו כמלא נימא אמר הקב``ה אקפיץ עליו זקנה היינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a22' data-rgl='6'> שמואל א כב </span> ושאול יושב בגבעה תחת האשל ברמה וכי מה ענין גבעה אצל רמה אלא לומר לך מי גרם לשאול שישב בגבעה שתי שנים ומחצה תפלתו של שמואל הרמתי ומי מידחי גברא מקמי גברא אין דא``ר שמואל בר נחמני א``ר <יוחנן> [יונתן] מ``ד<span class='tlm-sfr' data-chp='1306' data-rgl='5'> הושע ו </span> על כן חצבתי בנביאים הרגתים באמרי פי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>במעשיהם לא נאמר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אלא באמרי פי</span> אלמא מידחי גברא מקמי גברא רב נחמן ור' יצחק הוו יתבי בסעודתא א``ל רב נחמן לר' יצחק לימא מר מילתא א``ל הכי א``ר יוחנן אין מסיחין בסעודה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שמא יקדים קנה</span> לושט ויבא לידי סכנה בתר דסעוד א``ל הכי א``ר יוחנן יעקב אבינו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לא מת</span> א``ל וכי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בכדי</span> ספדו ספדנייא וחנטו חנטייא וקברו קברייא א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מקרא אני דורש</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1130' data-rgl='10'> ירמיהו ל </span> ואתה אל תירא עבדי יעקב נאם ה' ואל תחת ישראל כי הנני מושיעך מרחוק ואת זרעך מארץ שבים מקיש הוא לזרעו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מה זרעו בחיים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אף הוא בחיים</span> א``ר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>כל האומר רחב רחב מיד נקרי</span> א``ל רב נחמן אנא אמינא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לא איכפת לי</span> א``ל כי קאמינא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ביודעה</span> ובמכירה <ובמזכיר את שמה> כי הוו מיפטרי מהדדי א``ל ליברכן מר אמר ליה אמשול לך משל למה``ד לאדם שהיה הולך במדבר והיה רעב ועיף וצמא ומצא אילן שפירותיו מתוקין וצילו נאה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ואמת המים</span> עוברת תחתיו אכל מפירותיו ושתה ממימיו וישב בצילו וכשביקש לילך אמר אילן אילן במה אברכך אם אומר לך שיהו פירותיך מתוקין הרי פירותיך מתוקין שיהא צילך נאה הרי צילך נאה שתהא אמת המים עוברת תחתיך הרי אמת המים עוברת תחתיך אלא יהי רצון שכל נטיעות שנוטעין ממ


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ו,א גמרא
pgu: ו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>יהיו כמותך</span> אף אתה במה אברכך אם בתורה הרי תורה אם בעושר הרי עושר אם בבנים הרי בנים אלא יהי רצון שיהו צאצאי מעיך כמותך:  ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='2'>יורה</span></span> שמורה את הבריות להטיח גגותיהן ולהכניס את פירותיהן ולעשות <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כל צרכיהן</span> דבר אחר שמרוה את הארץ ומשקה עד תהום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2665' data-rgl='11'> תהילים סה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תלמיה רוה</span> נחת גדודה ברביבים תמגגנה צמחה תברך דבר אחר יורה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שיורד בנחת</span> ואינו יורד בזעף או אינו יורה אלא שמשיר את הפירות ומשטיף את הזרעים ומשטיף את האילנות ת``ל מלקוש <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מה מלקוש לברכה</span> אף יורה לברכה או אינו מלקוש אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שמפיל את הבתים</span> ומשבר את האילנות ומעלה את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>סקאי</span>ן ת``ל יורה מה יורה לברכה אף מלקוש לברכה ויורה גופיה מנלן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1402' data-rgl='23'> יואל ב </span> ובני ציון גילו ושמחו בה' אלהיכם כי נתן לכם <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>את המורה לצדקה</span> ויורד לכם גשם מורה ומלקוש בראשון:  ת``ר יורה במרחשון ומלקוש בניסן אתה אומר יורה במרחשון ומלקוש בניסן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>או אינו אלא יורה בתשרי ומלקוש באייר</span> ת``ל בעתו מלקוש אמר רב נהילאי בר אידי אמר שמואל דבר שמל קשיותיהן של ישראל דבי ר' ישמעאל תנא דבר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שממלא תבואה בקשיה</span> במתניתא תנא דבר שיורד על ה<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מלילות</span> ועל הקשין ת``ר יורה במרחשון ומלקוש בניסן אתה אומר יורה במרחשון או אינו אלא בחדש כסליו ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0511' data-rgl='14'> דברים יא </span> בעתו יורה ומלקוש מה מלקוש בעתו אף יורה בעתו <כיון שיצא ניסן וירדו גשמים אינו סימן ברכה> תניא אידך יורה במרחשון ומלקוש בניסן דברי ר``מ וחכמים אומרים יורה בכסליו מאן חכמים אמר רב חסדא ר' יוסי היא דתניא איזו היא רביעה ראשונה ה<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בכירה</span> בשלשה במרחשון בינונית בשבעה בו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אפילה</span> בשבעה עשר בו דברי ר``מ ר' יהודה אומר בשבעה ובי``ז ובעשרים ושלשה ר' יוסי אומר בי``ז ובעשרים ושלשה ובראש חדש כסליו וכן היה ר' יוסי אומר אין ה<span class='tlm-rsh' data-nro='26'>יחידים</span> מתענין עד שיגיע ראש חדש כסליו אמר רב חסדא הלכה כר' יוסי אמימר מתני להא דרב חסדא בהא לישנא בשלשה במרחשון שואלין את הגשמים רבן גמליאל אומר בשבעה בו אמר רב חסדא הלכה כרבן גמליאל כמאן אזלא הא דתניא ר``ש בן גמליאל אומר גשמים שירדו שבעה ימים זה אחר זה אתה מונה בהן רביעה ראשונה ושניה ושלישית כמאן כר' יוסי אמר רב חסדא הלכה כר' יוסי בשלמא רביעה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ראשונה לשאול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>שלישית להתענות</span> שניה למאי אמר ר' זירא לנדרים דתנ


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ו,ב גמרא
pgu: ו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הנודר עד הגשמים</span> משירדו גשמים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='11'>עד שתרד רביעה שניה</span></span> רב זביד אמר לזיתים דתנן מאימתי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כל אדם</span> מותרין בלקט בשכחה ובפאה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>משילכו ה<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>נמושות</span></span> ב<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>פרט</span> ובעוללות משילכו עניים בכרם ויבואו בזיתים <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>משתרד רביעה שניה</span> מאי נמושות אמר ר' יוחנן סבי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דאזלי אתיגרא</span> ר``ל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לקוטי בתר לקוטי</span> רב פפא אמר כדי להלך בשבילי הרשות דאמר מר מהלכין כל אדם בשבילי הרשות עד שתרד רביעה שניה רב נחמן בר יצחק אמר לבער פירות שביעית דתנן עד מתי נהנין ושורפין בתבן ובקש של שביעית עד שתרד רביעה שניה מאי טעמא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0325' data-rgl='7'> ויקרא כה </span> ולבהמתך ולחיה אשר בארצך כל זמן שחיה אוכלת בשדה האכל לבהמתך בבית <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כלה לחיה מן השדה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כלה לבהמתך</span> מן הבית אמר רבי אבהו מאי לשון רביעה דבר שרובע את הקרקע כדרב יהודה דאמר רב יהודה מיטרא בעלה דארעא הוא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1055' data-rgl='10'> ישעיהו נה </span> כי כאשר ירד הגשם והשלג מן השמים ושמה לא ישוב כי אם הרוה את הארץ <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>והולידה</span> והצמיחה ואמר רבי אבהו רביעה ראשונה כדי שתרד בקרקע טפח שניה כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לגוף בה פי חבית</span> אמר רב חסדא גשמים שירדו כדי לגוף בהן פי חבית אין בהן משום ועצר ואמר רב חסדא גשמים שירדו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>קודם ועצר</span> אין בהן משום ועצר אמר אביי לא אמרן אלא קודם ועצר דאורתא אבל קודם ועצר דצפרא יש בהן משום ועצר דאמר רב יהודה בר יצחק הני ענני דצפרא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לית בהו מששא</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1306' data-rgl='4'> הושע ו </span> מה אעשה לך אפרים מה אעשה לך יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>וחסדכם כענן בקר</span> וגו' א``ל רב פפא לאביי והא אמרי אינשי במפתח בבי מיטרא בר חמרא מוך שקך וגני לא קשיא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>דקטיר בעיבא</span> הא דקטיר בענני אמר רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>טבא לשתא</span> דטבת ארמלתא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>איכא דאמרי דלא ביירי תרביצי</span> ואיכא דאמרי ד<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>לא שקיל שודפנא</span> איני והאמר רב חסדא טבא לשתא דטבת <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מנוולתא</span> לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>הא דאתא מיטרא מעיקרא</span> הא <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>דלא אתא מיטרא מעיקרא</span> ואמר רב חסדא גשמים שירדו על מקצת מדינה ועל מקצת מדינה לא ירדו אין בהן משום ועצר איני והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1504' data-rgl='7'> עמוס ד </span> וגם אנכי מנעתי מכם את הגשם בעוד שלשה חדשים לקציר והמטרתי על עיר אחת ועל עיר אחת לא אמטיר חלקה אחת תמטר וגו' <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>ואמר רב יהודה אמר רב שתיהן לקללה</span> לא קשיא הא דאתא טובא הא דאתא <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>כדמבעי ליה</span> אמר רב אשי דיקא נמי דכתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>תמטר תהא מקום מטר</span> ש``מ א``ר אבהו <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>מאימתי מברכין על הגשמים</span> משיצא <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>חתן לקראת כלה</span> מאי מברך אמר רב יהודה אמר רב מודים אנחנו לך ה' אלהינו על כל טפה וטפה שהורדת לנו ור' יוחנן מסיים בה הכי אילו פינו מלא שירה כים ולשוננו רנה כהמון גליו כו' עד אל יעזבונו רחמיך ה' אלהינו ולא עזבונו ברוך <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>רוב ההודאות</span> רוב ההודאות ולא כל ההודאות אמר רבא אימא אל ההודאות אמר רב פפא הלכ


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ז,א גמרא
pgu: ז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  נימרינהו לתרוייהו אל ההודאות ורוב ההודאות אמר ר' אבהו גדול יום הגשמים מתחיית המתים דאילו תחיית המתים לצדיקים ואילו גשמים בין לצדיקים בין לרשעים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ופליגא דרב יוסף</span> דאמר רב יוסף מתוך שהיא שקולה כתחיית המתים קבעוה בתחיית המתים אמר רב יהודה גדול יום הגשמים כיום שניתנה בו תורה שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0532' data-rgl='2'> דברים לב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>יערף</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כמטר לקחי</span> ואין לקח אלא תורה שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='2804' data-rgl='2'> משלי ד </span> כי לקח טוב נתתי לכם תורתי אל תעזובו רבא אמר יותר מיום שניתנה בו תורה שנאמר יערף כמטר לקחי מי נתלה במי הוי אומר קטן נתלה בגדול רבא רמי כתיב יערף כמטר לקחי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כתיב תזל כטל</span> אמרתי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אם תלמיד (חכם) הגון</span> הוא כטל <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ואם לאו</span> עורפהו כמטר תניא היה ר' בנאה אומר כל העוסק בתורה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לשמה</span> תורתו נעשית לו סם חיים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2803' data-rgl='18'> משלי ג </span> עץ חיים היא למחזיקים בה ואומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2803' data-rgl='8'> משלי ג </span> רפאות תהי לשרך ואומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2808' data-rgl='36'> משלי ח </span> כי מוצאי מצא חיים וכל העוסק בתורה שלא לשמה נעשית לו סם המות שנאמר יערף כמטר לקחי ואין עריפה אלא הריגה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0521' data-rgl='4'> דברים כא </span> וערפו שם את העגלה בנחל א``ל ר' ירמיה לר' זירא ליתי מר ליתני א``ל חלש לבאי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לא יכילנא</span> לימא מר מילתא דאגדתא א``ל הכי אמר ר' יוחנן מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0520' data-rgl='19'> דברים כ </span> כי האדם עץ השדה וכי אדם עץ שדה הוא אלא משום דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0520' data-rgl='19'> דברים כ </span> כי ממנו תאכל ואותו לא תכרת וכתיב אותו תשחית וכרת הא כיצד אם ת``ח הגון הוא ממנו תאכל ואותו לא תכרת ואם לאו אתו תשחית וכרת אמר רבי חמא <אמר רבי> [ברבי] חנינא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2827' data-rgl='17'> משלי כז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ברזל בברזל יחד</span> לומר לך מה ברזל זה אחד מחדד את חבירו אף שני תלמידי חכמים מחדדין זה את זה בהלכה אמר רבה בר בר חנה למה נמשלו דברי תורה כאש שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1123' data-rgl='29'> ירמיהו כג </span> הלא כה דברי כאש נאם ה' לומר לך מה אש אינו דולק <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>יחידי</span> אף דברי תורה אין מתקיימין ביחידי והיינו דאמר רבי יוסי בר חנינא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1120' data-rgl='4'> ירמיהו כ </span> חרב אל הבדים ונאלו חרב על שונאיהן של תלמידי חכמים שעוסקין בד בבד בתורה ולא עוד אלא שמטפשין שנאמר ונאלו ולא עוד אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שחוטאין</span> כתיב הכא ונואלו וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0412' data-rgl='11'> במדבר יב </span> אשר נואלנו ואשר חטאנו ואיבעית אימא מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='1019' data-rgl='13'> ישעיהו יט </span> נואלו שרי צען [וגו'] והתעו את מצרים אמר רב נחמן בר יצחק למה נמשלו דברי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>תורה כעץ</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2803' data-rgl='18'> משלי ג </span> עץ חיים היא למחזיקים בה לומר לך מה עץ קטן מדליק את הגדול אף תלמידי חכמים קטנים מחדדים את הגדולים והיינו דאמר ר' חנינא הרבה למדתי מרבותי ומחבירי יותר מרבותי ומתלמידי יותר מכולן רבי חנינא בר פפא רמי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1021' data-rgl='14'> ישעיהו כא </span> לקראת צמא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>התיו</span> מים וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1055' data-rgl='1'> ישעיהו נה </span> הוי כל צמא לכו למים אם תלמיד הגון הוא לקראת צמא התיו מים ואי לא הוי כל צמא לכו למים רבי חנינא בר חמא רמי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2805' data-rgl='17'> משלי ה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>יפוצו מעינותיך חוצה</span> וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2805' data-rgl='18'> משלי ה </span> יהיו לך לבדך אם תלמיד הגון הוא יפוצו מעינתיך חוצה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ואם לאו יהיו לך לבדך</span> <ואמר> [אמר] רבי חנינא בר אידי למה נמשלו דברי תורה למים דכתיב הוי כל צמא לכו למים לומר לך מה מים מניחין מקום גבוה והולכין למקום נמוך אף דברי תורה אין מתקיימין אלא במי שדעתו שפלה ואמר רבי אושעיא למה נמשלו דברי תורה לשלשה משקין הללו במים וביין ובחלב דכתיב הוי כל צמא לכו למים וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1055' data-rgl='1'> ישעיהו נה </span> לכו שברו ואכלו ולכו שברו בלא כסף ובלא מחיר יין וחלב לומר לך מה שלשה משקין הללו אין מתקיימין אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>בפחות שבכלים</span> אף דברי תורה אין מתקיימין אלא במי שדעתו שפלה כדאמרה ליה ברתיה דקיסר לר' יהושע בן חנניה אי חכמה מפוארה בכלי מכוער אמר לה אביך רמי חמרא במני דפחרא אמרה ליה אלא במאי נירמי אמר לה אתון דחשביתו רמו במאני דהבא וכספא אזלה ואמרה ליה לאבוה רמייא לחמרא במני דהבא וכספא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ותקיף</span> אתו ואמרו ליה אמר לה לברתיה מאן אמר לך הכי אמרה ליה רבי יהושע בן חנניה קריוהו אמר ליה אמאי אמרת לה הכי אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>כי היכי דאמרה לי</span> אמרי לה והא איכא שפירי דגמיר


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ז,ב גמרא
pgu: ז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אי הוו סנו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>טפי הוו גמירי</span> דבר אחר מה שלשה משקין הללו אין נפסלין אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'><span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בהיסח הדעת</span></span> אף דברי תורה אין משתכחין אלא בהיסח הדעת אמר רבי חמא בר' חנינא גדול יום הגשמים כיום שנבראו שמים וארץ שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1045' data-rgl='8'> ישעיהו מה </span> הרעיפו שמים ממעל ושחקים יזלו צדק תפתח ארץ ויפרו ישע וצדקה תצמיח יחד אני ה' בראתיו בראתים לא נאמר אלא בראתיו אמר רב אושעיא גדול יום הגשמים שאפי' <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ישועה פרה ורבה בו</span> שנאמר תפתח ארץ ויפרו ישע אמר רבי תנחום בר חנילאי אין הגשמים יורדים אלא א``כ נמחלו עונותיהן של ישראל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2685' data-rgl='2'> תהילים פה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>רצית ה' ארצך</span> שבת שבות יעקב <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נשאת עון עמך</span> כסית כל חטאתם סלה א``ל זעירי מדיהבת לרבינא אתון מהכא מתניתו לה אנן מהכא מתנינן לה<span class='tlm-sfr' data-chp='09a08' data-rgl=' 32, 34, 36, 39, 43'> מלכים א ח </span> ואתה תשמע השמים וסלחת לחטאת וגו' אמר ר' תנחום בריה דרבי חייא איש כפר עכו אין הגשמים נעצרין אא``כ נתחייבו שונאיהן של ישראל כליה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2724' data-rgl='19'> איוב כד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'><span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ציה</span> גם חום יגזלו מימי שלג</span> שאול חטאו א``ל זעירי מדיהבת לרבינא אתון מהכא מתניתו לה אנן מהכא מתנינן לה<span class='tlm-sfr' data-chp='0511' data-rgl='17'> דברים יא </span> ועצר את השמים ואבדתם מהרה אמר רב חסדא אין הגשמים נעצרין אלא בשביל ביטול תרומות ומעשרות שנאמר ציה גם חום יגזלו מימי שלג מאי משמע תנא דבי רבי ישמעאל בשביל דברים שצויתי אתכם בימות החמה ולא עשיתם יגזלו מכם מימי שלג בימות הגשמים אמר רבי שמעון בן פזי אין הגשמים נעצרין אלא בשביל מספרי לשון הרע שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2825' data-rgl='25'> משלי כה </span> רוח צפון תחולל גשם ופנים נזעמים לשון סתר אמר רב סלא אמר רב המנונא אין הגשמים נעצרין אלא בשביל עזי פנים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1103' data-rgl='3'> ירמיהו ג </span> וימנעו רבבים ומלקוש לא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>היה</span> ומצח אשה זונה היה לך וגו' ואמר רב סלא אמר רב המנונא כל אדם שיש לו עזות פנים סוף נכשל בעבירה שנאמר ומצח אשה זונה היה לך רב נחמן אמר בידוע שנכשל בעבירה שנאמר היה לך ולא נאמר יהיה לך אמר רבה בר רב הונא כל אדם שיש לו עזות פנים מותר לקרותו רשע שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2821' data-rgl='29'> משלי כא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>העז איש</span> רשע בפניו רב נחמן בר יצחק אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מותר לשנאותו</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3108' data-rgl='1'> קוהלת ח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ועז פניו ישונא</span> אל תקרי ישונא אלא ישנא אמר רב קטינא אין הגשמים נעצרין אלא בשביל ביטול תורה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3110' data-rgl='18'> קוהלת י </span> בעצלתים <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ימך</span> המקרה בשביל עצלות שהיה בישראל שלא עסקו בתורה נעשה שונאו של הקב``ה מך ואין מך אלא עני שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0327' data-rgl='8'> ויקרא כז </span> ואם מך הוא מערכך ואין מקרה אלא הקב``ה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='26a4' data-rgl='3'> תהילים קד </span> המקרה במים עליותיו רב יוסף אמר מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='2737' data-rgl='21'> איוב לז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ועתה לא ראו אור</span> בהיר הוא בשחקים ורוח עברה ותטהרם ואין אור אלא תורה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2806' data-rgl='27'> משלי ו </span> כי נר מצוה ותורה אור בהיר הוא בשחקים תנא דבי ר' ישמעאל אפילו בשעה שרקיע נעשה בהורין בהורין להוריד טל ומטר רוח עברה ותטהרם אמר ר' אמי אין הגשמים נעצרין אלא בעון גזל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2736' data-rgl='32'> איוב לו </span> על כפים כסה אור בעון כפים כסה אור ואין כפים אלא חמס שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1703' data-rgl='8'> יונה ג </span> ומן החמס אשר בכפיהם ואין אור אלא מטר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2737' data-rgl='11'> איוב לז </span> יפיץ ענן אורו מאי תקנתיה ירבה בתפלה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2736' data-rgl='32'> איוב לו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ויצו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>עליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>במפגיע</span> ואין פגיעה אלא תפלה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1107' data-rgl='16'> ירמיהו ז </span> ואתה אל תתפלל בעד העם הזה [וגו'] ואל תפגע בי וא``ר אמי מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3110' data-rgl='10'> קוהלת י </span> אם <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>קהה הברזל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>והוא לא פנים קלקל</span> אם ראית רקיע שקיהה כברזל מלהוריד טל ומטר בשביל מעשה הדור שהן מקולקלין שנא' והוא לא פנים קלקל מה תקנתן יתגברו ברחמים שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='3110' data-rgl='10'> קוהלת י </span> וחילים יגבר ויתרון הכשיר חכמה כל שכן אם הוכשרו מעשיהן מעיקרא ריש לקיש אמר אם ראית תלמי


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ח,א גמרא
pgu: ח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שלמודו קשה עליו כברזל</span> בשביל משנתו שאינה סדורה עליו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3110' data-rgl='10'> קוהלת י </span> והוא לא פנים קלקל מאי תקנתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ירבה בישיבה</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3110' data-rgl='10'> קוהלת י </span> וחילים יגבר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ויתרון הכשיר</span> חכמה כ``ש אם משנתו סדורה לו מעיקרא כי הא דריש לקיש הוה מסדר מתני' ארבעין זמנין כנגד מ' יום שניתנה תורה ועייל לקמיה דר' יוחנן רב אדא בר אהבה מסדר מתני' עשרין וארבע זמנין כנגד תורה נביאים וכתובים ועייל לקמיה דרבא רבא אמר אם ראית תלמיד שלמודו קשה עליו כברזל בשביל רבו שאינו מסביר לו פנים שנאמר והוא לא פנים קלקל מאי תקנתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ירבה עליו רעים</span> שנאמר וחילים יגבר ויתרון הכשיר חכמה כ``ש אם הוכשרו מעשיו בפני רבו מעיקרא ואמר ר' אמי מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3110' data-rgl='11'> קוהלת י </span> אם ישוך הנחש בלא לחש <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואין יתרון לבעל הלשון</span> אם ראית דור שהשמים משתכין כנחשת מלהוריד טל ומטר בשביל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לוחשי לחישות</span> שאין בדור מאי תקנתן ילכו אצל מי שיודע ללחוש דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2736' data-rgl='33'> איוב לו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>יגיד עליו רעו</span> ואין יתרון לבעל הלשון ומי שאפשר לו ללחוש ואינו לוחש מה הנאה יש לו ואם לחש ולא נענה מאי תקנתיה ילך אצל חסיד שבדור וירבה עליו בתפלה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2736' data-rgl='32'> איוב לו </span> ויצו עליה במפגיע ואין פגיעה אלא תפלה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1107' data-rgl='16'> ירמיהו ז </span> ואתה אל תתפלל בעד העם הזה ואל תשא בעדם רנה ותפלה ואל תפגע בי ואם לחש ועלתה בידו ומגיס דעתו עליו מביא אף לעולם שנאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מקנה אף על עולה</span> רבא אמר שני ת``ח שיושבין בעיר אחת ואין נוחין זה לזה בהלכה מתקנאין באף ומעלין אותו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2736' data-rgl='33'> איוב לו </span> מקנה אף על עולה אמר ר``ל מאי דכתיב אם ישוך הנחש בלא לחש ואין יתרון לבעל הלשון לעתיד לבוא מתקבצות ובאות כל החיות אצל הנחש ואומרים לו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ארי דורס ואוכל</span> זאב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>טורף ואוכל</span> אתה מה הנאה יש לך אמר להם ואין יתרון לבעל הלשון אמר רבי אמי אין תפלתו של אדם נשמעת אלא אם כן משים נפשו בכפו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3203' data-rgl='41'> איכה ג </span> נשא לבבנו אל כפים [איני והא] אוקים שמואל אמורא עליה ודרש<span class='tlm-sfr' data-chp='2678' data-rgl='36'> תהילים עח </span> ויפתוהו בפיהם ובלשונם יכזבו לו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ולבם לא נכון עמו</span> ולא נאמנו בבריתו ואף על פי כן<span class='tlm-sfr' data-chp='2678' data-rgl='38'> תהילים עח </span> והוא רחום יכפר עון וגו' לא קשיא כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ביחיד</span> כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בצבור</span> אמר ר' אמי אין גשמים יורדין אלא בשביל בעלי אמנה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2685' data-rgl='12'> תהילים פה </span> אמת מארץ תצמח וצדק משמים נשקף וא``ר ר' אמי בא וראה כמה גדולים בעלי אמנה מניין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מחולדה ובור</span> ומה המאמין בחולדה ובור כך המאמין בהקב``ה עאכ``ו אמר רבי יוחנן כל המצדיק את עצמו מלמטה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מצדיקין עליו</span> הדין מלמעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>שנאמר אמת מארץ תצמח</span> וצדק משמים נשקף רבי חייא בר אבין אמר רב הונא מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='2690' data-rgl='11'> תהילים צ </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>וכיראתך עברתך</span> ריש לקיש אמר מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='1064' data-rgl='4'> ישעיהו סד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>פגעת את שש ועושה צדק</span> בדרכיך יזכרוך הן אתה קצפת ונחטא בהם עולם ונושע אמר ריב``ל כל השמח ביסורין שבאין עליו מביא ישועה לעולם שנאמר בהם עולם ונושע אמר ריש לקיש מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0511' data-rgl='17'> דברים יא </span> ועצר את השמים בשעה שהשמים נעצרין מלהוריד <טל ומטר> [מטר] דומה לאשה שמחבלת ואינה יולדת והיינו דאמר ריש לקיש משום בר קפרא נאמרה עצירה בגשמים ונאמרה עצירה באש


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ח,ב גמרא
pgu: ח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  נאמרה עצירה באשה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0120' data-rgl='18'> בראשית כ </span> כי עצר עצר ה' בעד כל רחם ונאמרה עצירה בגשמים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0511' data-rgl='17'> דברים יא </span> ועצר את השמים נאמר לידה באשה ונאמר לידה בגשמים נאמר לידה באשה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0130' data-rgl='17'> בראשית ל </span> ותהר ותלד בן ונאמר לידה בגשמים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1055' data-rgl='10'> ישעיהו נה </span> והולידה והצמיחה נאמר פקידה באשה ונאמר פקידה בגשמים נאמר פקידה באשה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0121' data-rgl='1'> בראשית כא </span> וה' פקד את שרה ונאמר פקידה בגשמים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2665' data-rgl='10'> תהילים סה </span> פקדת הארץ ותשקקה רבת תעשרנה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פלג</span> אלהים מלא מים מאי פלג אלהים מלא מים תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כמין קובה</span> יש ברקיע שממנה גשמים יוצאין אמר רבי שמואל בר נחמני מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2737' data-rgl='13'> איוב לז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אם לשבט</span> אם לארצו אם לחסד ימציאהו אם לשבט בהרים ובגבעות אם לחסד ימציאהו לארצו בשדות ובכרמים אם לשבט לאילנות אם לארצו לזרעים אם לחסד ימצאהו בורות שיחין ומערות בימי רבי שמואל בר נחמני הוה כפנא ומותנא אמרי היכי נעביד ניבעי רחמי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אתרתי</span> לא אפשר אלא ליבעי רחמי אמותנא וכפנא ניסבול אמר להו ר' שמואל בר נחמני ניבעי רחמי אכפנא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דכי יהיב רחמנא שובעא לחיי הוא דיהיב</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='26e5' data-rgl='16'> תהילים קמה </span> פותח את ידך ו<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>משביע לכל חי רצון</span> ומנלן דלא מצלינן אתרתי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='35a08' data-rgl='23'> עזרא ח </span> ונצומה ונבקשה מאלהינו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>על זאת</span> מכלל דאיכא אחריתי במערבא אמרי משמיה דר' חגי מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='3402' data-rgl='18'> דנייאל ב </span> ורחמין למבעא מן קדם אלה שמיא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>על רזא דנא</span> מכלל דאיכא אחריתי בימי ר' זירא גזור שמדא וגזור דלא למיתב בתעניתא אמר להו ר' זירא נקבליה עילוון ולכי בטיל שמדא ליתביה אמרי ליה מנא לך הא אמר להו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3410' data-rgl='12'> דנייאל י </span> ויאמר אלי אל תירא דניאל כי מן היום הראשון אשר נתת את לבך להבין ולהתענות לפני אלהיך נשמעו דבריך אמר רבי יצחק אפילו שנים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כשני אליהו</span> וירדו גשמים בערבי שבתות אינן אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>סימן קללה</span> היינו דאמר רבה בר שילא קשה יומא דמיטרא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כיומא דדינא</span> אמר אמימר אי לא דצריך לברייתא בעינן רחמי ומבטלינן ליה ואמר רבי יצחק שמש בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>צדקה לעניים</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2403' data-rgl='20'> מלאכי ג </span> וזרחה לכם <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>יראי שמי</span> שמש צדקה ומרפא ואמר רבי יצחק גדול יום הגשמים שאפילו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>פרוטה שבכיס</span> מתברכת בו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0528' data-rgl='12'> דברים כח </span> לתת מטר ארצך בעתו ולברך את כל מעשה ידך ואמר רבי יצחק אין הברכה מצויה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בדבר הסמוי מן העין</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0528' data-rgl='8'> דברים כח </span> יצו ה' אתך את הברכה באסמיך תנא דבי ר' ישמעאל אין הברכה מצויה אלא בדבר שאין העין שולטת בו שנאמר יצו ה' אתך את הברכה באסמיך ת``ר הנכנס למוד את גרנו אומר יר``מ ה' אלהינו שתשלח ברכה במעשה ידינו התחיל למוד אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ברוך השולח ברכה</span> בכרי הזה מדד ואח``כ בירך <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הרי זו תפלת שוא</span> לפי שאין הברכה מצויה לא בדבר השקול ולא בדבר המדוד ולא בדבר המנוי אלא בדבר הסמוי מן העין:  קיבוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>גייסות</span> צדקה <מעשה> [מעשר] פרנס סימן:  אמר רבי יוחנן גדול יום הגשמים כיום קבוץ גליות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='26c6' data-rgl='4'> תהילים קכו </span> שובה ה' את שביתנו <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>כאפיקים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>בנגב</span> ואין אפיקים אלא מטר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08b22' data-rgl='16'> שמואל ב כב </span> ויראו <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אפיקי ים</span> ואמר רבי יוחנן גדול יום הגשמים שאפילו גייסות פוסקות בו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2665' data-rgl='11'> תהילים סה </span> תלמיה רוה נחת גדודיה ואמר רבי יוחנן אין הגשמים נעצרין אלא בשביל <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>פוסקי צדקה ברבים</span> ואין נותנין שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2825' data-rgl='15'> משלי כה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>נשיאים ורוח</span> וגשם אין איש מתהלל במתת שקר וא``ר יוחנן מאי דכתי


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ט,א גמרא
pgu: ט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
 <span class='tlm-sfr' data-chp='0514' data-rgl='22'> דברים יד </span> עשר תעשר עשר בשביל שתתעשר אשכחיה ר' יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לינוקא דריש לקיש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אמר</span> ליה אימא לי פסוקיך א``ל עשר תעשר א``ל ומאי עשר תעשר א``ל עשר בשביל שתתעשר אמר ליה מנא לך א``ל זיל נסי אמר ליה ומי שרי לנסוייה להקב``ה והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0506' data-rgl='16'> דברים ו </span> לא תנסו את ה' א``ל הכי אמר רבי הושעיא חוץ מזו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2403' data-rgl='10'> מלאכי ג </span> הביאו את כל המעשר אל בית האוצר ויהי טרף בביתי ובחנוני נא בזאת אמר ה' צבאות אם לא אפתח לכם את ארובות השמים והריקותי לכם ברכה עד בלי די מאי עד בלי די אמר רמי בר חמא אמר רב עד <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שיבלו</span> שפתותיכם מלומר די א``ל אי הות מטי התם להאי פסוקא לא הוית צריכנא לך ולהושעיא רבך ותו אשכחיה ר' יוחנן לינוקיה דריש לקיש דיתיב ואמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2819' data-rgl='3'> משלי יט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אולת אדם תסלף דרכו ועל ה' יזעף לבו</span> יתיב רבי יוחנן וקא מתמה אמר מי איכא מידי דכתיבי בכתובי דלא רמיזי באורייתא א``ל אטו הא מי לא רמיזי והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0142' data-rgl='28'> בראשית מב </span> ויצא לבם ויחרדו איש אל אחיו לאמר מה זאת עשה אלהים לנו דל עיניה וחזא ביה אתיא אימיה אפיקתיה אמרה ליה תא מקמיה דלא ליעבד לך כדעבד לאבוך <א``ר> [ואמר רבי] יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מטר בשביל יחיד</span> פרנסה בשביל רבים מטר בשביל יחיד דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0528' data-rgl='12'> דברים כח </span> יפתח ה' לך את אוצרו הטוב לתת <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מטר ארצך</span> פרנסה בשביל רבים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0216' data-rgl='4'> שמות טז </span> הנני <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ממטיר לכם</span> לחם מיתיבי ר' יוסי בר' יהודה אומר שלשה פרנסים טובים עמדו לישראל אלו הן משה ואהרן ומרים וג' מתנות טובות ניתנו על ידם ואלו הן באר וענן ומן באר בזכות מרים עמוד ענן בזכות אהרן מן בזכות משה מתה מרים נסתלק הבאר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0420' data-rgl='1'> במדבר כ </span> ותמת שם מרים וכתיב בתריה ולא היה מים לעדה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>חזרה בזכות שניהן</span> מת אהרן נסתלקו ענני כבוד שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0421' data-rgl='1'> במדבר כא </span> וישמע הכנעני מלך ערד מה שמועה שמע שמע שמת אהרן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ונסתלקו ענני כבוד</span> וכסבור ניתנה לו רשות להלחם בישראל והיינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0420' data-rgl='29'> במדבר כ </span> ויראו כל העדה כי גוע אהרן אמר ר' אבהו אל תקרי ויראו אלא וייראו כדדריש ר``ל דאר``ל כי משמש בארבע לשונות אי דלמא אלא דהא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>חזרו שניהם בזכות משה</span> מת משה נסתלקו כולן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2311' data-rgl='8'> זכריה יא </span> ואכחיד את שלשת הרועים בירח אחד וכי בירח אחד מתו והלא מרים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מתה בניסן</span> ואהרן באב ומשה באדר אלא מלמד שנתבטלו ג' מתנות טובות שנתנו על ידן ונסתלקו כולן בירח אחד אלמא אשכחן פרנסה בשביל יחיד שאני משה כיון דלרבים הוא בעי כרבים דמי רב הונא בר מנוח ורב שמואל בר אידי ורב חייא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מווסתניא</span> הוו שכיחי קמיה דרבא כי נח נפשיה דרבא אתו לקמיה דרב פפא כל אימת דהוה אמר להו שמעתא ולא הוה מסתברא להו הוו מרמזי אהדדי חלש דעתי


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף ט,ב גמרא
pgu: ט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אקרויה בחלמיה<span class='tlm-sfr' data-chp='2311' data-rgl='8'> זכריה יא </span> ואכחיד את שלשת הרועים למחר כי הוו מיפטרי מיניה אמר להו ליזלו רבנן בשלמא:  רב שימי בר אשי הוה שכיח קמיה דרב פפא הוה מקשי ליה טובא יומא חד חזייה דנפל על אפיה שמעיה דאמר רחמנא ליצלן מכיסופא דשימי קביל עליה שתיקותא ותו לא אקשי ליה ואף ר``ל סבר מטר בשביל יחיד דאמר ר``ל מנין למטר בשביל יחיד דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2310' data-rgl='1'> זכריה י </span> שאלו מה' מטר בעת מלקוש ה' עושה חזיזים ומטר גשם יתן להם לאיש עשב בשדה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>יכול לכל</span> תלמוד לומר לאיש ותניא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אי לאיש יכול לכל שדותיו</span> ת``ל שדה אי שדה יכול לכל השדה ת``ל עשב כי הא דרב דניאל בר קטינא הוה ליה ההיא גינתא כל יומא הוה אזיל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וסייר</span> לה אמר הא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מישרא</span> בעיא מיא והא מישרא לא בעיא מיא ואתא מיטרא וקמשקי כל היכא דמיבעי ליה מיא מאי ה' עשה חזיזים א``ר יוסי <בר> [בר'] חנינא מלמד שכל צדיק וצדיק הקב``ה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>עושה לו חזיז</span> בפני עצמו מאי חזיזים אמר רב יהודה פורחות אמר רבי יוחנן סימן למטר פורחות מאי פורחות אמר רב פפא עיבא קלישא תותי עיבא סמיכתא אמר רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>נהילא</span> מקמי מיטרא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אתי מיטרא</span> בתר מיטרא פסיק מיטרא מקמי מיטרא אתי מיטרא וסימניך <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מהולתא</span> דבתר מיטרא פסיק מיטרא וסימניך <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>חריא דעיזי</span>:  עולא איקלע לבבל חזא פורחות אמר להו פנו מאני דהשתא אתי מיטרא לסוף לא אתי מיטרא אמר כי היכי דמשקרי בבלאי הכי משקרי מיטרייהו עולא איקלע לבבל חזי מלא צנא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דתמרי</span> בזוזא אמר מלא צנא דדובשא בזוזא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ובבלאי לא עסקי</span> באורייתא בליליא צערוהו אמר מלא צנא דסכינא בזוזא ובבלאי עסקי באורייתא תניא ר' אליעזר אומר כל העולם כולו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ממימי אוקיינוס</span> הוא שותה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0102' data-rgl='6'> בראשית ב </span> ואד יעלה מן הארץ והשקה את כל פני האדמה אמר לו רבי יהושע והלא מימי אוקיינוס <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מלוחין הן</span> אמר לו ממתקין בעבים ר' יהושע אומר כל העולם כולו ממים העליונים הוא שותה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0511' data-rgl='11'> דברים יא </span> למטר השמים תשתה מים אלא מה אני מקיים ואד יעלה מן הארץ מלמד שהעננים מתגברים ועולים לרקיע ופותחין פיהן כנוד ומקבלין מי מטר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2736' data-rgl='27'> איוב לו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'><span class='tlm-rsh' data-nro='21'>יזקו</span> מטר לאדו</span> ומנוקבות הן ככברה ובאות ומחשרות מים על גבי קרקע שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08b22' data-rgl='12'> שמואל ב כב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חשרת מים עבי שחקים</span> ואין בין טיפה לטיפה אלא כמלא נימא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ללמדך</span> שגדול יום הגשמים כיום שנבראו בו שמים וארץ שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2709' data-rgl='10'> איוב ט </span> עושה גדולות עד אין חקר וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2705' data-rgl='10'> איוב ה </span> הנותן מטר על פני ארץ וכתיב להלן<span class='tlm-sfr' data-chp='1040' data-rgl='28'> ישעיהו מ </span> הלא ידעת אם לא שמעת אלהי עולם ה' אין חקר לתבונתו <וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2665' data-rgl='7'> תהילים סה </span> מכין הרים בכחו וגו'> כמאן אזלא הא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='26a4' data-rgl='13'> תהילים קד </span> משקה הרים מעליותיו וא``ר יוחנן מעליותיו של הקב``ה כמאן <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כרבי יהושע</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ור' אליעזר</span> כיון דסלקי להתם משקה מעליותיו קרי להו דאי לא תימא הכי<span class='tlm-sfr' data-chp='0528' data-rgl='24'> דברים כח </span> אבק ועפר מן השמים היכי משכחת לה אלא כיון דמדלי להתם מן השמים קרי ליה הכא נמי כיון דסלקי להתם מעליותיו קרי ליה כמאן אזלא [הא] דא``ר חנינא<span class='tlm-sfr' data-chp='2633' data-rgl='7'> תהילים לג </span> כנס כנד מי הים נותן באוצרות <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>תהומות</span> מי גרם לאוצרות שיתמלאו בר תהומות כרבי אליעזר ור' יהושע ההו


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף י,א גמרא
pgu: י
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בברייתו של עולם</span> ת``ר א``י נבראת תחילה וכל העולם כולו נברא לבסוף שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2808' data-rgl='26'> משלי ח </span> עד לא עשה ארץ וחוצות א``י משקה אותה הקב``ה בעצמו וכל העולם כולו ע``י שליח שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2705' data-rgl='10'> איוב ה </span> הנותן מטר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>על פני ארץ</span> ושלח מים על פני חוצות א``י שותה מי גשמים וכל העולם כולו מתמצית שנאמר הנותן מטר על פני ארץ וגו' א``י שותה תחילה וכל העולם כולו לבסוף שנאמר הנותן מטר על פני ארץ וגו' משל לאדם שמגבל את הגבינה נוטל את האוכל ומניח את הפסולת אמר מר ממתקין הן בעבים מנליה דא``ר יצחק בר יוסף א``ר יוחנן כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2618' data-rgl='12'> תהילים יח </span> חשכת מים עבי שחקים וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b22' data-rgl='12'> שמואל ב כב </span> חשרת מים עבי שחקים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שקול כף ושדי אריש</span> וקרי ביה חכשרת ור' יהושע בהני קראי מאי דריש בהו סבר לה כי הא דכי אתא רב דימי אמר אמרי במערבא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נהור ענני</span> זעירין מוהי חשוך ענני סגיין מוהי כמאן אזלא הא דתניא מים העליונים במאמר הם תלוים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ופירותיהן מי גשמים</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='26a4' data-rgl='13'> תהילים קד </span> מפרי מעשיך תשבע הארץ כמאן כר' יהושע ור' אליעזר ההוא במעשה ידיו של הקב``ה הוא דכתיב אמר ריב``ל כל העולם כולו מתמצית גן עדן הוא שותה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0102' data-rgl='10'> בראשית ב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ונהר יוצא מעדן</span> וגו' <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>תנא מתמצית בית כור</span> שותה תרקב:  ת``ר ארץ מצרים הויא ד' מאות פרסה על ד' מאות פרסה והוא אחד מששים בכוש וכוש אחד מששים בעולם ועולם א' מששים בגן וגן אחד מששים לעדן ועדן אחד מס' לגיהנם נמצא כל העולם כולו ככיסוי קדרה לגיהנם וי``א גיהנם אין לה שיעור וי``א עדן אין לה שיעור א``ר אושעיא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1151' data-rgl='13'> ירמיהו נא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שוכנת על <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מים רבים</span></span> רבת אוצרות מי גרם לבבל שיהו אוצרותיה מליאות בר הוי אומר מפני ששוכנת על מים רבים אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>עתירה בבל</span> דחצדא בלא מיטרא אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>נקיטינן</span> טובעני <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ולא יובשני</span>


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף י,א משנה
pgu: י
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  בג' במרחשון שואלין את הגשמים רבן גמליאל אומר בשבעה בו ט``ו יום אחר החג כדי שיגיע אחרון שבישראל לנהר פרת


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף י,א גמרא
pgu: י
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  א``ר אלעזר הלכה כרבן גמליאל תניא חנניה אומר ובגולה עד ששים בתקופה אמר רב הונא בר חייא אמר שמואל הלכה כחנניה איני והא בעו מיניה משמואל מאימת מדכרינן ותן טל ומטר אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מכי מעיילי ציבי לבי טבות <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>רישבא</span></span> דילמא אידי ואידי חד שיעורא הוא איבעיא להו יום ששים כלפני ששים או כלאחר ששים ת``ש רב אמר יום ששים כלאחר ששים ושמואל אמר יום ששים כלפני ששים א``ר נחמן בר יצחק וסימנך עילאי בעו מיא תתאי לא בעו מיא אמר רב פפא הלכתא יום ששים כלאחר ששים


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף י,א משנה
pgu: י
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  הגיע י``ז במרחשון ולא ירדו גשמים התחילו היחידים מתענין ג' תעניות אוכלין ושותין משחשיכה ומותרין במלאכה וברחיצה ובסיכה ובנעילת הסנדל ובתשמיש המטה הגיע ר``ח כסליו ולא ירדו גשמים ב``ד גוזרין שלש תעניות על הצבור אוכלין ושותין משחשיכה ומותרין במלאכה וברחיצה ובסיכה ובנעילת הסנדל ובתשמיש המטה


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף י,א גמרא
pgu: י
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאן יחידים אמר רב הונא רבנן ואמר רב הונא יחידים מתענין שלש תעניות שני וחמישי ושני מאי קמשמע לן <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>תנינא</span> אין גוזרין תענית על הצבור בתחילה בחמישי שלא להפקיע את השערים אלא שלש תעניות הראשונות שני וחמישי ושני מהו דתימא הני מילי צבור אבל יחיד לא קמשמע לן תניא נמי הכי כשהתחילו היחידים להתענות מתענין שני וחמישי ושני ומפסיקין בראשי חדשי


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף י,ב גמרא
pgu: י
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ובימים טובים הכתובין במגילת תענית תנו רבנן אל יאמר אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תלמיד אני</span> איני ראוי להיות יחיד אלא כל תלמידי חכמים יחידים אי זהו יחיד ואיזהו תלמיד יחיד כל שראוי למנותו פרנס על הצבור תלמיד כל ששואלין אותו דבר הלכה בלמודו ואומר ואפילו במסכת דכלה תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא כל הרוצה לעשות עצמו יחיד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עושה</span> תלמיד עושה דברי ר' מאיר רבי יוסי אומר עושה וזכור לטוב לפי שאין שבח הוא לו אלא צער הוא לו תניא אידך לא כל הרוצה לעשות עצמו יחיד עושה תלמיד עושה דברי רבי שמעון בן אלעזר רבן שמעון בן גמליאל אומר במה דברים אמורים בדבר של שבח אבל בדבר של צער עושה וזכור לטוב שאין שבח הוא לו אלא צער הוא לו ת``ר מי שהיה מתענה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>על הצרה ועברה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>על החולה ונתרפא</span> הרי זה מתענה ומשלים ההולך ממקום שאין מתענין למקום שמתענין הרי זה מתענה עמהן ממקום שמתענין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>למקום שאין מתענין הרי זה מתענה ומשלים</span> שכח ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אכל ושתה</span> אל יתראה בפני הצבור ואל ינהיג עידונין בעצמו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0142' data-rgl='1'> בראשית מב </span> ויאמר יעקב לבניו למה תתראו אמר להם יעקב לבניו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אל תראו עצמכם</span> כשאתם שבעין לא בפני עשו ולא בפני ישמעאל כדי שלא יתקנאו בכם<span class='tlm-sfr' data-chp='0145' data-rgl='24'> בראשית מה </span> אל תרגזו בדרך אמר רבי אלעזר אמר להם יוסף לאחיו אל תתעסקו בדבר הלכה שמא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>תרגזו עליכם הדרך</span> איני והאמר ר' אלעאי בר ברכיה שני תלמידי חכמים שמהלכים בדרך ואין ביניהן דברי תורה ראויין לישרף שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09b02' data-rgl='11'> מלכים ב ב </span> ויהי המה הולכים <הולך> [הלוך] ודבר והנה רכב אש וסוסי אש ויפרדו בין שניהם טעמא דאיכא דיבור הא ליכא דיבור ראויין לישרף לא קשיא הא למיגרס הא לעיוני <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>במתניתא תנא</span> אל תפסיעו פסיעה גסה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>והכניסו חמה לעיר</span> אל תפסיעו פסיעה גסה דאמר מר פסיעה גסה נוטלת אחד מחמש מאות ממאור עיניו של אדם והכניסו חמה לעיר כדרב יהודה אמר רב דאמר רב יהודה אמר רב לעולם <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>יצא אדם בכי טוב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ויכנס בכי טוב</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0144' data-rgl='3'> בראשית מד </span> הבקר אור והאנשים שלחו אמר רב יהודה אמר רבי חייא המהלך בדרך אל יאכל יותר משני רעבון מאי טעמא הכא תרגימו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>משום מעיינא</span> במערבא אמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>משום מזוני</span> מאי בינייהו איכא בינייה


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף יא,א גמרא
pgu: יא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דיתיב בארבא</span> אי נמי דקאזיל <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מאוונא לאוונא</span> רב פפא כל פרסה ופרסה אכיל חדא ריפתא קסבר משום מעיינא אמר רב יהודה אמר רב כל המרעיב עצמו בשני רעבון ניצל מ<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מיתה משונה</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2705' data-rgl='20'> איוב ה </span> ברעב פדך ממות מרעב מיבעי ליה אלא הכי קאמר בשכר שמרעיב עצמו בשני רעבון ניצול ממיתה משונה אמר ריש לקיש אסור לאדם לשמש מטתו בשני רעבון שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0141' data-rgl='50'> בראשית מא </span> וליוסף ילד שני בנים בטרם תבוא שנת הרעב תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חסוכי בנים</span> משמשין מטותיהן בשני רעבון תנו רבנן בזמן שישראל שרויין בצער ופירש אחד מהן באין שני מלאכי השרת שמלוין לו לאדם ומניחין לו ידיהן על ראשו ואומרים פלוני זה שפירש מן הצבור אל יראה בנחמת צבור תניא אידך בזמן שהצבור שרוי בצער אל יאמר אדם אלך לביתי ואוכל ואשתה ושלום עליך נפשי ואם עושה כן עליו הכתוב אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1022' data-rgl='13'> ישעיהו כב </span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הנה ששון ושמחה</span> הרוג בקר ושחט צאן אכל בשר ושתות יין אכול ושתו כי מחר נמות מה כתיב בתריה ונגלה באזני ה' צבאות אם יכפר העון הזה לכם עד תמותון עד כאן מדת בינונים אבל במדת רשעים מה כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1056' data-rgl='12'> ישעיהו נו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אתיו אקחה יין ונסבאה שכר והיה כזה יום מחר</span> מה כתיב בתריה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הצדיק אבד ואין איש שם על לב</span> כי מפני הרעה נאסף הצדיק אלא יצער אדם עם הצבור שכן מצינו במשה רבינו שציער עצמו עם הצבור שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0217' data-rgl='12'> שמות יז </span> וידי משה כבדים ויקחו אבן וישימו תחתיו וישב עליה וכי לא היה לו למשה כר אחת או כסת אחת לישב עליה אלא כך אמר משה הואיל וישראל שרויין בצער אף אני אהיה עמהם בצער וכל המצער עצמו עם הצבור זוכה ורואה בנחמת צבור ושמא יאמר אדם מי מעיד בי אבני ביתו של אדם וקורות ביתו של אדם מעידים בו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2002' data-rgl='11'> חבקוק ב </span> כי אבן מקיר תזעק ו<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כפיס</span> מעץ יעננה דבי רבי שילא אמרי שני מלאכי השרת המלוין לו לאדם הן מעידין עליו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2691' data-rgl='11'> תהילים צא </span> כי מלאכיו יצוה לך רבי חידקא אומר נשמתו של אדם היא מעידה עליו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1807' data-rgl='5'> מיכה ז </span> משוכבת חיקך שמור פתחי פיך ויש אומרים אבריו של אדם מעידים בו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1043' data-rgl=' 10, 12'> ישעיהו מג </span> אתם עדי נאם ה'<span class='tlm-sfr' data-chp='0532' data-rgl='4'> דברים לב </span> אל אמונה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ואין עול</span> אל אמונה כשם שנפרעין מן הרשעים לעולם הבא אפילו על עבירה קלה שעושין כך נפרעין מן הצדיקים בעולם הזה על עבירה קלה שעושין ואין עול כשם שמשלמין שכר לצדיקים לעולם הבא אפילו על מצוה קלה שעושין כך משלמין שכר לרשעים בעולם הזה אפילו על מצוה קלה שעושין <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>צדיק וישר</span> הוא <אמרו בשעת> [מלמד שבשעת] פטירתו של אדם לבית עולמו כל מעשיו <נפטרין> [נפרטין] לפניו ואומרים לו כך וכך עשית במקום פלוני ביום פלוני והוא אומר <הין> [הן] ואומרים לו חתום וחותם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2737' data-rgl='7'> איוב לז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ביד כל אדם יחתום</span> ולא עוד אלא שמצדיק עליו את הדין ואומר להם יפה דנתוני לקיים מה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2651' data-rgl='6'> תהילים נא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>למען תצדק בדברך</span> אמר שמואל כל היושב בתענית נקרא חוטא סבר כי האי תנא דתניא ר' אלעזר הקפר ברבי אומר מה תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0406' data-rgl='11'> במדבר ו </span> וכפר עליו מאשר חטא על הנפש <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>וכי באיזה נפש חטא זה</span> אלא שציער עצמו מן היין והלא דברים קל וחומר ומה זה שלא ציער עצמו אלא מן היין נקרא חוטא המצער עצמו מכל דבר ודבר על אחת כמה וכמה ר' אלעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>נקרא קדוש</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0406' data-rgl='5'> במדבר ו </span> קדוש יהיה גדל פרע שער ראשו ומה זה שלא ציער עצמו אלא מדבר אחד נקרא קדוש המצער עצמו מכל דבר על אחת כמה וכמה ולשמואל הא איקרי קדוש ההוא אגידול פרע קאי ולר' אלעזר הא נקרא חוטא ההוא דסאיב נפשיה ומי אמר רבי אלעזר הכי והאמר ר' אלעזר לעולם ימוד אדם עצמ


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף יא,ב גמרא
pgu: יא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כאילו קדוש שרוי בתוך מעיו</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1311' data-rgl='9'> הושע יא </span> בקרבך קדוש ולא אבוא בעיר לא קשיא הא דמצי לצעורי נפשיה הא דלא מצי לצעורי נפשיה ר``ל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>נקרא חסיד</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2811' data-rgl='17'> משלי יא </span> גומל נפשו איש <חסיד> [חסד] <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ועוכר שארו</span> וגו' אמר רב ששת האי בר בי רב דיתיב בתעניתא ליכול כלבא ל<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שירותיה</span> אמר רבי ירמיה בר אבא אין תענית ציבור בבבל אלא תשעה באב בלבד <אמר> [ואמר] ר' ירמיה בר אבא אמר ריש לקיש אין תלמיד חכם רשאי לישב בתענית מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שממעט במלאכת שמים</span>:  אוכלין ושותין משחשיכה כו':  אמר רבי זעירא אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>יחיד שקיבל עליו תענית</span> אפילו אכל ושתה כל הלילה למחר הוא מתפלל תפילת תענית <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לן בתעניתו</span> אינו מתפלל של תענית אמר רב יוסף מאי קסבר רב הונא סבירא ליה אין מתענין לשעות או דלמא מתענין לשעות והמתענה לשעות אינו מתפלל תפלת תענית אמר ליה אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לעולם קסבר</span> רב הונא מתענין לשעות והמתענה לשעות מתפלל תפלת תענית ושאני הכא דאיכא שעות דליליא דלא קביל עליה מעיקרא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מר עוקבא איקלע לגינזק</span> בעו מיניה מתענין לשעות או אין מתענין לשעות לא הוה בידיה קנקנין של נכרים אסורין או מותרין לא הוה בידיה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>במה שימש משה</span> כל שבעת ימי המלואים לא הוה בידיה אזל ושאיל בי מדרשא אמרו ליה הלכתא מתענין לשעות ומתפללין תפלת תענית והלכתא קנקנין של נכרים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לאחר שנים עשר חדש</span> מותרין במה שימש משה כל ז' ימי המלואים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בחלוק לבן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>רב כהנא מתני</span> בחלוק לבן שאין לו אימרא אמר רב חסד


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף יב,א גמרא
pgu: יב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  הא דאמרת מתענין לשעות והוא שלא טעם כלום עד הערב א``ל אביי הא תענית מעלייתא היא לא צריכא דאימלך אימלוכי ואמר רב חסדא כל תענית <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שלא שקעה עליו חמה</span> לאו שמיה תענית מיתיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אנשי משמר</span> מתענין <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ולא משלימין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>התם</span> לצעורי נפשיה בעלמא הוא תא שמע דא``ר אליעזר <בן> [ברבי] צדוק אני מבני בניו של סנאב בן בנימין ופעם אחת חל ט' באב להיות בשבת ודחינוהו לאחר השבת והתענינו בו ולא השלמנוהו מפני שיו``ט שלנו הוא התם נמי לצעורי נפשיה בעלמא הוא תא שמע <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דאמר רבי יוחנן</span> אהא בתענית עד שאבוא לביתי התם <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לשמוטיה נפשיה מבי נשיאה</span> הוא דעבד אמר שמואל כל תענית שלא קיבל עליו מבעוד יום לאו שמיה תענית <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואי יתיב מאי</span> אמר רבה בר שילא דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>למפוחא</span> דמליא זיקא אימת מקביל ליה רב אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>במנחה</span> ושמואל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בתפלת המנחה</span> אמר רב יוסף כוותיה דשמואל מסתברא דכתיב במגילת תענית להן כל איניש דייתי עלוהי מקדמת דנא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ייסר</span> מאי לאו ייסר עצמו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בצלו</span> לא יאסר עצמו פליגי בה רבי חייא ורבי שמעון ברבי חד אמר ייסר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וחד אמר יאסר</span> מ``ד ייסר כדאמרינן למאן דאמר יאסר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מאי היא</span> דתניא במגילת תענית כל איניש דייתי עלוהי מקדמת דנא יאסר כיצד יחיד שקיבל עליו שני וחמישי <ושני> של כל השנה כולה ואירעו בם ימים טובים הכתובין במגילת תענית אם נדרו קודם לגזרתנו יבטיל נדרו את גזרתנו ואם גזרתנו קודמת לנדרו תבטל גזרתנו את נדרו תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>עד מתי אוכל ושותה</span> עד שיעלה עמוד השחר דברי רבי רבי אליעזר בר שמעון אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>עד קרות הגבר</span> אמר אביי לא שנו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>שלא גמר סעודתו</span> אבל גמר סעודתו אינו אוכל איתיביה רבא גמר ועמד הרי זה אוכל התם כ<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>שלא סילק</span> איכא דאמרי אמר רבא לא שנו אלא כשלא ישן <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אבל ישן</span> אינו אוכל איתיביה אביי ישן ועמד הרי זה אוכל התם במתנמנם היכי דמי מתנמנם אמר רב אש


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף יב,ב גמרא
pgu: יב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  נים ולא נים <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>תיר</span> ולא תיר דקרו ליה ועני ולא ידע <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אהדורי סברא</span> וכי מדכרי ליה מדכר אמר רב כהנא אמר רב יחיד שקיבל עליו תענית אסור בנעילת הסנדל חיישינן שמא תענית צבור קיבל עליו היכי ליעבד אמר רבה בר רב שילא לימא הכי למחר אהא לפניך בתענית יחיד אמרו ליה רבנן לרב ששת הא קא חזינן רבנן דמסיימי מסנייהו ואתו לבי תעניתא איקפד ואמר להו דלמא מיכל נמי אכול אביי ורבא מעיילי כי מסיימי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אפנתא</span> מרימר ומר זוטרא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מחלפי</span> דימינא לשמאלא ודשמאלא לימינא רבנן דבי רב אשי נפקי כי אורחייהו סברי כי הא דאמר שמואל אין תענית צבור בבבל אלא תשעה באב בלבד אמר רב יהודה אמר רב לוה אדם תעניתו ופורע כי אמריתה קמיה דשמואל אמר לי וכי נדר קבל עליה דלא סגי דלא משלם לצעורי נפשיה קביל עליה אי מצי מצער נפשיה אי לא מצי לא מצער נפשיה איכא דאמרי אמר רב יהודה אמר רב לוה אדם תעניתו ופורע כי אמריתה קמיה דשמואל אמר לי פשיטא לא יהא אלא נדר נדר מי לא מצי בעי לשלומי ומיזל למחר וליומא אחרינא רב יהושע בריה דרב אידי איקלע לבי רב אסי עבדו ליה עגלא תילתא אמרו ליה ליטעום מר מידי א``ל בתעניתא יתיבנא אמרו ליה ולוזיף מר וליפרע לא סבר מר להא דאמר רב יהודה אמר רב לוה אדם תעניתו ופורע אמר להו תענית חלום הוא ואמר רבה בר מחסיא אמר רב חמא בר גוריא אמר רב יפה תענית לחלום כאש לנעורת <אמר> [ואמר] רב חסדא ובו ביום ואמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואפילו בשבת</span> מאי תקנתיה ליתיב תעניתא לתעניתא


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף יב,ב משנה
pgu: יב
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  עברו אלו ולא נענו בית דין גוזרין ג' תעניות אחרות על הצבור אוכלין ושותין מבעוד יום ואסורין במלאכה וברחיצה ובסיכה ובנעילת הסנדל ובתשמיש המטה ונועלין את המרחצאות עברו אלו ולא נענו ב``ד גוזרין עליהן עוד שבע שהן י``ג תעניות על הצבור הרי אלו יתרות על הראשונות שבאלו מתריעין ונועלין את החנויות בשני מטין עם חשיכה ובחמישי מותרין מפני כבוד השבת עברו אלו ולא נענו ממעטין במשא ומתן בבנין ובנטיעה באירוסין ובנישואין ובשאילת שלום בין אדם לחבירו כבני אדם הנזופין למקום היחידים חוזרין ומתענין עד שיצא ניסן יצא ניסן וירדו גשמים סימן קללה שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='08a12' data-rgl='17'> שמואל א יב </span> הלא קציר חטים היום וגו'


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף יב,ב גמרא
pgu: יב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  בשלמא כולהו אית בהו תענוג רחיצה וסיכה ותשמיש המטה אבל מלאכה צער הוא אמר רב חסדא אמר רב ירמיה בר אבא אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='1401' data-rgl='14'> יואל א </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>קדשו צום קראו עצרה אספו זקנים</span> כעצרת <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מה עצרת</span> אסור בעשיית מלאכה אף תענית אסור בעשיית מלאכה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אי מה עצרת</span> מאורתא אף תענית נמי מאורתא אמר רבי זירא לדידי מיפרשא לי מיניה דר' ירמיה בר אבא אמר קרא אספו זקנים דומיא דאסיפת זקנים מה אסיפת זקנים ביום אף צום נמי ביום ואימא מטיהרא אמר רב שישא בריה דרב אידי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מסייע ליה לרב הונא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דאמר מצפרא כינופיא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>היכי עבדי</span> אמר אביי מצפרא עד פלגא דיומא מעיינינן במילי דמתא מכאן ואילך <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ריבעא דיומא</span> קרינן בספרא ואפטרתא מכאן ואילך בעינן רחמי שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='35b09' data-rgl='3'> נחמיה ט </span> ויקומו על עמדם ויקראו בספר תורת ה' אלהיהם רביעית היום ורביעית מתודים ומשתחוים לה' אלהיה


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף יג,א גמרא
pgu: יג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>איפוך אנא</span> לא סלקא דעתך דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='35a09' data-rgl='4'> עזרא ט </span> ואלי יאספו כל חרד בדברי אלהי ישראל <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>על מעל הגולה</span> וגו' וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='35a09' data-rgl='5'> עזרא ט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ובמנחת הערב קמתי</span> מתעניתי ואפרשה כפי אל ה' אמר רפרם בר פפא אמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כל שהוא משום אבל</span> כגון תשעה באב ואבל אסור בין בחמין בין בצונן כל שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>משום תענוג</span> כגון תענית צבור בחמין אסור בצונן מותר אמר רב אידי בר אבין אף אנן נמי תנינא ונועלין את המרחצאות א``ל אביי ואי בצונן אסור סוכרין את הנהרות מבעי ליה למיתני אמר רב שישא בריה דרב אידי אבא הכי קשיא ליה מ<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כדי</span> תנן אסור ברחיצה נועלין את המרחצאות למה לי אלא לאו ש``מ בחמין אסור בצונן מותר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לימא מסייע ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כל חייבי טבילות</span> טובלין כדרכן בין בט' באב בין ביוה``כ במאי אילימא בחמין <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>טבילה בחמין מי איכא</span> שאובין נינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אלא לאו בצונן</span> וחייבי טבילות אין איניש אחרינא לא אמר רב חנא בר קטינא לא נצרכה אלא לחמי טבריא אי הכי אימא סיפא א``ר חנינא סגן הכהנים כדי הוא בית אלהינו לאבד עליו טבילה פעם אחת בשנה ואי אמרת בצונן מותר ירחץ בצונן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אמר רב פפא</span> באתרא דלא שכיח צונן תא שמע <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כשאמרו אסור [במלאכה]</span>


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף יג,ב גמרא
pgu: יג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אין הבוגרת</span> רשאה לנוול את עצמה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בימי אבל אביה</span> הא נערה רשאה מאי לאו ברחיצה ובמאי אילימא בחמין אין הבוגרת רשאה והאמר רב חסדא אבל אסור להושיט אצבעו בחמין <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אלא לאו בצונן</span> לא אכיחול ופירכוס לימא מסייע ליה דא``ר אבא הכהן משום רבי יוסי הכהן מעשה ומתו בניו של ר' יוסי בר חנינא ורחץ בצונן כל שבעה אמרי התם בשתכפוהו אבליו זה אחר זה דתניא תכפוהו אבליו זה אחר זה הכביד שערו מיקל בתער ומכבס כסותו במים אמר רב חסדא בתער אבל לא במספרים במים ולא בנתר ולא בחול ולא באהל איכא דאמרי אמר רבא אבל אסור בצונן כל שבעה מאי שנא מבשר ויין התם לפכוחי פחדיה הוא דעביד לימא מסייע ליה אין הבוגרת רשאה לנוול עצמה הא נערה רשאה במאי אילימא בחמין אין הבוגרת רשאה והאמר רב חסדא אבל אסור להושיט אצבעו בחמין אלא לאו בצונן לא אכיחול ופירכוס אמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>זאת אומרת</span> אבל אסור בתכבוסת כל שבעה והלכתא אבל אסור לרחוץ כל גופו בין בחמין בין בצונן כל שבעה אבל פניו ידיו ורגליו בחמין אסור בצונן מותר אבל לסוך אפילו כל שהוא אסור ואם לעבר את הזוהמא מותר צלותא דתעניתא היכי מדכרינן אדבריה רב יהודה לרב יצחק בריה ודרש יחיד שקיבל עליו תענית מתפלל של תענית והיכן אומרה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בין גואל לרופא</span> מתקיף לה רב יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וכי יחיד</span> קובע ברכה לעצמו אלא אמר רב יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בשומע תפלה</span> וכן אמר רב ששת בשומע תפלה מיתיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אין בין יחיד לצבור</span> אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שזה</span> מתפלל שמונה עשרה וזה מתפלל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>תשע עשרה</span> מאי יחיד ומאי צבור אילימא יחיד ממש <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וצבור</span> ש``צ הני תשע עשרה עשרין וארבע הוו אלא לאו ה``ק אין בין יחיד דקבל עליו תענית יחיד ליחיד שקבל עליו תענית צבור אלא שזה מתפלל שמונה עשרה וזה מתפלל תשע עשרה ש``מ יחיד קובע ברכה לעצמו לא לעולם אימא לך שליח צבור ודקא קשיא לך שליח צבור עשרין וארבע מצלי בג' תעניות ראשונות דליכא עשרים וארבע ולא והא אין בין קתני אין בין ג' ראשונות לג' אמצעיות אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שבאלו</span> מותרין בעשיית מלאכה ובאלו אסורין בעשיית מלאכה הא לכ``ד זה וזה שוין <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תנא ושייר</span> מאי שייר דהאי שייר ותו והא אין בין קתני אלא תנא באיסורי קא מיירי בתפלות לא מיירי ואי בעית אימא באמצעייתא נמי לא מצלי כ``ד ולא והתניא אין בין ג' שניות לשבע אחרונות אלא שבאלו מתריעין ונועלין את החנויות הא לכל דבריהן זה וזה שוין וכי תימא הכא נמי תנא ושייר והא אין בין קתני ותסברא אין בין דוק


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף יד,א גמרא
pgu: יד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>והא שייר תיבה</span> אי משום תיבה לאו שיורא הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מילי דצינעא</span> קתני מילי ד<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בפרהסיא</span> לא קתני אמר רב אשי מתני' נמי דיקא דקתני מה אלו יתירות על הראשונות אלא שבאלו מתריעין ונועלין את החנויות אבל בכל דבריהן זה וזה שוין וכ``ת הכא נמי תנא ושייר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>והא מה אלו קתני</span> ותסברא מה אלו דווקא הוא והא שייר לה תיבה אי משום תיבה לאו שיורא הוא משום דקא חשיב לה באידך פרקא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>השתא דאתית להכי</span> עשרים וארבעה נמי לאו שיורא הוא דקתני לה באידך פירקא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מאי הוי עלה</span> אמר רב שמואל בר ססרטאי וכן אמר רב חייא בר אשי אמר רב בין גואל לרופא ורב אשי אמר משמיה דרבי ינאי בריה דרבי ישמעאל בשומע תפילה והלכתא בשומע תפלה:  תני חדא עוברות ומיניקות מתענות בראשונות ואין מתענות באחרונות ותניא אידך מתענות באחרונות ואין מתענות בראשונות ותניא אידך אין מתענות לא בראשונות ולא באחרונות אמר רב אשי נקוט אמצעייתא בידך דמיתרצון כולהו:  מה אלו יתירות על הראשונות אלא שבאלו מתריעין ונועלין את החנויות:  במאי מתריעין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>רב יהודה אמר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בשופרות</span> ורב יהודה בריה דרב שמואל בר שילת משמיה דרב אמר בעננו קס``ד מאן דאמר בעננו לא אמר בשופרות ומאן דאמר בשופרות לא אמר בעננו והתניא אין פוחתין משבע תעניות על הצבור שבהן י``ח התרעות <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וסימן לדבר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>יריחו</span> ויריחו שופרות הוה ותיובתא למאן דאמר בעננו אלא בשופרות דכולי עלמא לא פליגי דקרי לה התרעה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כי פליגי בעננו</span> מר סבר קרי לה התרעה ומר סבר לא קרי לה התרעה למ``ד בעננו כל שכן בשופרות ולמ``ד בשופרות אבל בעננו לא והתניא ושאר כל מיני פורענויות המתרגשות כגון <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חיכוך</span> חגב זבוב ו<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>צירעה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>יתושין</span> ושילוח נחשים ועקרבים לא היו מתריעין אלא צועקין מדצעקה בפה התרעה בשופרות <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>תנאי היא</span> דתניא על אלו מתריעין בשבת על עיר שהקיפוה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>גייס</span> או <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>נהר</span> ועל ספינה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>המטורפת</span> בים ר' יוסי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>לעזרה</span> אבל לא לצעקה במאי אילימא בשופרות שופרות בשבת מי שרי אלא לאו בעננו וקרי לה התרעה ש``מ:  בשני דר' יהודה נשיאה הוה צער


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף יד,ב גמרא
pgu: יד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  גזר תלת עשרה תעניות ולא איעני סבר למיגזר טפי אמר ליה ר' אמי הרי אמרו אין מטריחין את הצבור יותר מדאי אמר ר' אבא בריה דרבי חייא בר אבא רבי אמי דעבד <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לגרמיה</span> הוא דעבד אלא הכי אמר ר' חייא בר אבא אמר ר' יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא שנו</span> אלא לגשמים אבל לשאר מיני פורענויות מתענין והולכין עד שיענו מן השמים תניא נמי הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כשאמרו</span> שלש וכשאמרו שבע לא אמרו אלא לגשמים אבל לשאר מיני פורענויות מתענין והולכין עד שיענו לימא תיהוי תיובתיה דר' אמי אמר לך רבי אמי תנאי היא דתניא אין גוזרין יותר משלש עשרה תעניות על הצבור לפי שאין מטריחין את הצבור יותר מדאי דברי רבי רשב``ג אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא מן השם הוא זה</span> אלא מפני שיצא זמנה של רביעה שלחו ליה בני נינוה לרבי כגון אנן דאפילו בתקופת תמוז בעינן מיטרא היכי נעביד כיחידים דמינן או כרבים דמינן כיחידים דמינן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ובשומע תפלה</span> או כרבים דמינן ובברכת השנים שלח להו כיחידים דמיתו ובשומע תפלה מיתיבי אמר רבי יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אימתי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בזמן שהשנים כתיקנן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וישראל שרוין על אדמתן</span> אבל בזמן הזה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הכל לפי השנים</span> הכל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לפי המקומות</span> הכל לפי הזמן אמר ליה מתניתא רמית עליה דרבי רבי תנא הוא ופליג מאי הוי עלה רב נחמן אמר בברכת השנים רב ששת אמר בשומע תפלה והלכתא בשומע תפלה:  <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בשני <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מטין</span> עם חשיכה</span> ובחמישי כל היום מפני כבוד השבת:  איבעיא להו היכי קתני בב' מטין עם חשיכה ובה' כל היום מפני כבוד השבת <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>או דילמא</span> בשני מטין ובחמישי פותחין כל היום כולו תא שמע דתניא בשני מטין עד הערב ובחמישי פותחין כל היום כולו מפני כבוד השבת היו לו שני פתחים פותח אחד ונועל אחד היה לו אצטבא כנגד פתחו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>פותח כדרכו</span> ואינו חושש:  עברו אלו ולא נענו ממעטין במשא ומתן ובבנין ובנטיעה:  תנא בבנין בנין של שמחה נטיעה נטיעה של שמחה אי זהו בנין של שמחה זה הבונה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בית חתנות</span> לבנו אי זו היא נטיעה של שמחה זה הנוטע <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אבוורנקי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>של מלכים</span></span>:  ובשאילת שלום:  תנו רבנן חברים אין שאילת שלום ביניהן עמי הארץ ששואלין מחזירין להם בשפה רפה ובכובד ראש והן מתעטפין ויושבין כאבלים וכמנודין כבני אדם הנזופין למקום עד שירחמו עליהם מן השמים אמר ר' אלעזר אין אדם חשוב <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>רשאי ליפול על פניו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אלא אם כן נענה</span> כיהושע בן נון שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0607' data-rgl='10'> יהושוע ז </span> ויאמר ה' אל יהושע קום לך למה זה אתה נופל על פניך ואמר ר' אלעזר אין אדם חשוב רשאי לחגור שק אלא אם כן נענה כיהורם בן אחאב שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09b06' data-rgl='30'> מלכים ב ו </span> ויהי כשמוע המלך את דברי האשה ויקרע את בגדיו והוא עובר על החומה וירא העם והנה השק על בשרו וגו' ואמר ר' אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לא הכל</span> בקריעה ולא הכל בנפילה משה ואהרון בנפילה יהושע וכלב בקריעה משה ואהרן בנפילה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0414' data-rgl='5'> במדבר יד </span> ויפול משה ואהרן על פניהם יהושע וכלב בקריעה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0414' data-rgl=' 30, 38, 6'> במדבר יד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ויהושע בן נון</span> וכלב בן יפנה קרעו בגדיהם מתקיף לה ר' זירא ואיתימא ר' שמואל בר נחמני אי הוה כתיב יהושע כדקאמרת השתא דכתיב ויהושע הא והא עביד ואמר ר' אלעזר לא הכל בקימה ולא הכל בהשתחויה מלכים בקימה ושרים בהשתחויה מלכים בקימה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1049' data-rgl=' 25, 7, 8'> ישעיהו מט </span> כה אמר ה' גואל ישראל קדוש


id: 2901
lvr: 29
prk: 01
nru: דף טו,א גמרא
pgu: טו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לבזה נפש למתעב גוי לעבד מושלים</span> מלכים יראו וקמו ושרים בהשתחויה דכתיב שרים וישתחוו מתקיף לה רבי זירא ואיתימא רבי שמואל בר נחמני אי הוה כתיב ושרים ישתחוו כדקאמרת השתא דכתיב שרים וישתחוו הא והא עבוד אמר רב נחמן בר יצחק אף אני אומר לא הכל לאורה ולא הכל לשמחה צדיקים לאורה וישרים לשמחה צדיקים לאורה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2697' data-rgl='11'> תהילים צז </span> אור זרוע לצדיק ולישרים שמחה דכתיב ולישרי לב שמחה:
<BR


id: 2902
lvr: 29
prk: 02
nru: דף טו,א משנה
pgu: טו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  סדר תעניות כיצד מוציאין את התיבה לרחובה של עיר ונותנין אפר מקלה על גבי התיבה ובראש הנשיא ובראש אב בית דין וכל אחד ואחד נותן בראשו הזקן שבהן אומר לפניהן דברי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כבושין</span> אחינו לא נאמר באנשי נינוה וירא אלהים את שקם ואת תעניתם אלא<span class='tlm-sfr' data-chp='1702' data-rgl=''> יונה ב </span> וירא האלהים את מעשיהם כי שבו מדרכם הרעה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ובקבלה</span> הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1402' data-rgl='13'> יואל ב </span> וקרעו לבבכם ואל בגדיכם עמדו בתפלה מורידין לפני התיבה זקן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ורגיל</span> ויש לו בנים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וביתו ריקם</span> כדי שיהא לבו שלם בתפלה ואומר לפניהן עשרים וארבע ברכות י``ח שבכל יום ומוסיף עליהן עוד שש ואלו הן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>זכרונות ושופרות</span><span class='tlm-sfr' data-chp='26c0' data-rgl='1'> תהילים קכ </span> אל ה' בצרתה לי קראתי ויענני<span class='tlm-sfr' data-chp='26c1' data-rgl='1'> תהילים קכא </span> אשא עיני אל ההרים וגו'<span class='tlm-sfr' data-chp='26d0' data-rgl='1'> תהילים קל </span> ממעמקים קראתיך ה'<span class='tlm-sfr' data-chp='26a2' data-rgl='1'> תהילים קב </span> תפלה לעני כי יעטוף ר' יהודה אומר לא היה צריך לומר זכרונות ושופרות אלא אומר תחתיהן<span class='tlm-sfr' data-chp='09a08' data-rgl='37'> מלכים א ח </span> רעב כי יהיה בארץ דבר כי יהיה<span class='tlm-sfr' data-chp='1114' data-rgl='1'> ירמיהו יד </span> אשר היה דבר ה' אל ירמיהו על דברי הבצרות <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ואומר חותמיהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>על הראשונה</span> הוא אומר מי שענה את אברהם בהר המוריה הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם היום הזה ברוך אתה ה' גואל ישראל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>על השניה</span> הוא אומר מי שענה את אבותינו על ים סוף הוא יענה אתכם וישמע קול צעקתכם היום הזה ברוך אתה ה' זוכר הנשכחות על השלישית הוא אומר מי שענה את יהושע בגלגל הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם היום הזה ברוך אתה ה' שומע תרועה על הרביעית הוא אומר מי שענה את שמואל במצפה הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם היום הזה ברוך אתה ה' שומע צעקה על החמישית הוא אומר מי שענה את אליהו בהר הכרמל הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם היום הזה ברוך אתה ה' שומע תפלה על הששית הוא אומר מי שענה את יונה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ממעי הדגה</span> הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם היום הזה ברוך אתה ה' העונה בעת צרה על השביעית הוא אומר מי שענה את דוד ואת שלמה בנו בירושלים הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם היום הזה ברוך אתה ה' המרחם על הארץ:  מעש


id: 2902
lvr: 29
prk: 02
nru: דף טו,ב משנה
pgu: טו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  בימי רבי חלפתא ור' חנניא בן תרדיון שעבר אחד לפני התיבה וגמר את הברכה כולה ולא ענו אחריו אמן תקעו הכהנים ותקעו מי שענה את אברהם אבינו בהר המוריה הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם היום הזה הריעו בני אהרן הריעו מי שענה את אבותינו על ים סוף הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם היום הזה וכשבא דבר אצל חכמים אמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא היינו נוהגין</span> כן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אלא בשער מזרח ובהר הבית</span> שלש תעניות הראשונות <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אנשי [מעמד]</span>


id: 2902
lvr: 29
prk: 02
nru: דף טו,ב גמרא
pgu: טו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  סדר תעניות כיצד מוציאין את התיבה כו' ו<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אפילו בקמייתא</span> ורמינהו שלש תעניות ראשונות ושניות נכנסים לבית הכנסת ומתפללין כדרך שמתפללין כל השנה כולה ובשבע אחרונות מוציאין את התיבה לרחובה של עיר ונותנין אפר על גבי התיבה ובראש הנשיא ובראש אב בית דין וכל אחד ואחד נוטל ונותן בראשו רבי נתן אומר אפר מקלה הן מביאין אמר רב פפא כי תנן נמי מתניתין אשבע אחרונות תנן:  ובראש הנשיא:  והדר תני כל אחד ואחד <נוטל ונותן> [נותן] בראשו איני <והתנן> [והתניא] רבי אומר בגדולה מתחילין מן הגדול ובקללה מתחילין מן הקטן בגדולה מתחילין מן הגדול שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=' 3, 6'> ויקרא י </span> ויאמר משה אל אהרן ולאלעזר ולאיתמר ובקללה מתחילין מן הקטן <דאמר מר> בתחלה נתקלל נחש ואחר כך נתקללה חוה ואח``כ נתקלל אדם הא חשיבותא לדידהו דאמרי להו אתון חשיביתו למיבעי עלן רחמי אכ``ע:  <כל אחד ואחד <נוטל ונותן> [נותן] בראשו:  אמר רב אדא> וכל אחד ואחד <נוטל ונותן> [נותן] בראשו נשיא ואב בית דין נמי נשקלו אינהו ונינחו בראשייהו מאי שנא דשקיל איניש אחרינא ומנח להו אמר רבי אבא דמן קסרי אינו דומה מתבייש מעצמ


id: 2902
lvr: 29
prk: 02
nru: דף טז,א גמרא
pgu: טז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>למתבייש מאחרים</span> והיכא מנח להו אמר רבי יצחק במקום תפילין שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1061' data-rgl='3'> ישעיהו סא </span> לשום לאבילי ציון לתת להם <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פאר תחת אפר</span>:  רחוב תיבה ושקים אפר אפר קבורה ומוריה סימן:  למה יוצאין לרחוב ר' חייא בר אבא אמר לומר זעקנו בצנעא ולא נענינו נבזה עצמנו בפרהסיא ריש לקיש אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>גלינו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>גלותינו</span> מכפרת עלינו מאי בינייהו איכא בינייהו דגלי מבי כנישתא לבי כנישתא ולמה מוציאין את התיבה לרחובה של עיר אמר ר' יהושע בן לוי לומר כלי צנוע היה לנו ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>נתבזה בעוונינו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ולמה מתכסין</span> בשקים אמר ר' חייא בר אבא לומר הרי אנו חשובין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כבהמה</span> ולמה נותנין אפר מקלה על גבי תיבה אמר רבי יהודה בן פזי כלומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2691' data-rgl='15'> תהילים צא </span> עמו אנכי בצרה ריש לקיש אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1063' data-rgl='9'> ישעיהו סג </span> בכל צרתם לו צר אמר ר' זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מריש</span> כי הוה חזינא להו לרבנן דיהבי אפר מקלה על גבי תיבה מזדעזע לי כוליה גופאי ולמה נותנין אפר בראש כל אחד ואחד פליגי בה ר' לוי בר חמא ור' חנינא חד אמר הרי אנו חשובין לפניך כאפר וחד אמר כדי שיזכור לנו אפרו של יצחק מאי בינייהו איכא בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>עפר סתם</span> למה יוצאין לבית הקברות פליגי בה ר' לוי בר חמא ור' חנינא חד אמר הרי אנו חשובין לפניך כמתים וחד אמר כדי שיבקשו עלינו מתים רחמים מאי בינייהו איכא בינייהו קברי <עכו``ם> {גוים} מאי הר המוריה פליגי בה ר' לוי בר חמא ור' חנינא חד אמר הר שיצא ממנו הוראה לישראל וחד אמר הר שיצא ממנו מורא לאומות העולם:  הזקן שבהן אומר לפניהן דברי כבושין:  ת``ר אם יש זקן אומר זקן ואם לאו אומר חכם ואם לאו אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אדם של צורה</span> אטו זקן דקאמרי אף על גב דלאו חכם הוא אמר אביי הכי קאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אם יש זקן והוא חכם</span> אומר זקן והוא חכם ואם לאו אומר חכם ואם לאו אומר אדם של צורה אחינו לא שק ותענית גורמים אלא תשובה ומעשים טובים גורמים שכן מצינו באנשי נינוה שלא נאמר בהם וירא האלהים את שקם ואת תעניתם אלא<span class='tlm-sfr' data-chp='1703' data-rgl='10'> יונה ג </span> וירא האלהים את מעשיהם כי שבו מדרכם הרעה<span class='tlm-sfr' data-chp='1703' data-rgl='8'> יונה ג </span> ויתכסו שקים האדם והבהמה מאי הוו עבדי אסרא הבהמות לחוד ואת הוולדות לחוד אמרו לפניו רבונו של עולם אם אין אתה מרחם עלינו אין אנו מרחמים על אלו<span class='tlm-sfr' data-chp='1703' data-rgl='8'> יונה ג </span> ויקראו אל אלהים בחזקה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מאי אמור</span> אמרו לפניו רבונו של עולם עלוב ושאינו עלוב צדיק ורשע <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מי נדחה מפני מי</span><span class='tlm-sfr' data-chp='1703' data-rgl='8'> יונה ג </span> וישובו איש מדרכו הרעה ומן החמס אשר בכפיהם מאי ומן החמס אשר בכפיהם אמר שמואל אפילו גזל מריש ובנאו ב<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בירה</span> מקעקע כל הבירה כולה ומחזיר מריש לבעליו אמר רב אדא בר אהבה אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שיש בידו עבירה</span> ומתודה ואינו חוזר בה למה הוא דומה לאדם שתופס שרץ בידו שאפי' טובל בכל מימות שבעולם לא עלתה לו טבילה זרקו מידו כיון שטבל בארבעים סאה מיד עלתה לו טבילה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2828' data-rgl='14'> משלי כח </span> ומודה ועוזב ירוחם ואומר<span class='tlm-sfr' data-chp='3203' data-rgl='41'> איכה ג </span> נשא לבבינו אל כפים אל אל בשמים:  עמדו בתפלה מורידין לפני התיבה זקן כו':  תנו רבנן עמדו בתפלה אע``פ שיש שם זקן וחכם אין מורידין לפני התיבה אלא אדם הרגיל <איזהו רגיל> ר' יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מטופל ואין לו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ויש לו יגיעה</span> בשדה וביתו ריקם <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ופרקו נאה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ושפל ברך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ומרוצה לעם</span> ויש לו <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>נעימה</span> וקולו ערב ובקי לקרות בתורה ובנביאים ובכתובים ולשנות במדרש בהלכות ובאגדות ובקי בכל הברכות כולן ויהבו ביה רבנן עינייהו בר' יצחק בר אמ


id: 2902
lvr: 29
prk: 02
nru: דף טז,ב גמרא
pgu: טז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  היינו מטופל ואין לו היינו ביתו ריקם אמר רב חסדא זהו ש<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ביתו ריקם מן העבירה</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ופרקו נאה</span>:  אמר אביי זה שלא יצא <לו> [עליו] שם רע בילדותו<span class='tlm-sfr' data-chp='1112' data-rgl='8'> ירמיהו יב </span> היתה לי נחלתי כאריה ביער נתנה עלי בקולה על כן שנאתיה מאי נתנה עלי בקולה אמר מר זוטרא בר טוביה אמר רב ואמרי לה אמר רבי חמא אמר רבי אלעזר זה שליח צבור <היורד לפני התיבה שאינו הגון> [שאינו הגון היורד לפני התיבה]:  ואומר לפניהם עשרים וארבע ברכות שמונה עשרה שבכל יום ומוסיף עליהן עוד שש:  הני שש שבע הוויין כדתנן על השביעית הוא אומר ברוך מרחם על הארץ אמר רב נחמן בר יצחק מאי שביעית <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שביעית לארוכה</span> כדתניא בגואל ישראל מאריך ובחותמה הוא אומר מי שענה את אברהם בהר המוריה הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם היום הזה ברוך גואל ישראל והן עונין אחריו אמן וחזן הכנסת אומר להם תקעו בני אהרן תקעו וחוזר ואומר מי שענה את אבותינו על ים סוף הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם היום הזה ברוך זוכר הנשכחות והן עונין אחריו אמן וחזן הכנסת אומר להם הריעו בני אהרן הריעו וכן בכל ברכה וברכה באחת אומר תקעו ובאחת אומר הריעו:  במה דברים אמורים בגבולין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אבל במקדש</span> אינו כן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לפי שאין עונין אמן במקדש</span> ומנין שאין עונין אמן במקדש שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='35b09' data-rgl='5'> נחמיה ט </span> קומו ברכו את ה' אלהיכם מן העולם עד העולם <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ויברכו שם כבודך</span> ומרומם על כל ברכה ותהלה יכול על כל ברכות כולן לא תהא אלא תהלה אחת ת``ל ומרומם על כל ברכה ותהלה על כל ברכה תן לו תהלה ואלא במקדש מהו אומר ברוך ה' אלהים אלהי ישראל מן העולם ועד העולם ברוך גואל ישראל והן עונין אחריו ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד וחזן הכנסת אומר להם תקעו הכהנים בני אהרון תקעו וחוזר ואומר מי שענה את אברהם בהר המוריה הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם היום הזה ברוך ה' אלהי ישראל זוכר הנשכחות והם עונים אחריו בשכמל``ו וחזן הכנסת אומר להם הריעו הכהנים בני אהרן הריעו וכו' וכן בכל ברכה וברכה באחת אומר תקעו ובאחת אומר הריעו עד שגומר את כולן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וכך הנהיג</span> ר' חלפתא בצפורי ור' חנניה בן תרדיון בסיכני וכשבא דבר לפני חכמים אמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לא היו נוהגין כן</span> אלא בשערי מזרח ובהר הבית ואית דאמרי כדתניא אומר לפניהן עשרים וארבע ברכות שמונה עשרה שבכל יום ומוסיף עליהן עוד שש ואותן שש היכן אומרן בין גואל לרופא חולי ומאריך בגאולה והן עונין אחריו אמן על כל ברכה וברכה וכך היו נוהגין בגבולין אבל במקדש היו אומרים ברוך ה' אלהי ישראל מן העולם ועד העולם ברוך גואל ישראל ולא היו עונין אחריו אמן וכל כך למה לפי שאין עונין אמן במקדש ומנין שאין עונין אמן במקדש שנאמר קומו ברכו את ה' אלהיכם מן העולם ועד העולם ויברכו <את> שם כבודך ומרומם על כל ברכה ותהלה על כל ברכה וברכה תן לו תהלה:  תנו רבנן על הראשונות הוא אומר ברוך ה' אלהי ישראל מן העולם ועד העולם ברוך גואל ישראל והן עונין אחריו ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד וחזן הכנסת אומר תקעו כהנים תקעו וחוזר ואומר מי שענה את אברהם בהר המוריה הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם היום הזה <והן תוקעין ומריעין ותוקעין> ועל השניה הוא אומר ברוך ה' אלהי ישראל מן העולם ועד העולם ברוך זוכר הנשכחות והן עונין אחריו ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד וחזן הכנסת אומר הריעו בני אהרן הריעו ואומר מי שענה את אבותינו על ים סוף הוא יענה אתכם וישמע בקול צעקתכם היום הזה והם מריעין ותוקעין ומריעין וכן בכל ברכה וברכה באחת אומר תקעו ובאחת אומר הריעו עד שיגמור את הברכות כולן וכך הנהיג ר' חלפתא בציפורי ור' חנניה בן תרדיון בסיכני וכשבא דבר אצל חכמים אמרו לא היו נוהגין כן אלא בשערי מזרח ובהר הבית:  ר' יהודה אומר לא היה צריך לומר זכרונות כו':  א``ר אדא דמן יפו מאי טעמא דר' יהודה לפי שאין אומרים זכרונות ושופרו


id: 2902
lvr: 29
prk: 02
nru: דף יז,א גמרא
pgu: יז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אלא בראש השנה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וביובל</span>ות <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ובשעת מלחמה</span>:  על הראשונה הוא אומר מי שענה את אברהם כו':  תנא יש מחליפין <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='4'>צעקה</span> לאליהו</span> ותפלה לשמואל בשלמא גבי שמואל כתיב ביה תפלה וכתיב ביה צעקה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>גבי אליהו</span> תפלה כתיב צעקה לא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a18' data-rgl='37'> מלכים א יח </span> ענני ה' ענני לשון צעקה היא:  על הששית הוא אומר מי שענה את יונה כו' על השביעית הוא אומר מי שענה את דוד כו':  מכדי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>יונה בתר דוד ושלמה</span> הוה מאי טעמא מקדים ליה ברישא משום דבעי למיחתם מרחם על הארץ תנא משום סומכוס אמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ברוך משפיל הרמים</span>:  שלש תעניות הראשונות אנשי משמר מתענין ולא משלימין כו':  תנו רבנן מפני מה אמרו אנשי משמר מותרין לשתות יין בלילות אבל לא בימים שמא תכבד העבודה על אנשי בית אב ויבואו ויסייעו להם מפני מה אמרו אנשי בית אב לא ביום ולא בלילה מפני שהן עסוקין תמיד בעבודה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מכאן אמרו</span> כל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כהן</span> ש<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מכיר משמרתו</span> ומשמרת בית אב שלו ויודע שבתי אבותיו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קבועין</span> שם <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אסור לשתות יין כל אותו היום</span> במכיר משמרתו ואין מכיר משמרת בית אב שלו ויודע שבתי אבותיו קבועין שם אסור לשתות יין כל אותה שבת אינו מכיר משמרתו ומשמרת בית אב שלו ויודע שבתי אבותיו קבועין שם אסור לשתות יין כל השנה רבי אומר אומר אני אסור לשתות יין לעולם אבל מה אעשה שתקנתו קלקלתו אמר אביי כמאן שתו האידנא כהני חמרא כרבי:  אנשי משמר ואנשי מעמד אסורים לספר ולכבס ובחמישי מותרין מפני כבוד השבת:  מאי טעמא אמר רבה בר בר חנה אמר ר' יוחנן כדי שלא יכנסו למשמרתם <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כשהן מנוולין</span> ת``ר מלך <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מסתפר בכל יום</span> כהן גדול <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מערב שבת לערב שבת</span> כהן הדיוט אחת לשלשים יום מלך מסתפר בכל יום מ``ט אמר רבי אבא בר זבדא אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='1033' data-rgl='17'> ישעיהו לג </span> מלך ביפיו תחזינה עיניך כהן גדול מע``ש לערב שבת מ``ט אמר רב שמואל בר יצחק הואיל <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ומשמרות מתחדשות</span> כהן הדיוט אחת לשלשים יום מנלן אתיא פרע פרע מנזיר כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='1244' data-rgl='20'> יחזקאל מד </span> וראשם לא יגלחו ופרע לא ישלחו וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0406' data-rgl='5'> במדבר ו </span> קדוש יהיה גדל פרע שער ראשו מה להלן שלשים אף כאן שלשים ונזיר גופיה מנלן אמר רב מתנה סתם נזירות שלשים יום מנלן אמר קרא יהיה בגימטריא תלתין הוי א``ל רב פפא לאביי ודילמא ה``ק רחמנא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא לירבו כלל</span> אמר ליה אי הוה כתב לא ישלחו פרע כדקאמרת השתא דכתיב ופרע לא ישלחו פרע ליהוי שלוחי הוא דלא לישלחו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אי הכי</span> אפילו האידנא נמי דומיא דשתויי יין מה שתויי יין בזמן ביאה הוא דאסור <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>שלא בזמן ביאה</span> שרי אף הכא נמי והתניא רבי אומר אומר אני כהנים אסורין לשתות יין לעולם אבל מה אעשה שתקנתו קלקלתו ואמר אביי כמאן שתו האידנא כהני חמר


id: 2902
lvr: 29
prk: 02
nru: דף יז,ב גמרא
pgu: יז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כרבי מכלל דרבנן אסרי מ``ט מהרה יבנה בית המקדש ובעינן כהן הראוי לעבודה וליכא הכא אפשר דמספר ועייל אי הכי שתוי יין נמי אפשר דגני פורתא ועייל כדרמי בר אבא דאמר רמי בר אבא דרך מיל ושינה כל שהוא מפיגין את היין לאו מי איתמר עלה אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה לא שנו אלא כששתה שיעור רביעית אבל שתה יותר מרביעית כל שכן שדרך מטרידתו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ושינה משכרתו</span> רב אשי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שתויי יין</span> ד<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מחלי עבודה</span> גזרו בהו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>פרועי ראש</span> דלא מחלי עבודה לא גזרו בהו רבנן מיתיבי ואלו שהן במיתה שתויי יין ופרועי ראש בשלמא שתויי יין בהדיא כתיב בהו<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl='9'> ויקרא י </span> יין ושכר אל תשת אלא פרועי ראש מנלן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1244' data-rgl='20'> יחזקאל מד </span> וראשם לא יגלחו ופרע לא ישלחו וכתיב בתריה ויין לא ישתו כל כהן בבאם אל החצר הפנימית ואיתקוש פרועי ראש לשתויי יין מה שתויי יין במיתה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אף פרועי ראש</span> במיתה ומינה אי מה שתויי יין דמחלי עבודה אף פרועי ראש דמחלי עבודה <לא כי איתקוש למיתה הוא דאיתקוש אבל לאחולי עבודה לא איתקוש> א``ל רבינא לרב אשי הא מקמי דאתא יחזקאל מאן אמרה א``ל וליטעמיך הא דאמר רב חסדא דבר זה מתורת משה לא למדנו ומדברי קבלה למדנו<span class='tlm-sfr' data-chp='1244' data-rgl='9'> יחזקאל מד </span> כל בן נכר ערל לב וערל בשר לא יבוא אל מקדשי <לשרתני> הא מקמי דאתא יחזקאל מאן אמרה אלא גמרא גמיר לה ואתא יחזקאל ואסמכה אקרא הכא נמי גמרא גמיר לה ואתא יחזקאל ואסמכה אקרא <<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כי גמירי הלכה למיתה</span> לאחולי עבודה לא גמירי>:  כל הכתוב במגילת תענית דלא למיספד לפניו אסור לאחריו מותר:  תנו רבנן אלין יומיא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דלא להתענאה בהון</span> ומקצתהון דלא למיספד בהון <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מריש ירחא דניסן ועד תמניא ביה איתוקם תמידא דלא למיספד</span> בהון מתמניא ביה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>עד סוף מועדא</span> איתותב <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>חגא דשבועיא דלא למיספד</span> בהון אמר מר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מריש ירחא דניסן עד תמניא ביה</span> איתוקם תמידא דלא למיספד למה לי מריש ירחא לימא מתרי בניסן ור``ח גופיה יו``ט הוא ואסור אמר רב לא נצרכה אלא לאסור יום שלפניו ושלפניו נמי תיפוק ליה דהוה ליה יום שלפני ראש חדש ר``ח דאורייתא הוא ודאוריית' לא בעי חיזוק דתניא הימים האלה הכתובין במגילת תענית לפניהם ולאחריהם אסורין שבתות וימים טובים הן אסורין לפניהן ולאחריהן מותרין ומה הפרש בין זה לזה הללו דברי תורה ודברי תורה אין צריכין חיזוק הללו דברי סופרים ודברי סופרים צריכין חיזוק אמר מר מתמניא ביה עד סוף מועדא איתותב חגא דשבועיא דלא למיספד למה לי עד סוף מועד לימא עד המועד ומועד גופיה יום טוב הוא ואסור אמר רב פפא כדאמר רב לא נצרכ


id: 2902
lvr: 29
prk: 02
nru: דף יח,א גמרא
pgu: יח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אלא לאסור יום שלפניו הכי נמי לא נצרכה אלא לאסור יום שלאחריו כמאן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כרבי יוסי</span> דאמר בין לפניו בין לאחריו אסור אי הכי בעשרים ותשעה נמי מאי איריא דהוי יומא דמקמי יומא דמיתוקם תמידא תיפוק ליה דה``ל יומא דבתר עשרין ותמניא ביה דתניא בעשרים ותמני' ביה אתת בשורתא טבתא ליהודאי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דלא יעידון</span> מן אורייתא שפעם אחת <נגזרה גזירה> {גזרה מלכות הרשעה שמד} על ישראל שלא יעסקו בתורה ושלא ימולו את בניהם ושיחללו שבתות מה עשה יהודה בן שמוע וחביריו הלכו ונטלו עצה ממטרוניתא אחת שכל גדולי רומי מצויין אצלה אמרה להם עמדו ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הפגינו</span> בלילה הלכו והפגינו בלילה אמרו אי שמים לא אחים אנחנו לא בני אב אחד אנחנו לא בני אם אחת אנחנו מה נשתנינו מכל אומה ולשון שאתם גוזרין עלינו גזירות רעות ובטלום ואותו היום עשאוהו יו``ט אמר אביי לא נצרכה אלא לחדש מעובר רב אשי אמר אפילו תימא לחדש חסר כל שלאחריו בתענית אסור בהספד מותר וזה הואיל ומוטל בין שני ימים טובים עשאוהו כיו``ט עצמו ואפילו בהספד נמי אסור אמר מר מתמניא ביה ועד סוף מועדא איתותב חגא דשבועיא דלא למיספד למה לי למימר מתמניא ביה לימא מתשעה ביה ותמניא גופיה אסור דה``ל יומא דאיתוקם ביה תמידא כיון דאילו מקלע <ליה> מילתא ובטליניה לשבעה תמניא גופיה אסור דה``ל יומא קמא דאיתותב ביה חגא דשבועיא השתא דאתית להכי עשרים ותשעה נמי כיון דאילו מיקלע מילתא ובטליניה לעשרים ותמניא עשרין ותשעה גופיה אסור דה``ל יומא דמקמי יומא דאיתוקם תמידא איתמר ר' חייא בר אסי אמר רב הלכה כר' יוסי ושמואל אמר הלכה כר' מאיר ומי אמר שמואל הכי והתניא רשב``ג אומר ומה תלמוד לומר בהון בהון שתי פעמים לומר לך שהן אסורין לפניהן ולאחריהן מותרין ואמר שמואל הלכה כרבן שמעון בן גמליאל מעיקרא סבר כיון דליכא תנא דמיקל כרבי מאיר אמר הלכה כרבי מאיר כיון דשמעיה לרבן שמעון דמיקל טפי אמר הלכה כרבן שמעון בן גמליאל וכן אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>באלי</span> אמר רבי חייא בר אבא א``ר יוחנן הלכה כרבי יוסי א``ל רבי חייא לבאלי אסברא לך כי אמר ר' יוחנן הלכה כרבי יוסי אדלא להתענאה ומי אמר רבי יוחנן הכי והאמר ר' יוחנן הלכה כסתם משנה ותנן אע``פ שאמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מקדימין</span> ולא מאחרי


id: 2902
lvr: 29
prk: 02
nru: דף יח,ב גמרא
pgu: יח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מותרין בהספד ותענית אימת אילימא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בני חמיסר</span> וקא קרו ליה בארביסר ו<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מי שרי</span> והכתיב במגילת תענית יום ארבעה עשר בו ויום חמשה עשר בו יומי פוריא אינון דלא למיספד בהון ואמר רבא לא נצרכא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלא לאסור את של זה בזה</span> ואת של זה בזה ואלא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בני ארביסר</span> וקא קרי ליה בתליסר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>יום ניקנור הוא</span> ואלא בני ארביסר וקא קרי ליה בתריסר יום <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>טוריינוס</span> הוא אלא לאו דקא קרו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בחדיסר</span> וקתני מותר בהספד ובתענית לא בני ארבעה עשר וקא קרו ליה בתריסר ודקאמרת יום טריינוס הוא יום טריינוס גופיה בטולי בטלוהו הואיל ונהרגו בו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שמעיה ואחיה</span> אחיו כי הא דרב נחמן גזר תעניתא בתריסר אמרו ליה רבנן יום טוריינוס הוא אמר להו יום טוריינוס גופיה בטולי בטלוהו הואיל ונהרגו בו שמעיה ואחיה אחיו ותיפוק ליה דהוה ליה יום שלפני ניקנור אמר רב אשי השתא איהו גופיה בטלוהו משום יום ניקנור ניקום ונגזר מאי ניקנור ומאי טוריינוס דתניא ניקנור אחד מאפרכי יוונים היה ובכל יום ויום היה מניף ידו על יהודה וירושלים ואומר אימתי תפול בידי וארמסנה וכשגברה מלכות בית חשמונאי ונצחום קצצו בהונות ידיו ורגליו ותלאום בשערי ירושלים ואמרו פה שהיה מדבר בגאוה וידים שהיו מניפות על ירושלים תעשה בהם נקמה מאי טוריינוס אמרו כשבקש טוריינוס להרוג את לולינוס ופפוס אחיו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בלודקיא</span> אמר להם אם מעמו של חנניה מישאל ועזריה אתם יבא אלהיכם ויציל אתכם מידי כדרך שהציל את חנניה מישאל ועזריה מיד נבוכדנצר אמרו לו חנניה מישאל ועזריה צדיקים גמורין היו וראויין היו ליעשות להם נס ונבוכדנצר מלך הגון היה וראוי ליעשות נס על ידו ואותו רשע הדיוט הוא ואינו ראוי ליעשות נס על ידו ואנו נתחייבנו כליה למקום ואם אין אתה הורגנו הרבה הורגים יש לו למקום והרבה דובין ואריות יש לו למקום בעולמו שפוגעין בנו והורגין אותנו אלא לא מסרנו הקדוש ברוך הוא בידך אלא שעתיד ליפרע דמינו מידך אעפ``כ הרגן מיד אמרו לא זזו משם עד שבאו דיופלי מרומי ופצעו את מוחו בגיזרין:  אין גוזרין תענית על הצבור בתחלה בחמישי כו' אין גוזרין תענית בראשי חדשים כו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>וכמה הויא התחלה</span> רב אחא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שלש</span> רבי אסי אמר אחת אמר רב יהודה אמר רב זו דברי רבי מאיר שאמר משום רבן <שמעון בן> גמליאל אבל חכמים אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מתענה ומשלים</span> דרש מר זוטרא משמיה דרב הונא הלכה מתענה ומשלים:
<BR


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף יח,ב משנה
pgu: יח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>סדר תעניות אלו</span> האמור <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ברביעה ראשונה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אבל צמחים ששנו</span> מתריעין עליהן מיד וכן שפסקו גשמים <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>בין גשם לגשם</span> ארבעים יום מתריעין עליהן מפני שהיא מכת בצורת ירדו לצמחין אבל לא ירדו לאילן לאילן ולא לצמחין לזה ולזה אבל לא לבורות לשיחין ולמערות מתריעין עליהן מיד וכן עיר שלא ירדו עליה גשמים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1504' data-rgl='7'> עמוס ד </span> והמטרתי על עיר אחת ועל עיר אחת לא אמטיר חלקה אחת תמטר וגו


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף יט,א משנה
pgu: יט
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אותה העיר מתענה ומתרעת וכל סביבותיה מתענות ולא מתריעות</span> רבי עקיבא אומר מתריעות ולא מתענות וכן עיר שיש בה דבר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>או מפולת</span> אותה העיר מתענה ומתרעת וכל סביבותיה מתענות ולא מתריעות רבי עקיבא אומר מתריעות ולא מתענות איזהו דבר עיר המוציאה חמש מאות רגלי ויצאו ממנה ג' מתים בג' ימים זה אחר זה הרי זה דבר פחות מכאן אין זה דבר על אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מתריעין</span> בכל מקום על ה<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שדפון</span> ועל ה<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ירקון</span> ועל הארבה ועל החסיל ועל ה<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חיה רעה</span> ועל ה<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חרב</span> מתריעין עליה מפני שהיא מכה מהלכת מעשה שירדו זקנים מירושלים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לעריהם</span> וגזרו תענית על שנראה כמלא פי תנור שדפון <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>באשקלון</span> ועוד גזרו תענית על שאכלו זאבים שני תינוקות בעבר הירדן רבי יוסי אומר לא על שאכלו אלא על <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שנראו</span>:  על אלו מתריעין בשבת על עיר שהקיפוה נכרים או נהר ועל הספינה המיטרפת בים ר' יוסי אומר לעזרה ולא לצעקה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שמעון התימני</span> אומר אף על הדבר ולא הודו לו חכמים:  על כל צרה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שלא תבא</span> על הצבור מתריעין עליהן חוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מרוב גשמים</span> מעשה שאמרו לו לחוני המעגל התפלל שירדו גשמים אמר להם צאו והכניסו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>תנורי פסחים</span> בשביל שלא ימוקו התפלל ולא ירדו גשמים מה עשה עג עוגה ועמד בתוכה ואמר לפניו רבש``ע בניך שמו פניהם עלי שאני כבן בית לפניך נשבע אני בשמך הגדול שאיני זז מכאן עד שתרחם על בניך התחילו גשמים מנטפין אמר לא כך שאלתי אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>גשמי בורות</span> שיחין ומערות התחילו לירד בזעף אמר לא כך שאלתי אלא גשמי רצון ברכה ונדבה ירדו כתיקנן עד שיצאו ישראל מירושלים להר הבית מפני הגשמים באו ואמרו לו כשם שהתפללת עליהם שירדו כך התפלל שילכו להן אמר להם צאו וראו אם נמחית <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אבן הטועין</span> שלח לו שמעון בן שטח אלמלא חוני אתה גוזרני עליך נידוי אבל מה אעשה לך שאתה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מתחטא</span> לפני המקום ועושה לך רצונך כבן שהוא מתחטא על אביו ועושה לו רצונו ועליך הכתוב אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2823' data-rgl='26'> משלי כג </span> ישמח אביך ואמך ותגל יולדתך:  <מתני'> היו מתענין וירדו להם גשמים קודם הנץ החמה לא ישלימו לאחר הנץ החמה ישלימו ר``א אומר קודם חצות לא ישלימו לאחר חצות ישלימו מעשה שגזרו תענית בלוד וירדו להם גשמים קודם חצות אמר להם ר' טרפון צאו ואכלו ושתו ועשו יו``ט ויצאו ואכלו ושתו ועשו יום טוב ובאו בין הערבים וקראו הלל הגדול


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף יט,א גמרא
pgu: יט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  סדר תעניות האלו האמור ברביעה ראשונה ורמינהי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>רביעה ראשונה ושניה לשאול</span> שלישית להתענות אמר רב יהודה ה``ק סדר תעניות האמור אימתי בזמן שיצאה רביעה ראשונה ושניה ושלישית ולא ירדו גשמים אבל ירדו גשמים ברביעה ראשונה וזרעו ולא צמחו אי נמי צמחו וחזרו ונשתנו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מתריעין</span> עליהן מיד אמר רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>דוקא נשתנו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אבל יבשו</span> לא פשיטא נשתנו תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>לא צריכא דאקון</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מהו דתימא אקנתא מילתא היא</span> קמשמע לן:  וכן שפסקו גשמים בין גשם לגשם כו':  מאי מכת בצורת אמר רב יהודה אמר רב מכה המביאה לידי בצורת אמר רב נחמן נהרא אנהר


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף יט,ב גמרא
pgu: יט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בצורתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מדינתא אמדינתא</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כפנא</span> וא``ר חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>סאה בסלע ושכיחא</span> בצורתא ארבעה ולא שכיחא כפנא א``ר יוחנן לא שנו אלא בזמן שהמעות בזול ופירות ביוקר אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מעות ביוקר</span> ופירות בזול מתריעין עליה מיד דא``ר יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>נהירנא</span> כד הוו קיימי ד' סאין בסלע והוו נפישי נפיחי כפן בטבריא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מדלית איסר</span>:  ירדו לצמחין אבל לא לאילן:  בשלמא לצמחים ולא לאילן משכחת לה דאתא ניחא ולא אתיא רזיא לאילן ולא לצמחין דאתיא רזיא ולא אתיא ניחא לזה ולזה אבל לא לבורות ולא לשיחין ומערות משכחת לה דאתיא רזיא וניחא מיהו טובא לא אתיא אלא הא דתניא ירדו לבורות לשיחין ולמערות אבל לא לזה ולזה היכי משכחת לה דאתיא בשפיכותא ת``ר מתריעין על האילנות <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בפרוס הפסח</span> על הבורות ושיחין ומערות <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אפילו בפרוס החג</span> ועל כולן אם אין להן מים לשתות מתריעין עליהן מיד ואיזהו מיד שלהן שני וחמישי ושני ועל כולן אין מתריעין עליהן אלא באפרכיא שלהן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ואסכרא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בזמן שיש בה מיתה</span> מתריעין עליה בזמן שאין בה מיתה אין מתריעין עליה ומתריעין <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>על הגובאי</span> בכל שהוא רבי שמעון בן אלעזר אומר אף על החגב ת``ר מתריעין על האילנות <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בשאר שני שבוע</span> על הבורות ועל השיחין ועל המערות <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אפילו בשביעית</span> רשב``ג אומר אף על האילנות בשביעית מפני שיש בהן פרנסה לעניים תניא אידך מתריעין על האילנות בשאר שני שבוע על הבורות על השיחין ועל המערות אפילו בשביעית <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>רבן שמעון בן גמליאל אומר</span> אף על האילנות מתריעין על הספיחין בשביעית מפני שיש בהן פרנסה לעניים תניא א``ר אלעזר בן פרטא מיום שחרב בית המקדש נעשו גשמים צימוקין לעולם יש שנה שגשמיה מרובין ויש שנה שגשמיה מועטין יש שנה שגשמיה יורדין בזמנן ויש שנה שאין גשמיה יורדין בזמנן שנה שגשמיה יורדין בזמנן <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>למה הוא דומה</span> לעבד שנתן לו רבו פרנסתו בא' בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>נמצאת עיסה</span> נאפית כתיקנה ונאכלת כתיקנה שנה שאין גשמיה יורדין בזמנן למה הוא דומה לעבד שנתן לו רבו פרנסתו בע``ש נמצאת עיסה נאפית שלא כתיקנה ונאכלת שלא כתיקנה שנה שגשמיה מרובין למה הוא דומה לעבד שנתן לו רבו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>פרנסתו בבת אחת</span> נמצאו ריחים טוחנות מן הכור מה שטוחנות מן הקב ונמצאת עיסה אוכלת מן הכור כמו אוכלת מן הקב שנה שגשמיה מועטין למה הוא דומה לעבד שנתן לו רבו פרנסתו מעט מעט נמצאו ריחיים מה שטוחנות מן הכור טוחנות מן הקב נמצאת עיסה כמה שנאכלת מן הכור אוכלת מן הקב ד``א בזמן שגשמיה מרובין למה הוא דומה לאדם שמגבל את הטיט אם יש לו מים רבים מים אינן כלין והטיט מגובל יפה אם יש לו מים מועטין מים כלים והטיט אינו מתגבל יפה ת``ר פעם אחת עלו כל ישראל לרגל לירושלים ולא היה להם מים לשתות הלך <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>נקדימון בן גוריון</span> אצל הגמון אחד אמר לו הלויני שתים עשרה מעיינות מים לעולי רגלים ואני אתן לך שתים עשרה עינות מים ואם איני נותן לך הריני נותן לך שתים עשרה ככר כסף וקבע לו זמן כיון שהגיע הזמן ולא ירדו גשמים בשחרית שלח לו שגר לי או מים או מעות שיש לי בידך שלח לו עדיין יש לי זמן כל היום כולו שלי הוא בצהרים שלח לו שגר לי או מים או מעות שיש לי בידך שלח לו עדיין יש לי שהות ביום במנחה שלח לו שגר לי או מים או מעות שיש לי בידך שלח לו עדיין יש לי שהות ביום לגלג עליו אותו הגמון אמר כל השנה כולה לא ירדו גשמי


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף כ,א גמרא
pgu: כ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ועכשיו ירדו גשמים</span> נכנס לבית המרחץ בשמחה עד שהאדון נכנס בשמחתו לבית המרחץ נקדימון נכנס לבית המקדש כשהוא עצב נתעטף ועמד בתפלה אמר לפניו רבונו של עולם גלוי וידוע לפניך שלא לכבודי עשיתי ולא לכבוד בית אבא עשיתי אלא לכבודך עשיתי שיהו מים מצויין לעולי רגלים מיד נתקשרו שמים בעבים וירדו גשמים עד שנתמלאו שתים עשרה מעינות מים והותירו עד שיצא אדון מבית המרחץ נקדימון בן גוריון יצא מבית המקדש כשפגעו זה בזה אמר לו תן לי דמי מים יותר שיש לי בידך אמר לו יודע אני שלא הרעיש הקב``ה את עולמו אלא בשבילך אלא עדיין יש לי פתחון פה עליך שאוציא ממך את מעותיי שכבר שקעה חמה וגשמים ברשותי ירדו חזר ונכנס לבית המקדש נתעטף ועמד בתפלה ואמר לפניו רבונו של עולם הודע שיש לך אהובים בעולמך מיד נתפזרו העבים וזרחה החמה באותה שעה אמר לו האדון אילו לא נקדרה החמה היה לי פתחון פה עליך שאוציא ממך מעותיי תנא לא נקדימון שמו אלא בוני שמו ולמה נקרא שמו נקדימון שנקדרה חמה בעבורו תנו רבנן שלשה נקדמה להם חמה בעבורן משה ויהושע ונקדימון בן גוריון בשלמא נקדימון בן גוריון גמרא יהושע נמי קרא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0610' data-rgl='13'> יהושוע י </span> וידם השמש וירח עמד וגו' אלא משה מנלן אמר רבי אלעזר אתיא אחל אחל כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0502' data-rgl='25'> דברים ב </span> אחל תת פחדך וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0603' data-rgl='7'> יהושוע ג </span> אחל גדלך רבי שמואל בר נחמני אמר אתיא תת תת כתיב הכא אחל תת פחדך וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0610' data-rgl='12'> יהושוע י </span> ביום תת ה' את האמרי רבי יוחנן אמר אתיא מגופיה דקרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0502' data-rgl='25'> דברים ב </span> אשר ישמעון שמעך ורגזו וחלו מפניך אימתי רגזו וחלו מפניך בשעה שנקדמה לו חמה למשה:  וכן עיר שלא ירדו עליה גשמים כו':  אמר רב יהודה אמר רב ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שתיהן לקללה</span><span class='tlm-sfr' data-chp='3201' data-rgl='17'> איכה א </span> היתה ירושלים לנדה ביניהם אמר רב יהודה אמר רב לברכה כנדה מה נדה יש לה היתר אף ירושלים יש לה תקנה<span class='tlm-sfr' data-chp='3201' data-rgl='1'> איכה א </span> היתה כאלמנה אמר רב יהודה לברכה כאלמנה ולא אלמנה ממש אלא כאשה שהלך בעלה למדינת הים ודעתו לחזור עליה<span class='tlm-sfr' data-chp='2402' data-rgl='9'> מלאכי ב </span> וגם אני נתתי אתכם נבזים ושפלים אמר רב יהודה לברכה דלא מוקמי מינן לא רישי נהרי ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>גזיריפטי</span><span class='tlm-sfr' data-chp='09a14' data-rgl='15'> מלכים א יד </span> והכה ה' את ישראל כאשר ינוד הקנה במים אמר רב יהודה אמר רב לברכה דאמר רבי שמואל בר נחמני אמר רבי יונתן מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2827' data-rgl='6'> משלי כז </span> נאמנים פצעי אוהב <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ונעתרות נשיקות שונא</span> טובה קללה שקילל אחיה השילוני את ישראל יותר מברכה שבירכן בלעם הרשע אחיה השילוני קללן בקנה אמר להם לישראל והכה ה' את ישראל כאשר ינוד הקנה מה קנה זה עומד במקום מים וגזעו מחליף ושרשיו מרובין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואפילו כל הרוחות</span> שבעולם באות ונושבות בו אין מזיזות אותו ממקומו אלא הולך ובא עמהן דממו הרוחות עמד הקנה במקומו אבל בלעם הרשע <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בירכן בארז</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0424' data-rgl='6'> במדבר כד </span> כארזים <עלי מים> מה ארז זה אינו עומד במקום מים ואין גזעו מחליף ואין שרשיו מרובין אפילו כל הרוחות שבעולם נושבות בו אין מזיזות אותו ממקומו כיון שנשבה בו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>רוח דרומית</span> עוקרתו והופכתו על פניו ולא עוד אלא שזכה קנה ליטול הימנו קולמוס לכתוב בו ספר תורה נביאים וכתובים תנו רבנן לעולם יהא אדם רך כקנה ואל יהא קשה כארז מעשה שבא רבי אלעזר <בן ר'> [ברבי] שמעון ממגדל גדור מבית רבו והיה רכוב על החמור <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ומטייל</span> על שפת נהר ושמח שמחה גדולה והיתה דעתו גסה עליו מפני שלמד תורה הרב


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף כ,ב גמרא
pgu: כ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>נזדמן לו אדם</span> אחד שהיה מכוער ביותר אמר לו שלום עליך רבי ולא החזיר לו אמר לו ריקה כמה מכוער אותו האיש שמא כל בני עירך מכוערין כמותך אמר לו איני יודע אלא לך ואמור לאומן שעשאני כמה מכוער כלי זה שעשית כיון שידע בעצמו שחטא ירד מן החמור ונשתטח לפניו ואמר לו נעניתי לך מחול לי אמר לו איני מוחל לך עד שתלך לאומן שעשאני ואמור לו כמה מכוער כלי זה שעשית היה מטייל אחריו עד שהגיע לעירו יצאו בני עירו לקראתו והיו אומרים לו שלום עליך רבי רבי מורי מורי אמר להם למי אתם קורין רבי רבי אמרו לו לזה שמטייל אחריך אמר להם אם זה רבי אל ירבו כמותו בישראל אמרו לו מפני מה אמר להם כך וכך עשה לי אמרו לו אעפ``כ מחול לו שאדם גדול בתורה הוא אמר להם בשבילכם הריני מוחל לו ובלבד שלא יהא רגיל לעשות כן מיד נכנס רבי אלעזר בן רבי שמעון ודרש לעולם יהא אדם רך כקנה ואל יהא קשה כארז ולפיכך זכה קנה ליטול הימנה קולמוס לכתוב בו ספר תורה תפילין ומזוזות:  וכן עיר שיש בה דבר או מפולת כו':  תנו רבנן מפולת שאמרו בריאות ולא רעועות שאינן ראויות ליפול ולא הראויות ליפול הי ניהו בריאות הי ניהו שאינן ראויות ליפול הי נינהו רעועות הי ניהו ראויות ליפול <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא צריכא</span> דנפלו מחמת גובהייהו אי נמי דקיימן אגודא דנהרא כי ההיא אשיתא רעועה דהואי בנהרדעא דלא הוה חליף רב ושמואל תותה אע``ג דקיימא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>באתרה</span> תליסר שנין יומא חד איקלע רב אדא בר אהבה להתם אמר ליה שמואל לרב ניתי מר נקיף אמר ליה לא צריכנא האידנא דאיכא רב אדא בר אהבה בהדן דנפיש זכותיה ולא מסתפינא רב הונא הוה ליה ההוא חמרא בההוא ביתא רעיעא ובעי לפנוייה עייליה לרב אדא בר אהבה להתם משכי' בשמעתא עד דפנייה בתר דנפק נפל ביתא ארגיש רב אדא בר אהבה איקפד סבר לה כי הא דאמר רבי ינאי לעולם אל יעמוד אדם במקום סכנה ויאמר עושין לי נס שמא אין עושין לו נס ואם תימצי לומר עושין לו נס <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מנכין</span> לו מזכיותיו אמר רב חנן מאי קרא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0132' data-rgl='11'> בראשית לב </span> קטנתי מכל החסדים ומכל האמת מאי הוה עובדיה דרב אדא בר אהבה כי הא דאתמר שאלו תלמידיו <את רבי זירא ואמרי לה> לרב אדא בר אהבה במה הארכת ימים אמר להם מימי לא הקפדתי בתוך ביתי ולא צעדתי בפני מי שגדול ממני ולא הרהרתי במבואות המטונפות ולא הלכתי ד' אמות בלא תורה ובלא תפילין ולא ישנתי בבית המדרש לא שינת קבע ולא שינת עראי ולא ששתי בתקלת חברי ולא קראתי לחבירי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בהכינתו</span> ואמרי לה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חניכתו</span> אמר ליה רבא לרפרם בר פפא לימא לן מר מהני מילי מעלייתא דהוה עביד רב הונא אמר ליה בינקותיה לא דכירנא בסיבותיה דכירנא דכל יומא דעיבא הוו מפקין ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בגוהרקא</span> דדהבא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וסייר</span> לה לכולה מתא וכל אשיתא דהוות רעיעתא הוה סתר לה אי אפשר למרה בני לה ואי לא אפשר בני לה איהו מדידיה וכל פניא דמעלי שבתא הוה משדר שלוחא לשוקא וכל ירקא דהוה פייש להו לגינאי זבין ליה ושדי ליה לנהרא וליתביה לעניים זמנין <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דסמכא דעתייהו</span> ולא אתו למיזבן ולשדייה לבהמה קסבר מאכל אדם אין מאכילין לבהמה ולא ליזבניה כלל נמצאת מכשילן לעתיד לבא כי הוה ליה מילתא דאסותא הוי מלי כוזא דמיא ותלי ליה בסיפא דביתא ואמר כל דבעי ליתי ולישקול ואיכא דאמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מילתא דשיבתא</span> הוה גמיר והוה מנח כוזא דמיא ודלי ליה ואמר כל דצריך ליתי וליעול דלא לסתכן כי הוה כרך ריפתא הוה פתח לבביה ואמר כל מאן דצריך ליתי וליכול אמר רבא כולהו מצינא מקיימנא ל<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בר מהא</span> דלא מצינא למיעב


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף כא,א גמרא
pgu: כא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  משום דנפישי בני חילא דמחוזא אילפא ור' יוחנן הוו גרסי באורייתא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דחיקא להו</span> מילתא טובא אמרי ניקום וניזיל וניעבד עיסקא ונקיים בנפשין<span class='tlm-sfr' data-chp='0515' data-rgl='4'> דברים טו </span> אפס <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כי לא יהיה בך אביון</span> אזלו אותבי תותי גודא רעיעא הוו קא כרכי ריפתא אתו תרי מלאכי השרת שמעיה רבי יוחנן דאמר חד לחבריה נישדי עלייהו האי גודא ונקטלינהו שמניחין חיי עולם הבא ועוסקין ב<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חיי שעה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אמר ליה</span> אידך שבקינהו דאיכא בהו חד ד<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קיימא ליה שעתא</span> רבי יוחנן שמע אילפא לא שמע אמר ליה ר' יוחנן לאילפא שמע מר מידי אמר ליה לא אמר מדשמעי אנא ואילפא לא שמע ש``מ לדידי קיימא לי שעתא אמר ליה רבי יוחנן איהדר ואוקי בנפשאי<span class='tlm-sfr' data-chp='0515' data-rgl='11'> דברים טו </span> כי לא יחדל אביון מקרב הארץ ר' יוחנן הדר אילפא לא הדר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>עד דאתא אילפא</span> מליך רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אמרו לו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אי אתיב מר וגריס</span> לא הוה מליך מר אזל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>תלא נפשיה באסקריא</span> דספינתא אמר אי איכא דשאיל לי במתניתא דר' חייא ורבי אושעיא ולא פשטינא ליה ממתני' נפילנא מאסקריא דספינתא וטבענא אתא ההוא סבא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>תנא ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>האומר תנו שקל לבניי</span> בשבת והן ראויין לתת להם סלע <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נותנין להם סלע</span> ואם אמר אל תתנו להם אלא שקל אין נותנין להם אלא שקל אם אמר מתו ירשו אחרים תחתיהם בין שאמר תנו בין שאמר אל תתנו אין נותנין להם אלא שקל א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>הא מני</span> ר``מ היא דאמר מצוה לקיים דברי המת אמרו עליו על נחום איש גם זו שהיה סומא משתי עיניו גידם משתי ידיו קיטע משתי רגליו וכל גופו מלא שחין והיה מוטל בבית רעוע ורגלי מטתו מונחין בספלין של מים כדי שלא יעלו עליו נמלים פעם אחת [היתה מטתו מונחת בבית רעוע] בקשו תלמידיו לפנות מטתו ואח``כ לפנות את הכלים אמר להם בניי פנו את הכלים ואח``כ פנו את מטתי שמובטח לכם שכל זמן שאני בבית אין הבית נופל פינו את הכלים ואחר כך פינו את מטתו ונפל הבית אמרו לו תלמידיו רבי וכי מאחר שצדיק גמור אתה למה עלתה לך כך אמר להם בניי אני גרמתי לעצמי שפעם אחת הייתי מהלך בדרך לבית חמי והיה עמי משוי ג' חמורים אחד של מאכל ואחד של משתה ואחד של מיני מגדים בא עני אחד ועמד לי בדרך ואמר לי רבי פרנסני אמרתי לו המתן עד שאפרוק מן החמור לא הספקתי לפרוק מן החמור עד שיצתה נשמתו הלכתי ונפלתי על פניו ואמרתי עיני שלא חסו על עיניך יסומו ידיי שלא חסו על ידיך יתגדמו רגליי שלא חסו על רגליך יתקטעו ולא נתקררה דעתי עד שאמרתי כל גופי יהא מלא שחין אמרו לו אוי לנו שראינוך בכך אמר להם אוי לי אם לא ראיתוני בכך ואמאי קרו ליה נחום איש גם זו דכל מילתא דהוה סלקא ליה אמר גם זו לטובה זימנא חדא בעו לשדורי ישראל דורון לבי קיסר אמרו מאן ייזיל ייזיל נחום איש גם זו דמלומד בניסין הוא שדרו בידיה מלא סיפטא דאבנים טובות ומרגליות אזל בת בההוא דירה בליליא קמו הנך דיוראי ושקלינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לסיפטיה</span> ומלונהו עפרא <למחר כי חזנהו אמר גם זו לטובה> כי מטא התם [שרינהו לסיפטא חזנהו דמלו עפרא] בעא מלכא למקטלינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>לכולהו</span> אמר קא מחייכו בי יהודאי [אמר גם זו לטובה] אתא אליהו אדמי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>כחד מינייהו</span> א``ל דלמא הא עפרא מעפרא דאברהם אבוהון הוא דכי הוה שדי עפרא הוו סייפיה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>גילי</span> הוו גירי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1041' data-rgl='2'> ישעיהו מא </span> יתן כעפר חרבו כקש נדף קשתו הויא חדא מדינתא דלא מצו למיכבשה בדקו מיניה וכבשוה עיילו לבי גנזיה ומלוהו לסיפטיה אבנים טובות ומרגליות ושדרוהו ביקרא רבה כי אתו <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ביתו</span> בההוא דיורא אמרו ליה מאי אייתית בהדך דעבדי לך יקרא כולי האי אמר להו מאי דשקלי מהכא אמטי להתם סתרו לדירייהו ואמטינהו לבי מלכא אמרו ליה האי עפרא דאייתי הכא מדידן הוא בדקוה ולא אשכחוה וקטלינהו להנך דיוראי:  אי זו היא דבר עיר המוציאה חמש מאות רגלי כו':  ת``ר עיר המוציאה חמש מאות ואלף רגלי כגון כפר עכו ויצאו הימנה תשעה מתים בשלשה ימים זה אחר זה הרי זה דבר ביום אחד או בד' ימים אין זה דבר ועיר המוציאה חמש מאות רגלי כגון כפר עמיקו ויצאו ממנה שלשה מתים בג' ימים זה אחר זה הרי זה דב


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף כא,ב גמרא
pgu: כא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ביום אחד או בארבעה ימים אין זה דבר דרוקרת עיר המוציאה חמש מאות רגלי הוה ויצאו ממנה שלשה מתים ביום אחד גזר רב נחמן בר רב חסדא תעניתא אמר רב נחמן בר יצחק כמאן כר``מ דאמר ריחק נגיחותיו חייב קירב נגיחותיו לא כ``ש א``ל רב נחמן בר רב חסדא לרב נחמן בר יצחק ליקום מר ליתי לגבן א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תנינא</span> רבי יוסי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא מקומו של אדם מכבדו</span> אלא אדם מכבד את מקומו שכן מצינו בהר סיני שכל זמן שהשכינה שרויה עליו אמרה תורה<span class='tlm-sfr' data-chp='0234' data-rgl='3'> שמות לד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>גם הצאן והבקר אל ירעו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אל מול ההר ההוא</span> נסתלקה שכינה ממנו אמרה תורה<span class='tlm-sfr' data-chp='0219' data-rgl='13'> שמות יט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>במשוך היובל</span> המה יעלו בהר וכן מצינו באהל מועד שבמדבר שכל זמן שהוא נטוי אמרה תורה<span class='tlm-sfr' data-chp='0405' data-rgl='2'> במדבר ה </span> וישלחו מן המחנה כל צרוע <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הוגללו הפרוכת</span> הותרו זבין והמצורעים ליכנס שם אמר ליה אי הכי ניקום אנא לגבי מר אמר ליה מוטב יבא מנה בן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>פרס</span> אצל מנה בן מנה ואל יבא מנה בן מנה אצל מנה בן פרס בסורא הוות <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דברתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בשיבבותיה</span> דרב לא הוות דברתא סברו מיניה משום זכותיה דרב דנפיש <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>איתחזי להו בחילמא</span> רב דנפישא זכותיה טובא הא מילתא זוטרא ליה לרב אלא משום ההוא גברא דשייל <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מרא</span> וזבילא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לקבורה</span> בדרוקרת הוות דליקתא ובשיבבותיה דרב הונא לא הוות דליקתא סבור מינה בזכותא דרב הונא דנפיש איתחזי להו בחילמא האי זוטרא ליה לרב הונא אלא משום ההיא איתתא דמחממת תנורא ומשיילי לשיבבותיה אמרו ליה לרב יהודה אתו קמצי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>גזר תעניתא</span> אמרו ליה לא קא מפסדן אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>זוודא אייתו בהדייהו</span> אמרו ליה לרב יהודה איכא מותנא בחזירי גזר תעניתא נימא קסבר רב יהודה מכה משולחת ממין אחד משולחת מכל המינין לא שאני חזירי דדמיין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מעייהו</span> לבני אינשי אמרו ליה לשמואל איכא מותנא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בי חוזאי</span> גזר תעניתא א``ל ו<span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הא מרחק</span> אמר ליכא מעברא הכא דפסיק ליה אמרו ליה לרב נחמן איכא מותנא בארעא דישראל גזר תעניתא אמר אם גבירה לוקה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>שפחה לא כל שכן</span> טעמא דגבירה ושפחה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>הא שפחה ושפחה</span> לא והא אמרו ליה לשמואל איכא מותנא בי חוזאי גזר תעניתא שאני התם כיון דאיכא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>שיירתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>דלווי</span> ואתיא בהדיה <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>אבא אומנא</span> הוה אתי ליה שלמא ממתיבתא דרקיעא כל יומא ולאביי כל מעלי יומא דשבתא לרבא כל מעלי יומא דכיפורי הוה קא חלשא דעתיה דאביי משום דאבא אומנא אמרו ליה לא מצית למיעבד כעובדיה ומאי הוו עובדיה דאבא אומנא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='32'>כי הוה עביד מילתא</span> הוה מחית גברי לחוד ונשי לחוד ואית ליה לבושא <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>דאית ביה קרנא</span> דהוות בזיעא כי כוסילתא כי הוות אתיא ליה איתתא הוה מלביש לה כי היכי דלא ניסתכל בה ואית ליה דוכתא דצניעא דשדי ביה פשיטי דשקיל דאית ליה שדי ביה דלית ליה לא מיכסיף כי הוה אתרמי ליה צורבא מרבנן אגרא מיניה לא שקיל ובתר דקאי יהיב ליה פשיטי ואמר ליה זיל <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>בריא נפשך</span> יומא חד שדר אביי זוגא דרבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>למיבדקיה</span> אותבינהו ואכלינהו ואשקינהו ומך להו ביסתרקי בלילי


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף כב,א גמרא
pgu: כב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לצפרא כרכינהו</span> ושקלינהו וקמו ונפקו להו לשוקא ואשכחינהו א``ל לשיימיה מר היכי שוו א``ל הכי והכי א``ל ודלמא שוו טפי א``ל בהכי שקלינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אמרו ליה</span> דידך ניהו ושקלינהו מינך אמרו ליה במטותא מינך <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>במאי חשדתינן</span> א``ל אמינא פדיון שבויים איקלע להו לרבנן ואכסיפו למימר לי אמרו ליה השתא נשקלינהו מר אמר להו מההוא שעתא אסחתינהו מדעתאי לצדקה הוה קא חלשא דעתיה דרבא משום דאביי אמרו ליה מסתייך דקא מגנית אכולה כרכא רבי ברוקא חוזאה הוה שכיח בשוקא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דבי לפט</span> הוה שכיח אליהו גביה א``ל איכא בהאי שוקא בר עלמא דאתי א``ל לא אדהכי והכי חזא לההוא גברא דהוה סיים <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מסאני אוכמי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ולא רמי חוטא</span> דתכלתא בגלימיה א``ל האי בר עלמא דאתי הוא רהט בתריה א``ל מאי עובדך א``ל זיל האידנא ותא למחר למחר א``ל מאי עובדך א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>זנדוקנא</span> אנא ואסרנא גברי לחוד ונשי לחוד ורמינא פורייאי בין הני להני כי היכי דלא ליתו לידי איסורא כי חזינא בת ישראל דיהבי נכרים עלה עינייהו מסרנא נפשאי ומצילנא לה יומא חד הוות נערה מאורסה גבן דיהבו בה נכרים עינייהו שקלי דורדייא דחמרא ושדאי לה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בשיפולה</span> ואמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דיסתנא</span> היא א``ל מאי טעמא לית לך חוטי ורמית מסאני אוכמי א``ל עיילנא ונפיקנא ביני נכרים כי היכי דלא לידעו דיהודאה אנא כי הוו גזרי גזירתא מודענא להו לרבנן ובעו רחמי ומבטלי לגזירתייהו ומאי טעמא כי אמינא לך אנא מאי עובדך ואמרת לי זיל האידנא ותא למחר א``ל בההיא שעתא גזרי גזירתא ואמינא ברישא איזיל ואשמע להו לרבנן דלבעי רחמי עלה דמילתא אדהכי והכי אתו הנך תרי אתי א``ל הנך נמי בני עלמא דאתי נינהו אזל לגבייהו אמר להו מאי עובדייכו אמרו ליה אינשי <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בדוחי</span> אנן מבדחינן עציבי אי נמי כי חזינן בי תרי דאית להו תיגרא בהדייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>טרחינן</span> ועבדינן להו שלמא:  על אלו מתריעין בכל מקום כו':  ת``ר על אלו מתריעין בכל מקום על השדפון ועל הירקון ועל ארבה וחסיל ועל חיה רעה ר' עקיבא אומר על השדפון ועל הירקון בכל שהוא ארבה וחסיל אפילו לא נראה בא``י אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>כנף אחד</span> מתריעין עליהן:  ועל חיה וכו':  ת``ר חיה רעה שאמרו בזמן שהיא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>משולחת</span> מתריעין עליה אינה משולחת אין מתריעין עליה אי זו היא משולחת ואי זו היא שאינה משולחת נראית בעיר משולחת <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>בשדה אינה משולחת</span> ביום משולחת בלילה אינה משולחת ראתה שני בני אדם ורצתה אחריהן משולחת נחבאת מפניהן אינה משולחת <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>טרפה שני בני אדם</span> ואכלה אחד מהן משולחת אכלה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>שניהן אינה משולחת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>עלתה לגג</span> ונטלה תינוק מ<span class='tlm-rsh' data-nro='32'>עריסה</span> משולחת הא גופה קשיא אמרת נראתה בעיר משולחת לא שנא ביום ולא שנא בלילה והדר אמרת ביום משולחת בלילה אינה משולחת לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>הכי קאמר</span> נראתה בעיר ביום משולחת בעיר בלילה אינה משולחת אי נמי בשדה [אפילו] ביום [אינה] משולחת <בשדה בלילה אינה משולחת> ראתה שני בני אדם ורצתה אחריהן משולחת הא עומדת אינה משולחת והדר אמרת נחבאת מפניהן אינה משולחת הא עומדת משולחת לא קשיא כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>בשדה הסמוכה ל<span class='tlm-rsh' data-nro='37'>אגם</span></span> כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>בשדה שאינה סמוכה לאגם</span> טרפה שני בני אדם כאחד ואכלה אחד מהן משולחת שניהם אינה משולחת והא אמרת אפילו רצתה אמר רב פפא כי תני ההיא באגמא:  גופא עלתה לגג ונטלה תינוק מעריסה משולחת פשיטא אמר רב פפא ככוכי דציידי:  על החרב וכו':  ת``ר חרב שאמרו אינו צריך לומר חרב שאינו של שלום <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>אלא אפילו חרב של שלום</span> שאין לך חרב של שלום יותר מפרעה נכה ואעפ``כ נכשל בה המלך יאשיהו שנאמ


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף כב,ב גמרא
pgu: כב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
 <span class='tlm-sfr' data-chp='25b35' data-rgl='21'> דברי הימים ב לה </span> וישלח אליו מלאכים לאמר מה לי ולך מלך יהודה לא עליך אתה היום כי אל בית מלחמתי ואלהים אמר לבהלני חדל לך מאלהים אשר עמי ואל ישחיתך מאי אלהים אשר עמי אמר רב יהודה אמר רב זו ע``ז אמר הואיל וקא בטח בע``ז יכילנא ליה<span class='tlm-sfr' data-chp='25b35' data-rgl='23'> דברי הימים ב לה </span> ויורו היורים למלך יאשיהו ויאמר המלך לעבדיו העבירוני כי החליתי מאד מאי כי החליתי מאד אמר רב יהודה אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מלמד</span> שעשו כל גופו ככברה אמר ר' שמואל בר נחמני אמר רבי <יוחנן> [יונתן] מפני מה נענש יאשיהו מפני שהיה לו לימלך בירמיהו ולא נמלך מאי דרש<span class='tlm-sfr' data-chp='0326' data-rgl='6'> ויקרא כו </span> וחרב לא תעבור בארצכם מאי חרב אילימא חרב שאינה של שלום והכתיב ונתתי שלום בארץ אלא אפילו של שלום והוא אינו יודע <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שאין דורו דומה יפה</span> כי הוה ניחא נפשיה חזא ירמיהו שפוותיה דקא מרחשן אמר שמא ח``ו מילתא דלא מהגנא אמר אגב צעריה גחין ושמעיה דקא מצדיק עליה דינא אנפשיה אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3201' data-rgl='18'> איכה א </span> צדיק הוא ה' כי פיהו מריתי פתח עליה ההיא שעתא<span class='tlm-sfr' data-chp='3204' data-rgl='20'> איכה ד </span> רוח אפינו משיח ה':  מעשה וירדו זקנים מירושלים לעריהם כו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>איבעיא להו כמלא תנור תבואה</span> או דלמא כמלא תנור פת תא שמע כמלא פי תנור ועדיין תיבעי להו ככיסויא דתנורא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>או דלמא כי דרא דריפתא</span> דהדר ליה לפומא דתנורא תיקו:  ועוד גזרו תענית על שאכלו זאבים כו':  אמר עולא משום ר' שמעון בן יהוצדק מעשה ובלעו זאבים שני תינוקות והקיאום דרך בית הרעי ובא מעשה לפני חכמים וטיהרו את הבשר וטמאו את העצמות:  על אלו מתריעין בשבת כו':  תנו רבנן עיר שהקיפוה נכרים או נהר ואחד ספינה המיטרפת בים ואחד יחיד שנרדף מפני נכרים או מפני לסטין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מפני רוח רעה</span> על כולן יחיד רשאי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לסגף</span> את עצמו בתענית רבי יוסי אומר אין היחיד רשאי לסגף את עצמו בתענית שמא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>יצטרך לבריות</span> ואין הבריות מרחמות עליו אמר רב יהודה אמר רב מ``ט דרבי יוסי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0102' data-rgl='7'> בראשית ב </span> ויהי האדם לנפש חיה נשמה שנתתי בך החייה:  שמעון התימני אומר אף על הדבר כו':  איבעיא להו לא הודו לו חכמים בשבת אבל בחול הודו לו או דלמא לא הודו לו כלל ת``ש דתניא מתריעין על הדבר בשבת ואצ``ל בחול ר' חנן בן פיטום תלמידו של ר' עקיבא משום רבי עקיבא אומר אין מתריעין על הדבר כל עיקר:  על כל צרה שלא תבא על הצבור כו':  ת``ר על כל צרה שלא תבא על הצבור מתריעין עליה חוץ מרוב גשמים מ``ט אמר ר' יוחנן לפי שאין מתפללין על רוב הטובה ואמר רבי יוחנן מניין שאין מתפללין על רוב הטובה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2403' data-rgl='10'> מלאכי ג </span> הביאו את כל המעשר אל בית האוצר וגו' מאי עד בלי די אמר רמי בר רב <יוד> עד שיבלו שפתותיכם מלומר די אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>רמי בר רב יוד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ובגולה</span> מתריעין עליה תניא נמי הכי שנה שגשמיה מרובין אנשי משמר שולחין לאנשי מעמד <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>תנו עיניכם</span> באחיכם שבגולה שלא יהא בתיהם קבריהם שאלו את ר' אליעזר עד היכן גשמים יורדין ויתפללו שלא ירדו אמר להם כדי שיעמוד אדם ב<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>קרן אפל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>וישכשך רגליו במים</span> והתניא ידיו רגליו כידיו קאמינא אמר רבה בר בר חנה לדידי חזיא לי קרן אפל דקם ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>טייעא</span> כי רכיב גמלא ונקיט רומחא בידיה מתחזי <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>איניבא</span> ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0326' data-rgl='4'> ויקרא כו </span> ונתתי גשמיכם בעתם <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>לא שכורה</span> ולא צמאה אלא בינונית שכל זמן שהגשמים מרובין מטשטשין את הארץ ואינה מוציאה פירות דבר אח


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף כג,א גמרא
pgu: כג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בעתם בלילי רביעיות ובלילי שבתות <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שכן מצינו</span> בימי שמעון בן שטח שירדו להם גשמים בלילי רביעיות ובלילי שבתות עד שנעשו חטים ככליות ושעורים כגרעיני זיתים ועדשים כדינרי זהב <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>וצררו</span> מהם דוגמא לדורות להודיע כמה החטא גורם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1105' data-rgl='25'> ירמיהו ה </span> עונותיכם הטו אלה וחטאתיכם מנעו הטוב מכם וכן מצינו בימי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הורדוס</span> שהיו עוסקין בבנין בהמ``ק והיו יורדין גשמים בלילה למחר נשבה הרוח ונתפזרו העבים וזרחה החמה ויצאו העם למלאכתן וידעו שמלאכת שמים בידיהם:  מעשה ששלחו לחוני המעגל וכו':  ת``ר פעם אחת יצא רוב אדר ולא ירדו גשמים שלחו לחוני המעגל התפלל וירדו גשמים התפלל ולא ירדו גשמים עג <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>עוגה</span> ועמד בתוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כדרך שעשה חבקוק</span> הנביא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2002' data-rgl='1'> חבקוק ב </span> על משמרתי אעמדה ואתיצבה על מצור וגו' אמר לפניו רבונו של עולם בניך שמו פניהם עלי שאני כבן בית לפניך נשבע אני בשמך הגדול שאיני זז מכאן עד שתרחם על בניך התחילו גשמים מנטפין אמרו לו תלמידיו רבי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ראינוך ולא נמות</span> כמדומין אנו שאין גשמים יורדין אלא להתיר שבועתך אמר לא כך שאלתי אלא גשמי בורות שיחין ומערות ירדו בזעף עד שכל טפה וטפה כמלא פי חבית ושיערו חכמים שאין טפה פחותה מלוג אמרו לו תלמידיו רבי ראינוך ולא נמות כמדומין אנו שאין גשמים יורדין אלא לאבד העולם אמר לפניו לא כך שאלתי אלא גשמי רצון ברכה ונדבה ירדו כתיקנן עד שעלו כל העם להר הבית מפני הגשמים אמרו לו רבי כשם שהתפללת שירדו כך התפלל וילכו להם אמר להם כך מקובלני שאין מתפללין על רוב הטובה אעפ``כ הביאו לי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פר הודאה</span> הביאו לו פר הודאה סמך שתי ידיו עליו ואמר לפניו רבש``ע עמך ישראל שהוצאת ממצרים אינן יכולין לא ברוב טובה ולא ברוב פורענות כעסת עליהם אינן יכולין לעמוד השפעת עליהם טובה אינן יכולין לעמוד יהי רצון מלפניך שיפסקו הגשמים ויהא ריוח בעולם מיד נשבה הרוח ונתפזרו העבים וזרחה החמה ויצאו העם לשדה והביאו להם <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כמהין ופטריות</span> שלח לו שמעון בן שטח <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אלמלא חוני אתה</span> גוזרני עליך נידוי שאילו שנים כשני אליהו שמפתחות גשמים בידו של אליהו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לא נמצא שם שמים מתחלל</span> על ידך אבל מה אעשה לך שאתה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מתחטא</span> לפני המקום ועושה לך רצונך כבן שמתחטא על אביו ועושה לו רצונו ואומר לו אבא הוליכני לרחצני בחמין שטפני בצונן תן לי אגוזים שקדים אפרסקים ורמונים ונותן לו ועליך הכתוב אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2823' data-rgl='26'> משלי כג </span> ישמח אביך ואמך ותגל יולדתיך תנו רבנן מה שלחו בני <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לשכת הגזית</span> לחוני המעגל<span class='tlm-sfr' data-chp='2722' data-rgl='28'> איוב כב </span> ותגזר אומר ויקם לך ועל דרכיך נגה אור ותגזר אומר אתה גזרת מלמטה והקדוש ברוך הוא מקיים מאמרך מלמעלה ועל דרכיך נגה אור <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דור שהיה אפל</span> הארת בתפלתך כי השפילו ותאמר גוה דור שהיה שפל הגבהתו בתפלתך ושח עינים יושיע דור ששח בעונו הושעתו בתפלתך ימלט אי נקי דור שלא היה נקי מלטתו בתפלתך ונמלט בבור כפיך מלטתו במעשה ידיך הברורין אמר ר' יוחנן כל ימיו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>של אותו צדיק</span> היה מצטער על מקרא זה<span class='tlm-sfr' data-chp='26c6' data-rgl='1'> תהילים קכו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שיר המעלות</span> בשוב ה' את שיבת ציון <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>היינו כחולמים</span> אמר מי איכא דניים שבעין שנין בחלמא יומא חד הוה אזל באורחא חזייה לההוא גברא דהוה נטע חרובא אמר ליה האי עד כמה שנין טעין אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>עד שבעין שנין</span> אמר ליה פשיטא לך דחיית שבעין שנין אמר ליה האי [גברא] עלמא בחרובא אשכחתיה כי היכי דשתלי לי אבהתי שתלי נמי לבראי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>יתיב</span> קא כריך ריפתא אתא ליה שינתא נים אהדרא ליה משוניתא איכסי מעינא ונים שבעין שנין כי קם חזייה לההוא גברא דהוה קא מלקט מינייהו אמר ליה את הוא דשתלתיה א``ל בר בריה אנא אמר ליה שמע מינה דניימי שבעין שנין חזא לחמריה דאתיילידא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>רמכי רמכי</span> אזל לביתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אמר להו</span> בריה דחוני המעגל מי קיים אמרו ליה בריה ליתא בר בריה איתא אמר להו אנא חוני המעגל לא הימנוהו אזל לבית המדרש שמעינהו לרבנן דקאמרי נהירן שמעתתין כבשני חוני המעגל דכי הוי עייל לבית מדרשא כל קושיא דהוו להו לרבנן הוה מפרק להו אמר להו אנא ניהו לא הימנוהו ולא עבדי ליה יקרא כדמבעי ליה חלש דעתיה בעי רחמי ומית אמר רבא היינו דאמרי אינשי <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>או חברותא או מיתותא</span> אבא חלקיה בר בריה דחוני המעגל הוה וכי מצטריך עלמא למיטרא הוו משדרי רבנן לגביה ובעי רחמי ואתי מיטרא זימנא חדא איצטריך עלמא למיטרא שדור רבנן זוגא דרבנן לגביה למבעי רחמי דניתי מיטרא אזול לביתיה ולא אשכחוהו אזול בדברא ואשכחוהו דהוה קא רפיק יהבו ליה שלמ


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף כג,ב גמרא
pgu: כג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ו<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לא אסבר להו אפיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בפניא</span> כי הוה מנקט ציבי דרא ציבי ומרא בחד כתפא וגלימא בחד כתפא כולה אורחא לא סיים מסאני כי מטי למיא סיים מסאניה כי מטא להיזמי והיגי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דלינהו למניה</span> כי מטא למתא נפקא דביתהו לאפיה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כי מיקשטא</span> כי מטא לביתיה עלת דביתהו ברישא והדר עייל איהו והדר עיילי רבנן יתיב וכריך ריפתא ולא אמר להו לרבנן תו כרוכו פלג ריפתא לינוקי לקשישא חדא ולזוטרא תרי אמר לה לדביתהו ידענא דרבנן משום מיטרא קא אתו ניסק <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לאיגרא</span> וניבעי רחמי אפשר דמרצי הקדוש ברוך הוא וייתי מיטרא ולא נחזיק טיבותא לנפשין סקו לאיגרא קם איהו בחדא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>זויתא</span> ואיהי בחדא זויתא קדים סלוק ענני מהך זויתא דדביתהו כי נחית אמר להו אמאי אתו רבנן אמרו ליה שדרי לן רבנן לגבי דמר למיבעי רחמי אמיטרא אמר להו ברוך המקום שלא הצריך אתכם לאבא חלקיה אמרו ליה ידעינן דמיטרא מחמת מר הוא דאתא אלא לימא לן מר הני מילי דתמיהא לן מאי טעמא כי יהיבנא למר שלמא לא אסבר לן מר אפיה אמר להו שכיר יום הואי ואמינא לא איפגר ומאי טעמא דרא מר ציבי אחד כתפיה וגלימא אחד כתפיה אמר להו טלית שאולה היתה להכי שאלי ולהכי לא שאלי מאי טעמא כולה אורחא לא סיים מר מסאניה וכי מטי למיא סיים מסאניה אמר להו כולה אורחא חזינא במיא לא קא חזינא מ``ט כי מטא מר להיזמי והיגי דלינהו למניה אמר להו זה מעלה ארוכה וזה אינה מעלה ארוכה מאי טעמא כי מטא מר למתא נפקא דביתהו דמר כי מיקשטא אמר להו כדי שלא אתן עיני באשה אחרת מאי טעמא עיילא היא ברישא והדר עייל מר אבתרה והדר עיילינן אנן אמר להו משום <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דלא בדקיתו לי</span> מאי טעמא כי כריך מר ריפתא לא אמר לן איתו כרוכו משום דלא נפישא ריפתא ואמינא לא אחזיק בהו ברבנן טיבותא בחנם מאי טעמא יהיב מר לינוקא קשישא חדא ריפתא ולזוטרא תרי אמר להו האי קאי בביתא והאי יתיב בבי כנישתא ומאי טעמא קדים סלוק ענני מהך זויתא דהוות קיימא דביתהו דמר לעננא דידיה משום <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דאיתתא שכיחא בביתא</span> ויהבא ריפתא לעניי ומקרבא הנייתה [ואנא יהיבנא] זוזא ולא מקרבא הנייתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אי נמי</span> הנהו ביריוני דהוו בשיבבותן [אנא] בעי רחמי דלימותו והיא בעיא רחמי דליהדרו בתיובתא [ואהדרו] חנן הנחבא בר ברתיה דחוני המעגל הוה כי מצטריך עלמא למיטרא הוו משדרי רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ינוקי דבי רב</span> לגביה ונקטי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בשיפולי</span> גלימיה ואמרו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אבא אבא</span> הב לן מיטרא אמר לפני הקב``ה רבש``ע עשה בשביל אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שאין מכירין</span> בין אבא דיהיב מיטרא לאבא דלא יהיב מיטרא ואמאי קרי ליה חנן הנחבא מפני שהיה מחביא עצמו בבית הכסא אמר ליה רבי זריקא לרב ספרא תא חזי [מה] בין תקיפי דארעא דישראל לחסידי דבבל חסידי דבבל רב הונא ורב חסדא כי הוה מצטריך עלמא למיטרא אמרי ניכניף הדדי וניבעי רחמי אפשר דמירצי הקדוש ברוך הוא דייתי מיטרא תקיפי דארעא דישראל כגון ר' יונה אבוה דרבי מני כי הוה מצטריך עלמא למיטרא הוה עייל לביתיה ואמר להו הבו לי גואלקי ואיזיל ואייתי לי בזוזא עיבורא כי הוה נפיק לברא אזיל וקאי בדוכתא עמיקתא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='26d0' data-rgl='1'> תהילים קל </span> ממעמקים קראתיך ה' וקאי בדוכתא צניעא ומכסי בשקא ובעי רחמי ואתי מיטרא כי הוה אתי לביתיה אמרי ליה אייתי מר עיבורא אמר להו אמינא הואיל ואתא מיטרא השתא רווח עלמא ותו רבי מני בריה הוו קא מצערי ליה דבי נשיאה אישתטח על קברא דאבוה אמר ליה אבא אבא הני מצערו לי יומא חד <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>הוו קא חלפי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>התם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>אינקוט</span> כרעא דסוסוותייהו עד דקבילו עלייהו דלא קא מצערו ליה ותו רבי מני הוה שכיח קמיה דרבי יצחק בן אלישיב אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>עתירי דבי חמי</span> קא מצערו לי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>ליענו</span> ואיענו אמר קא דחקו לי אמר ליעתרו ואיעתרו אמר לא מיקבלי עלי אינשי ביתי א``ל מה שמה חנה תתייפי חנה ונתייפת אמר ליה קא <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>מגנדרא</span> עלי א``ל אי הכי תחזור חנה לשחרוריתה וחזרה חנה לשחרוריתה הנהו תרי תלמידי דהוו קמיה דרבי יצחק בן אלישיב אמרו ליה ניבעי מר רחמי עלן דניחכים טובא אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>עמי היתה ושלחתיה</span> רבי יוסי בר אבין הוה שכיח קמיה דר' יוסי דמן יוקרת שבקיה ואתא לקמיה דרב אש


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף כד,א גמרא
pgu: כד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>יומא חד שמעיה</span> דקא גריס אמר שמואל השולה דג מן הים בשבת כיון שיבש בו כסלע חייב א``ל ולימא מר ובין <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>סנפיריו</span> אמר ליה ולא סבר לה מר דההיא רבי יוסי בן רבי אבין אמרה אמר ליה אנא ניהו א``ל ולאו קמיה דר' יוסי דמן יוקרת הוה שכיח מר א``ל <הין> [הן] א``ל ומ``ט שבקיה מר ואתא הכא אמר ליה גברא דעל בריה ועל ברתיה לא חס עלי דידי היכי חייס בריה מאי היא יומא חד הוו אגרי ליה אגירי בדברא נגה להו ולא אייתי להו ריפתא אמרו ליה לבריה כפינן הוו יתבי תותי תאינתא אמר תאנה תאנה הוציאי פירותיך ויאכלו פועלי אבא אפיקו ואכלו אדהכי והכי אתא אבוה אמר להו לא תינקטו בדעתייכו דהאי דנגהנא אמצוה טרחנא ועד השתא הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דסגאי</span> אמרו ליה רחמנא לישבעך כי היכי דאשבען ברך אמר להו מהיכא אמרו הכי והכי הוה מעשה אמר לו בני אתה הטרחת את קונך להוציא תאנה פירותיה שלא בזמנה יאסף שלא בזמנו ברתיה מאי היא הויא ליה ברתא בעלת יופי יומא חד חזיא לההוא גברא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דהוה כריא בהוצא</span> וקא חזי לה אמר לו מאי האי אמר ליה רבי אם ללוקחה לא זכיתי לראותה לא אזכה אמר לה בתי קא מצערת להו לברייתא שובי לעפריך ואל יכשלו ביך בני אדם הויא ליה ההוא חמרא כדהוו אגרי לה כל יומא לאורתא הוו משדרי לה אגרה אגבה ואתיא לבי מרה ואי טפו לה או בצרי לה לא אתיא יומא חד <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אינשו</span> זוגא דסנדלי עלה ולא אזלה עד דשקלונהו מינה והדר אזלה אלעזר איש בירתא כד הוו חזו ליה גבאי צדקה הוו טשו מיניה דכל מאי דהוה גביה יהיב להו יומא חד הוה סליק לשוקא למיזבן נדוניא לברתיה חזיוהו גבאי צדקה טשו מיניה אזל ורהט בתרייהו אמר להו אשבעתיכו במאי עסקיתו אמרו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ביתום ויתומה</span> אמר להן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>העבודה</span> שהן קודמין לבתי שקל כל דהוה בהדיה ויהב להו פש ליה חד זוזא זבן ליה חיטי ואסיק שדייה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אכלבא</span> אתאי דביתהו אמרה לה לברתיה מאי אייתי אבוך אמרה לה כל מה דאייתי באכלבא שדיתיה אתיא למיפתח בבא דאכלבא חזת אכלבא דמליא חיטי וקא נפקא בצינורא דדשא ולא מיפתח בבא מחיטי אזלא ברתיה לבי מדרשא אמרה ליה בא וראה מה עשה לך <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אוהבך</span> אמר לה העבודה הרי הן הקדש עליך ואין לך בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אלא כאחד מעניי ישראל</span> ר' יהודה נשיאה גזר תעניתא בעי רחמי ולא אתא מיטרא אמר כמה איכא משמואל הרמתי ליהודה בן גמליאל אוי לו לדור שכן נתקע אוי לו למי שעלתה בימיו כך חלש דעתיה ואתא מיטרא דבי נשיאה גזר תעניתא ולא אודעינהו לרבי יוחנן ולריש לקיש לצפרא אודעינהו אמר ליה ריש לקיש לרבי יוחנן הא לא קבילנא עלן מאורתא אמר ליה אנן בתרייהו גררינן דבי נשיאה גזר תעניתא ולא אתא מיטרא תנא להו אושעיא זעירא דמן חברייא<span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl='24'> במדבר טו </span> והיה אם <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מעיני העדה</span> נעשתה לשגגה משל לכלה שהיא בבית אביה כל זמן שעיניה יפות אין כל גופה צריכה בדיקה עיניה טרוטות כל גופה צריכה בדיקה אתו עבדיה ורמו ליה סודרא בצואריה וקא מצערו ליה אמרו <ליה> [להו] בני מאתיה שבקיה דהא נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מצער לן</span> כיון דחזינן דכל מיליה לשום שמים לא אמרי ליה מידי ושבקינן ליה אתון נמי שבקוהו רבי גזר תעניתא ולא אתא מיטרא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>נחית קמיה</span> אילפא ואמרי לה רבי אילפי אמר משיב הרוח ו<span class='tlm-rsh' data-nro='27'>נשא</span> זיקא מוריד הגשם ואתא מיטרא אמר ליה מאי עובדך אמר ליה דיירנא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>בקוסטא דחיקא</span> דלית ביה חמרא לקידושא ואבדלתא טרחנא ואתינא חמרא לקידושא ואבדלתא ומפיקנא להו ידי חובתייהו רב איקלע לההוא אתרא גזר תעניתא ולא אתא מיטרא נחית קמיה שליחא דצבורא אמר משיב הרוח ונשב זיקא אמר מוריד הגשם ואתא מיטרא אמר ליה מאי עובדך אמר ליה מיקרי דרדקי אנא ומקרינא לבני עניי כבני עתירי וכל דלא אפשר ליה לא שקלינא מיניה מידי ואית לי <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>פירא דכוורי</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='30'>כל מאן דפשע</span> משחדינא ליה מינייהו ומסדרינן ליה ומפייסינן ליה עד דאתי וקרי רב נחמן גזר תעניתא בעא רחמי ולא אתא מיטרא אמר שקלוה לנחמן חבוטו מן גודא לארעא חלש דעתיה ואתא מיטרא רבה גזר תעניתא בעי רחמי ולא אתא מיטרא אמרו ליה והא רב יהודה כי הוה גזר תעניתא אתא מיטרא אמר להו מאי אעביד אי משום תנויי אנן עדיפינן מינייהו דבשני דרב יהודה כל תנוי


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף כד,ב גמרא
pgu: כד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בנזיקין הוה</span> ואנן קא מתנינן בשיתא סדרין וכי הוה מטי רב יהודה בעוקצין האשה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ש<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כובשת</span> ירק בקדירה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ואמרי לה</span> זיתים שכבשן בטרפיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='5'>טהורין</span></span> אמר הויי' דרב ושמואל קא חזינא הכא ואנן קא מתנינן בעוקצין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>תליסר מתיבתא</span> ואילו רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כי הוה שליף חד מסאנא</span> אתי מיטרא ואנן קא צווחינן כולי יומא וליכא דאשגח בן אי משום עובדא אי איכא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>דחזא מידי</span> לימא אבל מה יעשו גדולי הדור שאין דורן דומה יפה רב יהודה חזא הנהו בי תרי דהוו קא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>פרצי בריפתא</span> אמר שמע מינה איכא שבעא בעלמא יהיב עיניה הוה כפנא אמרו ליה רבנן לרב כהנא בריה דרב נחוניא שמעיה מר דשכיח קמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ניעשייה</span> דליפוק בפתחא דסמוך לשוקא עשייה ונפק לשוקא חזא כנופיא אמר להו מאי האי אמרו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אכוספא דתמרי</span> קיימי דקא מזדבן אמר שמע מינה כפנא בעלמא אמר ליה לשמעיה שלוף לי מסאניי שלף ליה חד מסאנא ואתא מיטרא כי מטא למישלף אחרינא אתא אליהו ואמר ליה אמר הקדוש ברוך הוא אי שלפת אחרינא מחריבנא לעלמא אמר רב מרי ברה דבת שמואל אנא הוה קאימנא אגודא דנהר פפא חזאי למלאכי דאידמו למלחי דקא מייתי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>חלא</span> ומלונהו לארבי והוה קמחא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דסמידא</span> אתו כולי עלמא למיזבן אמר להו מהא לא תיזבנון דמעשה נסים הוא למחר אתיין ארבי דחיטי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דפרזינא</span> רבא איקלע להגרוניא גזר תעניתא ולא אתא מיטרא אמר להו ביתו כולי עלמא בתעניתייכו למחר אמר להו מי איכא דחזא חילמא לימא אמר להו ר' אלעזר מהגרוניא לדידי אקריון בחלמי שלם טב לרב טב מריבון טב דמטוביה מטיב לעמיה אמר שמע מינה עת רצון היא מבעי רחמי בעי רחמי ואתי מיטרא ההוא גברא דאיחייב <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>נגדא</span> בבי דינא דרבא משום דבעל נכרית נגדיה רבא ומית אשתמע מילתא בי שבור מלכא בעא לצעורי לרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אמרה ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>איפרא הורמיז</span> אימיה דשבור מלכא לברה לא ליהוי לך עסק דברים בהדי יהודאי דכל מאן דבעיין ממרייהו יהיב להו אמר לה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מאי היא</span> בעין רחמי ואתי מיטרא אמר לה ההוא משום ד<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>זימנא דמיטרא הוא</span> אלא לבעו רחמי האידנא בתקופת תמוז וליתי מיטרא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שלחה ליה לרבא</span> כוין דעתך ובעי רחמי דליתי מיטרא בעי רחמי ולא אתי מיטרא אמר לפניו רבונו של עולם<span class='tlm-sfr' data-chp='2647' data-rgl=''> תהילים מז </span> אלהים באזנינו שמענו <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אבותינו ספרו לנו פועל פעלת בימיהם בימי קדם</span> ואנו בעינינו לא ראינו אתא מיטרא עד דשפוך מרזבי דצפורי <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>לדיגלת</span> אתא אבוה איתחזי ליה בחלמיה ואמר ליה מי איכא דמיטרח קמי שמיא כולי האי אמר ליה שני דוכתיך שני דוכתיה למחר אשכחיה דמרשם פורייה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>בסכיני</span> רב פפא גזר תעניתא ולא אתא מיטרא חלש ליביה שרף פינכא דדייסא ובעי רחמי ולא אתא מיטרא אמר ליה רב נחמן בר אושפזתי אי שריף מר פינכא אחריתי דדייסא אתי מיטרא איכסיף וחלש דעתיה ואתא מיטרא ר' חנינא בן דוסא הוה קא אזיל באורחא אתא מיטרא אמר לפניו רבונו של עולם כל העולם כולו <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>בנחת</span> וחנינא בצער פסק מיטרא כי מטא לביתיה אמר לפניו רבונו של עולם <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>כל העולם כולו בצער</span> וחנינא בנחת אתא מיטרא אמר רב יוסף מאי אהניא ליה צלותא דכהן גדול לגבי <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>רבי חנינא בן דוסא</span> דתנן היה מתפלל תפלה קצרה בבית החיצון מאי מצלי רבין בר אדא ורבא בר אדא דאמרי תרוייהו משמיה דרב יהודה יהי רצון מלפניך ה' אלהינו שתהא השנה הזו גשומה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='35'>שחונה</span> שחונה מעלייתא היא אדרבה גריעותא היא אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>אם שחונה תהא גשומה</span> וטלולה ואל יכנס לפניך תפלת עוברי דרכים רב אחא בריה דרבא מסיים משמיה דרב יהודה לא יעדי עביד שולטן מדבית יהודה ואל יהו עמך ישראל צריכין להתפרנס זה מזה ולא לעם אחר אמר רב יהודה אמר רב בכל יום ויום <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>בת קול יוצאת ואומרת כל העולם כולו</span> ניזון בשביל חנינא בני וחנינא בני דיו בקב חרובים מע``ש לע``ש הוה רגילא דביתהו למיחמא תנורא כל מעלי דשבתא ושדייא אקטרת


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף כה,א גמרא
pgu: כה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>משום כיסופא</span> הוה לה הך שיבבתא בישתא אמרה מכדי ידענא דלית להו ולא מידי מאי כולי האי אזלא וטרפא אבבא איכספא ועיילא לאינדרונא איתעביד לה ניסא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חזיא</span> לתנורא מלא לחמא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אגנא</span> מלא לישא אמרה לה פלניתא פלניתא אייתי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מסא</span> דקא חריך לחמיך אמרה לה אף אנא להכי עיילי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תנא אף היא להביא מרדה נכנסה</span> מפני שמלומדת בנסים אמרה ליה דביתהו עד אימת ניזיל ונצטער כולי האי אמר לה מאי נעביד בעי רחמי דניתבו לך מידי בעא רחמי יצתה כמין פיסת יד ויהבו ליה חד כרעא דפתורא דדהבא <חזאי> [חזיא] בחלמא עתידי צדיקי דאכלי אפתורא דדהבא דאית ליה תלת כרעי <ואת אוכלת> [ואיהו] אפתורא דתרי כרעי <אמרה ליה> [אמר לה] ניחא לך דמיכל אכלי כולי עלמא אפתורא דמשלם ואנן אפתורא דמחסר אמרה ליה ומאי נעביד בעי רחמי דנשקלינהו מינך בעי רחמי ושקלוהו תנא גדול היה נס אחרון יותר מן הראשון דגמירי דמיהב יהבי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מישקל לא שקלי</span> חד בי שמשי חזייה לברתיה דהוות עציבא אמר לה בתי <למאי> [במאי] עציבת אמרה ליה כלי של חומץ נתחלף לי בכלי של שמן והדלקתי ממנו אור לשבת אמר לה בתי מאי איכפת לך מי שאמר לשמן וידלוק הוא יאמר לחומץ וידלוק תנא היה דולק והולך כל היום כולו עד שהביאו ממנו אור להבדלה ר' חנינא בן דוסא הוו ליה הנך עיזי אמרו ליה קא מפסדן אמר אי קא מפסדן ניכלינהו דובי ואי לא כל חדא וחדא תיתי לאורתא דובא בקרנייהו לאורתא אייתי כל חדא וחדא דובא בקרנייהו הוה ליה ההיא שיבבתא דקא בניא ביתא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ולא מטו כשורי</span> אתיא לקמיה אמרה ליה בניתי ביתי ולא קמטו כשוראי אמר לה מה שמך אמרה ליה איכו אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>איכו נימטו כשוריך</span> תנא הגיעו עד שיצאו אמה לכאן ואמה לכאן ויש אומרין סניפין עשאום תניא פלימו אומר אני ראיתי אותו הבית והיו קורותיו יוצאות אמה לכאן ואמה לכאן ואמרו לי בית זה שקירה ר' חנינא בן דוסא בתפלתו ור' חנינא בן דוסא מהיכן הוו ליה עזים והא עני הוי ועוד אמרו חכמים אין מגדלין בהמה דקה בא``י אמר רב פנחס מעשה ועבר אדם אחד על פתח ביתו והניח שם תרנגולין ומצאתן אשתו של ר' חנינא בן דוסא ואמר לה אל תאכלי מביציהן והרבו ביצים ותרנגולין והיו מצערין אותם ומכרן וקנה בדמיהן עזים פעם אחת עבר אותו אדם שאבדו ממנו התרנגולין ואמר לחבירו בכאן הנחתי התרנגולין שלי שמע ר' חנינא אמר לו יש לך בהן סימן אמר לו הן נתן לו סימן ונטל את העזין והן הן עיזי דאייתו דובי בקרנייהו רבי אלעזר בן פדת דחיקא ליה מילתא טובא עבד מלתא ולא הוה ליה מידי למטעם שקל <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ברא דתומא</span> ושדייה בפומיה חלש לביה ונים אזול רבנן לשיולי ביה חזיוהו דקא בכי וחייך ונפק <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>צוציתא</span> דנורא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מאפותיה</span> כי אתער אמרו ליה מ``ט קבכית וחייכת אמר להו דהוה יתיב עמי הקב``ה ואמרי ליה עד מתי אצטער בהאי עלמא ואמר לי אלעזר בני ניחא לך דאפכיה לעלמא מרישא אפשר דמתילדת בשעתא דמזוני אמרי לקמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כולי האי ואפשר</span> אמרי ליה דחיי טפי או דחיינא א``ל דחיית אמרי לקמיה א``כ לא בעינא אמר לי בהאי אגרא דאמרת לא בעינא יהיבנא לך לעלמא דאתי תליסרי נהרוותא דמשחא אפרסמון דכיין כפרת ודיגלת דמענגת בהו אמרי לקמיה האי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ותו לא</span> אמר לי ולחברך מאי יהיבנא אמרי ליה ואנא מגברא דלית ליה בעינא מחיין באסקוטלא אפותאי ואמר לי אלעזר ברי גירי בך גירי ר' חמא בר חנינא גזר תעניתא ולא אתא מיטרא אמרו ליה והא רבי יהושע בן לוי גזר תעניתא ואתי מיטרא אמר להו הא אנא הא בר ליואי אמרו ליה דניתי וניכוין דעתין איפשר <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>דתברי</span> ציבורא לבייהו דאתי מיטרא בעון רחמי ולא אתי מיטרא אמר להו ניחא לכו <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>שיבא מטר בשבילנו</span> אמרו ליה הן אמר רקיע רקיע כסי פניך לא איכסי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>כמה עזין</span> פני רקיע איכסי ואתא מיטרא לוי גזר תעניתא ולא אתא מיטרא אמר לפניו רבונו של עולם עלית וישבת במרום ואין אתה מרחם על בניך אתא מיטרא ואיטלע אמר רבי אלעזר לעולם אל יטיח אדם דברים כלפי מעלה שהרי אדם גדול הטיח דברים כלפי מעלה ואיטלע ומנו לוי והא גרמא ליה והא <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>לוי אחוי קידה</span> קמיה דרבי ואיטלע <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>הא והא גרמא ליה</span> רבי חייא בר לולייני שמעינהו להנך ענני דקאמרי ניתו וניתבי מיא בעמון ומואב אמר לפניו רבונו של עולם כשנתת תורה לעמך ישראל חזרת על כל אומות העולם ולא קיבלוה ועכשיו אתה נותן להם מטר שדו הכא שדיוה אדוכתיהו דרש רבי חייא בר לולייני מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2692' data-rgl='13'> תהילים צב </span> צדיק כתמר יפרח כארז בלבנון ישגה אם נאמר תמר למה נאמר ארז ואם נאמר ארז למה נאמר תמר אילו נאמר תמר ולא נאמר ארז הייתי אומר מה תמ


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף כה,ב גמרא
pgu: כה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אין גזעו מחליף <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אף צדיק</span> ח``ו אין גזעו מחליף לכך נאמר ארז אילו נאמר ארז ולא נאמר תמר הייתי אומר מה ארז אין עושה פירות אף צדיק ח``ו אין עושה פירות לכך נאמר תמר ונאמר ארז וארז גזעו מחליף <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>והתניא</span> הלוקח אילן מחבירו לקוץ מגביהו מן הקרקע טפח וקוצץ ב<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>סדן</span> השקמה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שני טפחים</span> ב<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בתולת השקמה</span> שלשה טפחים בקנים ובגפנים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מן הפקק</span> ולמעלה בדקלים ובארזים חופר למטה ומשריש לפי שאין גזעו מחליף הכא במאי עסקינן בשאר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מיני ארזים</span> כדרבה בר הונא דאמר רבה בר הונא עשרה מיני ארזים הן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1041' data-rgl='19'> ישעיהו מא </span> אתן במדבר ארז שיטה והדס וגו' ת``ר מעשה ברבי אליעזר שגזר שלש עשרה תעניות על הצבור ולא ירדו גשמים באחרונה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>התחילו הצבור לצאת</span> אמר להם תקנתם קברים לעצמכם <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>געו</span> כל העם בבכיה וירדו גשמים שוב מעשה בר' אליעזר שירד לפני התיבה ואמר עשרים וארבע ברכות ולא נענה ירד רבי עקיבא אחריו ואמר אבינו מלכנו אין לנו מלך אלא אתה אבינו מלכנו למענך רחם עלינו וירדו גשמים הוו מרנני רבנן יצתה בת קול ואמרה לא מפני שזה גדול מזה אלא שזה מעביר על מדותיו וזה אינו מעביר על מדותיו ת``ר עד מתי יהו הגשמים יורדין והצבור פוסקין מתעניתם <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כמלא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ברך</span> המחרישה</span> דברי רבי מאיר וחכמים אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בחרבה</span> טפח בבינונית טפחיים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בעבודה</span> שלשה טפחים תניא רבי שמעון בן אלעזר אומר אין לך טפח מלמעלה שאין תהום יוצא לקראתו שלשה טפחים והא תניא טפחיים לא קשיא כאן בעבודה כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בשאינה עבודה</span> א``ר אלעזר כשמנסכין את המים בחג תהום אומר לחבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אבע</span> מימיך <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>קול שני ריעים</span> אני שומע שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2642' data-rgl='8'> תהילים מב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>תהום אל תהום קורא</span> לקול <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>צנוריך</span> וגו' אמר רבה לדידי חזי לי <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>האי רידיא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>דמי לעיגלא</span> <תלתא> ופירסא שפוותיה וקיימא בין תהומא תתאה לתהומא עילאה לתהומא עילאה א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>חשור מימיך</span> לתהומא תתאה א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אבע מימיך</span> שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='3002' data-rgl='12'> שיר השירים ב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>הנצנים נראו בארץ</span> וגו':  היו מתענין וירדו גשמים קודם הנץ החמה כו':  ת``ר היו מתענין וירדו להם גשמים <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>קודם הנץ החמה לא ישלימו</span> לאחר הנץ החמה ישלימו דברי ר' מאיר ר' יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>קודם חצות</span> לא ישלימו לאחר חצות ישלימו רבי יוסי אומר קודם ט' שעות לא ישלימו לאחר ט' שעות ישלימו שכן מצינו באחאב מלך ישראל שהתענה מתשע שעות ולמעלה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09a21' data-rgl='29'> מלכים א כא </span> הראית כי נכנע אחאב וגו' ר' יהודה נשיאה גזר תעניתא וירדו להם גשמים לאחר הנץ החמה סבר לאשלומינהו א``ל רבי אמי קודם חצות ואחר חצות שנינו שמואל הקטן גזר תעניתא וירדו להם גשמים קודם הנץ החמה כסבורין העם לומר שבחו של צבור הוא אמר להם אמשול לכם [משל] <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>למה הדבר דומה</span> לעבד שמבקש פרס מרבו אמר להם תנו לו ואל אשמע קולו שוב שמואל הקטן גזר תעניתא וירדו להם גשמים לאחר שקיעת החמה כסבורים העם לומר שבחו של צבור הוא אמר להם שמואל לא שבח של צבור הוא אלא אמשול לכם משל למה הדבר דומה לעבד שמבקש פרס מרבו ואמר להם המתינו לו עד שיתמקמק ויצטער ואחר כך תנו לו ולשמואל הקטן שבחו של צבור היכי דמי אמר משיב הרוח ונשב זיקא אמר מוריד הגשם ואתא מיטרא:  מעשה וגזרו תענית בלוד כו':  ונימא הלל מעיקרא אביי ורבא דאמרי תרווייהו לפי שאין אומרים הל


id: 2903
lvr: 29
prk: 03
nru: דף כו,א גמרא
pgu: כו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אלא על נפש שבעה וכרס מלאה איני והא רב פפא איקלע לבי כנישתא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דאבי גובר</span> וגזר תענית וירדו להם גשמים עד חצות ואמר הלל ואחר כך אכלו ושתו שאני בני מחוזא דשכיחי בהו שכרות:
<BR


id: 2904
lvr: 29
prk: 04
nru: דף כו,א משנה
pgu: כו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  בשלשה פרקים בשנה כהנים נושאין את כפיהן ארבע פעמים ביום בשחרית במוסף במנחה וב<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>נעילת שערים</span> בתעניות ובמעמדות וביום הכפורים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלו הן מעמדות</span> לפי שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl='2'> במדבר כח </span> צו את בני ישראל את קרבני לחמי וכי היאך קרבנו של אדם קרב והוא אינו עומד על גביו התקינו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נביאים הראשונים</span> עשרים וארבעה משמרות <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>על כל משמר</span> ומשמר היה מעמד בירושלים של כהנים של לוים ושל ישראלים הגיע זמן המשמר לעלות <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כהנים ולוים</span> עולים לירושלים וישראל שבאותו משמר מתכנסין לעריהן וקוראין במעשה בראשית <ואנשי המעמד היו מתענין ארבעה ימים בשבוע מיום ב' ועד יום חמישי ולא היו מתענין ערב שבת מפני כבוד השבת ולא באחד בשבת כדי שלא יצאו ממנוחה ועונג ליגיעה ותענית וימותו> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ביום הראשון</span> בראשית ויהי רקיע בשני יהי רקיע ויקוו המים בשלישי יקוו המים ויהי מאורות ברביעי יהי מאורות וישרצו המים בחמישי ישרצו המים ותוצא הארץ בששי ותוצא הארץ ויכלו השמים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>פרשה גדולה</span> קורין אותה בשנים והקטנה ביחיד בשחרית במוסף ובמנחה נכנסין וקורין על פיהן כקורין את שמע ערב שבת במנחה לא היו נכנסין מפני כבוד השבת כל יום שיש בו הלל אין מעמד בשחרית <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>קרבן מוסף</span> אין בנעילה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>קרבן עצים</span> אין במנחה דברי ר' עקיבא אמר לו בן עזאי כך היה רבי יהושע שונה קרבן מוסף אין במנחה קרבן עצים אין בנעילה חזר רבי עקיבא להיות שונה כבן עזאי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>זמן עצי כהנים והעם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>תשעה</span> באחד בניסן <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בני ארח בן יהודה</span> בעשרים בתמוז <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>בני דוד</span> בן יהודה בחמשה באב בני פרעוש בן יהודה בשבעה בו בני יונדב בן רכב בעשרה בו בני סנאה בן בנימן בחמשה עשר בו בני זתוא בן יהודה ועמהם כהנים ולוים וכל מי שטעה בשבטו ובני גונבי עלי ובני קוצעי קציעות בעשרים בו בני פחת מואב בן יהודה בעשרים באלול בני עדין בן יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>באחד בטבת</span> שבו בני פרעוש שניה באחד בטבת לא היה בו מעמד שהיה בו הלל וקרבן מוסף וקרבן עצים חמשה דברים אירעו את אבותינו בשבעה עשר בתמוז וחמשה בתשעה באב בשבעה עשר בתמו


id: 2904
lvr: 29
prk: 04
nru: דף כו,ב משנה
pgu: כו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>נשתברו הלוחות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ובטל התמיד</span> והובקעה העיר ושרף אפוסטמוס את התורה והעמיד צלם בהיכל בתשעה באב נגזר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>על אבותינו</span> שלא יכנסו לארץ וחרב הבית בראשונה ובשניה ונלכדה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ביתר</span> ונחרשה העיר משנכנס אב ממעטין בשמחה שבת שחל תשעה באב להיות בתוכה אסור מלספר ומלכבס ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בחמישי מותרין</span> מפני כבוד השבת ערב תשעה באב לא יאכל אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שני תבשילין</span> לא יאכל בשר ולא ישתה יין רבן שמעון בן גמליאל אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ישנה</span> רבי יהודה מחייב ב<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כפיית המטה</span> ולא הודו לו חכמים אמר רבן שמעון בן גמליאל לא היו ימים טובים לישראל כחמשה עשר באב וכיוה``כ שבהן בנות ירושלים יוצאות בכלי לבן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שאולין</span> שלא לבייש את מי שאין לו כל הכלים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>טעונין טבילה</span> ובנות ירושלים יוצאות <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וחולות</span> בכרמים ומה היו אומרות בחור שא נא עיניך וראה מה אתה בורר לך אל תתן עיניך בנוי תן עיניך במשפחה<span class='tlm-sfr' data-chp='2831' data-rgl='32'> משלי לא </span> שקר החן והבל היופי אשה יראת ה' היא תתהלל ואומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2831' data-rgl='33'> משלי לא </span> תנו לה מפרי ידיה ויהללוה בשערים מעשיה וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='3003' data-rgl='11'> שיר השירים ג </span> צאינה וראינה בנות ציון <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>במלך שלמה</span> בעטרה שעטרה לו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אמו</span> ביום חתונתו וביום שמחת לבו ביום חתונתו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>זה מתן תורה</span> וביום שמחת לבו זה בנין בית המקדש שיבנה במהרה בימינו


id: 2904
lvr: 29
prk: 04
nru: דף כו,ב גמרא
pgu: כו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  בשלשה פרקים בשנה כהנים נושאין את כפיהם כו':  תעניות ומעמדות מי איכא מוסף חסורי מיחסרא והכי קתני בשלשה פרקים כהנים נושאין את כפיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כל זמן שמתפללין</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>יש מהן ארבעה פעמים ביום</span> שחרית ומוסף מנחה ונעילת שערים ואלו הן שלשה פרקים תעניות ומעמדות ויום הכפורים א``ר נחמן אמר רבה בר אבוה זו דברי רבי מאיר אבל חכמים אומרים שחרית ומוסף יש בהן נשיאת כפים מנחה ונעילה אין בהן נשיאת כפים מאן חכמים ר' יהודה היא דתניא שחרית ומוסף מנחה ונעילה כולן יש בהן נשיאת כפים דברי ר``מ ר``י אומר שחרית ומוסף יש בהן נשיאת כפים מנחה ונעילה אין בהן נשיאת כפים רבי יוסי אומר נעילה יש בה נשיאת כפים מנחה אין בה נשיאת כפים במאי קמיפלגי רבי מאיר סבר כל יומא טעמא מאי לא פרשי כהני ידייהו במנחתא משום שכרות <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>האידנא</span> ליכא שכרות רבי יהודה סבר שחרית ומוסף דכל יומא לא שכיח שכרות לא גזרו בהו רבנן מנחה ונעילה דכל יומא שכיחא שכרות גזרו בהו רבנן רבי יוסי סבר מנחה דאיתה בכל יומא גזרו בה רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>נעילה דליתה בכל יומא</span> לא גזרו בה רבנן אמר רב יהודה אמר רב הלכה כרבי מאיר ורבי יוחנן אמר נהגו העם כרבי מאיר ורבא אמר מנהג כרבי מאיר מאן דאמר הלכה כרבי מאיר דרשינן לה בפירקא מאן דאמר מנהג מידרש לא דרשינן אורויי מורינן ומאן דאמר נהגו אורויי לא מורינן ואי עביד עביד ולא מהדרינן ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ורב נחמן אמר הלכה כרבי יוסי והלכה כרבי יוסי</span> והאידנא מ``ט פרשי כהני ידייהו במנחתא דתעניתא כיון דבסמוך לשקיעת החמה קא פרשי <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>כתפלת נעילה דמיא</span> דכולי עלמא מיהת שכור אסור בנשיאת כפים מנהני מילי אמר רבי יהושע בן לוי משום בר קפרא למה נסמכה <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>פרשת כהן מברך</span> לפרשת נזיר לומר מה נזיר אסור ביין אף כהן מברך אסור ביין מתקיף לה אבוה דרבי זירא ואמרי לה אושעיא בר זבדא אי מה נזיר אסור בחרצן אף כהן מברך אסור בחרצן א``ר יצחק אמר קרא לשרתו ולברך בשמו מה משרת מותר בחרצן אף כהן מברך מותר בחרצ


id: 2904
lvr: 29
prk: 04
nru: דף כז,א גמרא
pgu: כז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אי מה משרת בעל מום לא אף כהן מברך בעל מום לא הא איתקש לנזיר ומאי חזית דמקשת לקולא אקיש לחומרא אסמכתא נינהו מדרבנן ולקולא:  אלו הן מעמדות לפי שנאמר צו את בני ישראל כו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מאי קאמר</span> ה``ק אלו הן מעמדות ומה טעם תיקנו מעמדות לפי שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl='2'> במדבר כח </span> צו את בני ישראל ואמרת אליהם את קרבני לחמי לאשי והיאך קרבנו של אדם קרב והוא אינו עומד על גביו התקינו נביאים הראשונים עשרים וארבעה משמרות על כל משמר ומשמר היה מעמד בירושלים של כהני' ושל לוים ושל ישראלים הגיע זמן משמר לעלות כהנים ולוים עולין לירושלים ת``ר עשרים וארבעה משמרות בארץ ישראל ושתים עשרה ביריחו שתים עשרה ביריחו נפישן להו טובא אלא שתים עשרה מהן ביריחו הגיע זמן המשמר לעלות חצי המשמר היה עולה מארץ ישראל לירושלים וחצי המשמר היה עולה מיריחו כדי שיספקו מים ומזון לאחיהם שבירושלים אמר רב יהודה אמר שמואל כהנים ולוים וישראלים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מעכבין את הקרבן</span> במתניתא תנא ר``ש בן אלעזר כהנים ולוים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וכלי שיר מעכבין את הקרבן</span> במאי קמיפלגי מר סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>עיקר שירה בפה</span> ומר סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>עיקר שירה בכלי</span> אמר רב חמא בר גוריא אמר רב משה תיקן להם לישראל שמונה משמרות <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ארבעה מאלעזר</span> וד' מאיתמר בא שמואל והעמידן על שש עשרה בא דוד והעמידן על עשרים וארבעה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='25a26' data-rgl='31'> דברי הימים א כו </span> בשנת הארבעים למלכות דוד נדרשו וימצא בהם גבורי החיל ביעזר גלעד מיתיבי משה תיקן להם לישראל שמונה משמרות ארבעה מאלעזר וארבעה מאיתמר בא דוד ושמואל והעמידן על עשרים וארבע שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='25a09' data-rgl='22'> דברי הימים א ט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>המה יסד דוד ושמואל הרואה באמונתם</span> הכי קאמר מיסודו של דוד ושמואל הרמתי העמידום על עשרים וארבע תניא אידך משה תיקן להם לישראל שש עשרה משמרות שמונה מאלעזר ושמונה מאיתמר וכשרבו בני אלעזר על בני איתמר חלקום והעמידום על עשרים וארבע שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='25a24' data-rgl='4'> דברי הימים א כד </span> וימצאו בני אלעזר רבים לראשי הגברים מן בני איתמר ויחלקום לבני אלעזר ראשים לבית אבות ששה עשר ולבני איתמר לבית אבותם שמונה ואומר<span class='tlm-sfr' data-chp='25a24' data-rgl='6'> דברי הימים א כד </span> בית אב אחד אחוז לאלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ואחוז אחוז לאיתמר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מאי ואומר</span> וכי תימא כי היכי דנפישי בני אלעזר הכא נמי דנפישי בני איתמר שמונה מעיקרא ארבעה הוו ת``ש בית אב אחד אחוז לאלעזר ואחוז אחוז לאיתמר תיובתא דרב חמא בר גוריא אמר לך רב חמא בר גוריא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תנאי היא</span> ואנא דאמרי כי האי תנא דאמר שמונה ת``ר ארבעה משמרות <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>עלו מן הגולה</span> ואלו הן ידעיה [חרים] <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>פשחור ואימר</span> עמדו נביאים שביניה


id: 2904
lvr: 29
prk: 04
nru: דף כז,ב גמרא
pgu: כז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>וחלקום</span> והעמידום על עשרים וארבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בללום ונתנום בקלפי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בא ידעיה</span> ונטל חלקו וחלק חבריו שש בא [חרים] ונטל חלקו וחלק חבריו שש וכן פשחור וכן אימר וכן התנו נביאים שביניהם שאפילו <יהוידיב> [יהויריב] ראש משמרת עולה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא ידחה ידעיה</span> ממקומו אלא ידעיה עיקר <ויהוידיב> [ויהויריב] טפל לו:  וישראל שבאותו משמר מתכנסין בעריהן וקורין במעשה בראשית:  מנהני מילי א``ר יעקב בר אחא אמר רב אסי אלמלא מעמדות לא נתקיימו שמים וארץ שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0115' data-rgl=''> בראשית טו </span> ויאמר ה' אלהים במה אדע כי אירשנה אמר אברהם רבש``ע שמא ישראל חוטאין לפניך אתה עושה להם כדור המבול וכדור הפלגה א``ל לאו אמר לפניו רבש``ע הודיעני במה אירשנה א``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0115' data-rgl='9'> בראשית טו </span> קחה לי עגלה משולשת ועז משולשת וגו' אמר לפניו רבש``ע תינח בזמן שבית המקדש קיים בזמן שאין בית המקדש קיים מה תהא עליהם אמר לו כבר תקנתי להם סדר קרבנות בזמן שקוראין בהן לפני מעלה אני עליהם כאילו הקריבום לפני ואני מוחל להם על כל עונותיהם ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אנשי משמר</span> היו מתפללין על קרבן אחיהם שיתקבל ברצון ואנשי מעמד מתכנסין לבית הכנסת ויושבין ד' תעניות בשני בשבת בשלישי ברביעי ובחמישי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בשני על יורדי הים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בשלישי על הולכי מדברות</span> ברביעי על אסכרא שלא תיפול על התינוקות בחמישי על עוברות ומיניקות עוברות שלא יפילו מיניקות שיניקו את בניהם ובערב שבת לא היו מתענין מפני כבוד השבת ק``ו בשבת עצמה באחד בשבת מ``ט לא אמר ר' יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מפני הנוצרים</span> ר' שמואל בר נחמני אמר מפני שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שלישי ליצירה</span> ריש לקיש אמר מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='16'><span class='tlm-rsh' data-nro='17'>נשמה יתירה</span></span> דאמר ריש לקיש נשמה יתירה ניתנה בו באדם בע``ש במוצאי שבת נוטלין אותה ממנו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0234' data-rgl=''> שמות לד </span> שבת וינפש <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כיון ששבת</span> וי אבדה נפש:  ביום הראשון בראשית ויהי רקיע:  תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בראשית בשנים</span> יהי רקיע באחד בשלמא יהי רקיע באחד תלתא פסוקי הוו אלא בראשית בשנים <מ``ט> ה' פסוקי הויין <ותנן> [ותניא] הקורא בתורה אל יפחות מג' פסוקים <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>רב אמר דולג</span> ושמואל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>פוסק</span> ורב דאמר דולג מ``ט לא אמר פוסק קסבר כל פסוקא דלא פסקיה משה אנן לא פסקינן ליה ושמואל אמר פוסק ומי פסקינן והאמר רבי חנינא קרא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>צער גדול</span> היה לי אצל ר' חנינא הגדול ולא התיר לי לפסוק אלא לתינוקות של בית רבן הואיל ולהתלמד עשוין ושמואל התם טעמא מאי משום דלא אפשר הכא נמי לא אפשר ושמואל אמר פוסק מ``ט לא אמר דולג גזירה משום הנכנסין וגזירה משום היוצאין <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מיתיבי פרשה של ששה פסוקים</span> קורין אותה בשנים ושל חמשה [ביחיד ואם] הראשון קורא ג' השני קורא שנים מפרשה זו ואחד מפרשה אחרת וי``א ג' לפי שאין מתחילין בפרשה פחות משלשה פסוקין למ``ד דולג לידלוג ולמאן דאמר פוסק ליפסוק שאני הת


id: 2904
lvr: 29
prk: 04
nru: דף כח,א גמרא
pgu: כח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דאית ליה רווחא</span>:  פרשה גדולה קורין אותה בשנים בשחרית ובמוסף ובמנחה קורין על פיהן כו':  איבעיא להו היכי קאמר בשחרית ובמוסף קורין אותה בספר ובמנחה קורין אותה על פה כקורין את שמע או דלמא הכי קתני בשחרית קורין אותה בספר ובמוסף ובמנחה קורין אותה על פה כקורין את שמע תא שמע דתניא בשחרית ובמוסף נכנסין לבית הכנסת וקורין כדרך שקורין כל השנה ובמנחה יחיד קורא אותה על פה אמר ר' יוסי וכי יחיד יכול לקרות דברי תורה על פה בצבור אלא כולן נכנסין וקורין אותה על פה כקורין את שמע:  כל יום שיש בו הלל אין בו מעמד כו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מה הפרש בין זה לזה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הללו דברי תורה</span> והללו דברי סופרים:  זמן עצי כהנים והעם כו':  ת``ר למה הוצרכו לומר זמן עצי כהנים והעם אמרו כשעלו בני הגולה לא מצאו עצים בלשכה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עמדו אלו</span> והתנדבו משלהם וכך התנו נביאים שביניהן שאפי' לשכה מלאה עצים יהיו אלו מתנדבין משלהן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='35b10' data-rgl='35'> נחמיה י </span> והגורלות הפלנו על קרבן העצים הכהנים הלוים והעם להביא לבית אלהינו לבית אבותינו לעתים מזומנים שנה בשנה לבער על מזבח ה' אלהינו ככתוב בתורה:  ועמהם כהנים ולוים וכל מי כו':  תנו רבנן מה היו בני גונבי עלי ובני קוצעי קציעות אמרו פעם אחת גזרה <המלכות גזירה> {מלכות הרשעה שמד} על ישראל שלא יביאו עצים למערכה ושלא יביאו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בכורים</span> לירושלים והושיבו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>פרוזדאות</span> על הדרכים כדרך שהושיב ירבעם בן נבט שלא יעלו ישראל לרגל מה עשו כשרין <שבאותו הדור ויראי חטא> [ויראי חטא שבאותו הדור] הביאו סלי בכורים וחיפום <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בקציעות</span> ונטלום ועלי על כתפיהן וכיון שהגיעו אצל פרוזדאות אמרו להם להיכן אתם הולכין אומרין להם לעשות שני עיגולי דבילה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>במכתשת שלפנינו</span> ובעלי שעל כתפינו כיון שעברו מהן עיטרום בסלים והביאום לירושלים תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הן הן בני סלמאי הנתופתי</span> ת``ר מה הן בני סלמאי הנתופתי אמרו פעם אחת גזרה <המלכות גזירה> {מלכות הרשעה שמד} על ישראל שלא יביאו עצים למערכה והושיבו פרוזדאות על הדרכים כדרך שהושיב ירבעם בן נבט על הדרכים שלא יעלו ישראל לרגל מה עשו יראי חטא שבאותו הדור הביאו גזיריהן ועשו סולמות והניחו על כתפיהם והלכו להם כיון שהגיעו אצלן אמרו להם להיכן אתם הולכין אמרו להם להביא גוזלות משובך שלפנינו ובסולמות שעל כתפינו כיון שעברו מהן פירקום והביאום והעלום לירושלים ועליהם ועל כיוצא בהם הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2810' data-rgl='7'> משלי י </span> זכר צדיק לברכה ועל ירבעם בן נבט וחבריו נאמר ושם רשעים ירקב:  בעשרים בו בני פחת מואב בן יהודה:  תנא בני פחת מואב בן יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הן הן בני דוד בן יהודה</span> דברי ר' מאיר רבי יוסי אומר הן הן בני <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>יואב בן צרויה</span>:  בעשרים באלול בני עדין בן יהודה וכו':  תנו רבנן בני עדין בן יהודה הן הן בני דוד בן יהודה דברי רבי יהודה רבי יוסי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הן הן בני יואב בן צרויה</span>:  באחד בטבת שבו בני פרעוש שניה כו':  מני מתני' לא ר' מאיר ולא רבי יהודה ולא רבי יוסי אי ר``מ ליתני שבו בני דוד בן יהודה שניה אי רבי יהודה ליתני שבו בני דוד בן יהודה שניה אי רבי יוסי ליתני שבו בני יואב בן צרויה שניה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לעולם ר' יוסי ותרי תנאי אליבא דר' יוסי</span>:  באחד בטבת לא היה בו מעמד כו':  אמר ליה מר קשישא בריה דרב חסדא לרב אש


id: 2904
lvr: 29
prk: 04
nru: דף כח,ב גמרא
pgu: כח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מאי שנא הלל דדחי דידיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ומאי שנא מוסף דלא דחי דידיה</span> א``ל רב אשי השתא דלאו דידיה דחי דידיה לא כל שכן אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הכי קאמינא</span> לך לא לידחי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אלא דידיה</span> אמר ליה איכא ר' יוסי דקאי כוותך דתניא ר' יוסי אומר כל יום שיש בו מוסף יש בו מעמד מעמד דמאי אילימא מעמד דשחרית הא תנא קמא נמי הכי קאמר אלא מעמד דמוסף דידיה נמי לא דחי אלא דמנחה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>קרבן עצים</span> דחי אלא לאו דנעילה שמע מינה דידיה דחי דלאו דידיה לא דחי שמע מינה וליתני נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>באחד בניסן</span> לא היה בו מעמד מפני שיש בו הלל וקרבן מוסף וקרבן עצים אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>זאת אומרת</span> הלילא דבריש ירחא לאו דאורייתא דאמר רבי יוחנן משום רבי שמעון בן יהוצדק שמונה עשר יום בשנה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>יחיד</span> גומר בהן את הלל ואלו הן שמונת ימי החג ושמונת ימי חנוכה ויום טוב הראשון של פסח ויום טוב <ראשון> של עצרת <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ובגולה</span> עשרים ואחד יום ואלו הן תשעת ימי החג ושמונת ימי חנוכה ושני ימים הראשונים של פסח וב' ימים טובים של עצרת רב איקלע לבבל חזינהו דקא קרו הלילא בריש ירחא סבר לאפסוקינהו כיון דחזא דקא מדלגי דלוגי אמר שמע מינה מנהג אבותיהם בידיהם תנא יחיד <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא יתחיל</span> ואם התחיל גומר:  ה' דברים אירעו את אבותינו בשבעה עשר בתמוז כו':  נשתברו הלוחות מנלן דתניא בששה לחדש ניתנו עשרת הדברות לישראל רבי יוסי אומר בשבעה בו מאן דאמר בששה ניתנו בששה ניתנו ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בשבעה עלה משה</span> מ``ד בשבעה בשבעה ניתנו ובשבעה עלה משה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0224' data-rgl='16'> שמות כד </span> ויקרא אל משה ביום השביעי וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0224' data-rgl='18'> שמות כד </span> ויבא משה בתוך הענן ויעל אל ההר ויהי משה בהר ארבעים יום וארבעים לילה עשרים וארבעה דסיון ושיתסר דתמוז מלו להו ארבעין בשיבסר בתמוז נחית אתא ותברינהו ללוחות וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0232' data-rgl='19'> שמות לב </span> ויהי כאשר קרב אל המחנה וירא את העגל וישלך מידיו את הלוחות וישבר אותם תחת ההר:  בטל התמיד <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>גמרא</span>:  הובקעה העיר בי``ז הוה והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1152' data-rgl='6'> ירמיהו נב </span> בחדש הרביעי בתשעה לחדש ויחזק הרעב בעיר וכתיב בתריה<span class='tlm-sfr' data-chp='1152'>ירמיהו נב</a> ותבקע העיר וגו' אמר רבא לא קשיא כאן בראשונה כאן בשניה דתניא בראשונה הובקעה העיר בתשעה בתמוז בשניה בשבעה עשר בו:  שרף אפוסטמוס את התורה גמרא:  העמיד צלם בהיכל מנלן דכתיב<a href='3412' data-rgl='11'> דנייאל יב </span> ומעת הוסר התמיד ולתת שקוץ שומם וחד הוה והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3409' data-rgl='27'> דנייאל ט </span> ועל כנף שקוצים משומם אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>תרי הוו</span> ונפל חד על חבריה ותבריה ליה לידיה ואשתכח דהוה כתי


id: 2904
lvr: 29
prk: 04
nru: דף כט,א גמרא
pgu: כט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אנת צבית לחרובי ביתא ידך אשלימת ליה בתשעה באב נגזר על אבותינו שלא יכנסו לארץ מנלן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0240' data-rgl='17'> שמות מ </span> ויהי בחדש הראשון בשנה השנית באחד לחדש הוקם המשכן ואמר מר שנה ראשונה עשה משה את המשכן שניה הקים משה את המשכן ושלח מרגלים וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0410' data-rgl='11'> במדבר י </span> ויהי בשנה השנית בחדש השני בעשרים בחדש נעלה הענן מעל משכן העדות וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0410' data-rgl='33'> במדבר י </span> ויסעו מהר ה' דרך שלשת ימים אמר רבי חמא בר חנינא אותו היום סרו מאחרי ה' וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='4'> במדבר יא </span> והאספסוף אשר בקרבו התאוו תאוה וישובו ויבכו גם בני ישראל וגו' וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='20'> במדבר יא </span> עד חדש ימים וגו' דהוו להו עשרין ותרתין בסיון וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0412' data-rgl='15'> במדבר יב </span> ותסגר מרים שבעת ימים דהוו להו עשרין ותשעה בסיון וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0413' data-rgl='2'> במדבר יג </span> שלח לך אנשים ותניא בעשרים ותשעה בסיון שלח משה מרגלים וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0413' data-rgl='25'> במדבר יג </span> וישובו מתור הארץ מקץ ארבעים יום הני ארבעים יום נכי חד הוו אמר אביי תמוז דההיא שתא מלויי מליוה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3201' data-rgl='15'> איכה א </span> קרא עלי מועד לשבור בחורי וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0414' data-rgl='1'> במדבר יד </span> ותשא כל העדה ויתנו את קולם ויבכו העם בלילה ההוא אמר רבה אמר ר' יוחנן <אותו היום ערב> [אותה לילה ליל] תשעה באב היה אמר להם הקב``ה אתם בכיתם בכיה של חנם ואני קובע לכם בכיה לדורות חרב הבית בראשונה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09b25' data-rgl='8'> מלכים ב כה </span> ובחדש החמישי בשבעה לחדש היא שנת תשע עשרה [שנה] למלך נבוכדנאצר מלך בבל בא נבוזראדן רב טבחים עבד מלך בבל ירושלם וישרוף את בית ה' וגו' וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1152' data-rgl='12'> ירמיהו נב </span> ובחדש החמישי בעשור לחדש היא שנת תשע עשרה [שנה] למלך נבוכדנאצר מלך בבל בא נבוזראדן רב טבחים עמד לפני מלך בבל בירושלם וגו' ותניא אי אפשר לומר בשבעה שהרי כבר נאמר בעשור ואי אפשר לומר בעשור שהרי כבר נאמר בשבעה הא כיצד בשבעה נכנסו נכרים להיכל ואכלו וקלקלו בו שביעי שמיני ותשיעי סמוך לחשכה הציתו בו את האור והיה דולק והולך כל היום כולו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1106' data-rgl='4'> ירמיהו ו </span> אוי לנו כי פנה היום כי ינטו צללי ערב והיינו דאמר רבי יוחנן אלמלי הייתי באותו הדור לא קבעתיו אלא בעשירי מפני שרובו של היכל בו נשרף ורבנן אתחלתא דפורענותא עדיפא ובשניה מנלן דתניא מגלגלין זכות ליום זכאי וחובה ליום חייב אמרו כשחרב בית המקדש בראשונה אותו היום ערב תשעה באב היה ומוצאי שבת היה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מוצאי שביעית</span> היתה ומשמרתה של יהויריב היתה והלוים היו אומרי' שירה ועומדין על דוכנם ומה שירה היו אומרים<span class='tlm-sfr' data-chp='2694' data-rgl='23'> תהילים צד </span> וישב עליהם את אונם וברעתם יצמיתם ולא הספיקו לומר יצמיתם ה' אלהינו עד שבאו נכרים וכבשום וכן בשניה נלכדה ביתר גמרא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>נחרשה העיר</span> תניא כשחרב טורנוסרופוס הרשע את ההיכל נגזרה גזרה על רבן גמליאל להריגה בא <אדון אחד> {אותו הגמון} ועמד בבית המדרש ואמר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בעל החוטם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מתבקש</span> בעל החוטם מתבקש שמע רבן גמליאל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אזל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>טשא</span> מינייהו אזל לגביה בצנעא א``ל אי מצילנא לך מייתית לי לעלמא דאתי א``ל הן א``ל אשתבע לי אשתבע ליה סליק לאיגרא נפיל ומית וגמירי דכי גזרי גזירתא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ומית חד מינייהו</span> מבטלי לגזרתייהו יצתה בת קול ואמרה <אדון זה> {אותו הגמון} מזומן לחיי העולם הבא תנו רבנן משחרב הבית בראשונה נתקבצו כיתות כיתות של פרחי כהונה ומפתחות ההיכל בידן ועלו לגג ההיכל ואמרו לפניו רבונו של עולם הואיל ולא זכינו להיות גזברין נאמנים יהיו מפתחות מסורות לך וזרקום כלפי מעלה ויצתה כעין פיסת יד וקיבלתן מהם והם קפצו ונפלו לתוך האור ועליהן קונן ישעיהו הנביא<span class='tlm-sfr' data-chp='1022' data-rgl='1'> ישעיהו כב </span> משא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>גיא חזיון</span> מה לך איפוא כי עלית כולך לגגות תשואות מלאה עיר הומיה קריה עליזה חלליך לא חללי חרב ולא מתי מלחמה אף בהקב``ה נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1022' data-rgl='5'> ישעיהו כב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מקרקר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>קיר ושוע</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אל ההר</span>:  משנכנס אב ממעטין בשמחה כו':  אמר רב יהודה בריה דרב שמואל בר שילת משמיה דרב כשם שמשנכנס אב ממעטין בשמחה כך <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>משנכנס אדר</span> מרבין בשמח


id: 2904
lvr: 29
prk: 04
nru: דף כט,ב גמרא
pgu: כט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב פפא הלכך בר ישראל דאית ליה דינא בהדי נכרי לישתמיט מיניה באב דריע מזליה ולימצי נפשיה באדר דבריא מזליה<span class='tlm-sfr' data-chp='1129' data-rgl='11'> ירמיהו כט </span> לתת לכם אחרית ותקוה אמר רב יהודה בריה דרב שמואל בר שילת משמיה דרב אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דקלים</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כלי פשתן</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0127' data-rgl='27'> בראשית כז </span> ויאמר ראה ריח בני כריח שדה אשר ברכו ה' אמר רב יהודה בריה דרב שמואל בר שילת משמיה דרב כריח שדה של תפוחים:  שבת שחל תשעה באב להיות בתוכה אסורין לספר ולכבס:  אמר רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לא שנו</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אלא</span> לכבס וללבוש אבל לכבס ולהניח מותר ורב ששת אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אפילו לכבס ולהניח</span> אסור <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אמר רב ששת תדע</span> דבטלי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>קצרי</span> דבי רב מתיב רב המנונא בחמישי מותרים מפני כבוד השבת למאי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אילימא לכבס וללבוש</span> מאי כבוד שבת איכא אלא להניח ובחמישי הוא דשרי אבל השבת כולה אסור <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לעולם לכבס וללבוש</span> וכשאין לו אלא חלוק אחד דאמר רב אסי א``ר יוחנן מי שאין לו אלא חלוק אחד מותר לכבסו ב<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>חולו של מועד</span> איתמר נמי אמר רבי בנימין אמר רבי אלעזר לא שנו אלא לכבס וללבוש אבל להניח מותר מיתיבי אסור לכבס לפני תשעה באב אפילו להניח לאחר תשעה באב <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וגיהוץ שלנו</span> ככיבוס שלהן וכלי פשתן אין בהם משום גיהוץ תיובתא שלח רב יצחק בר גיורי משמיה דרבי יוחנן אע``פ שאמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כלי פשתן אין בהן</span> משום גיהוץ אבל אסור ללובשן בשבת שחל תשעה באב להיות בתוכה אמר רב לא שנו אלא לפניו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אבל לאחריו</span> מותר ושמואל אמר אפילו לאחריו נמי אסור מיתיבי שבת שחל תשעה באב להיות בתוכה אסור לספר ולכבס ובחמישי מותרין מפני כבוד השבת כיצד <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>חל להיות באחד בשבת מותר לכבס כל השבת כולה</span> בשני בשלישי ברביעי ובחמישי לפניו אסור לאחריו מותר חל להיות בערב שבת מותר לכבס בחמישי מפני כבוד השבת ואם לא כבס בחמישי בשבת מותר לכבס בערב שבת מן המנחה ולמעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לייט עלה אביי ואיתימא רב אחא בר יעקב אהא</span> חל להיות בשני ובחמישי קורין שלשה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ומפטיר</span> אחד בשלישי וברביעי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>קורא אחד ומפטיר אחד</span> רבי יוסי אומר לעולם קורין שלשה ומפטיר אחד תיובתא דשמואל אמר לך שמואל תנאי היא דתניא תשעה באב שחל להיות בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>וכן ערב תשעה באב שחל להיות בשבת</span> אוכל ושותה כל צרכו ומעלה על שולחנו אפילו כסעודת שלמה בשעתו ואסור לספר ולכבס מר``ח <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ועד התענית</span> דברי רבי מאיר רבי יהודה אומר כל החדש כולו אסור רשב``ג אומר אינו אסור אלא אותה שבת בלבד ותניא אידך ונוהג אבל מראש חדש ועד התענית דברי ר' מאיר רבי יהודה אומר כל החדש כולו אסור רשב``ג אומר אינו אסור אלא אותה שבת בלבד אמר ר' יוחנן ושלשתן מקרא אחד דרשו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1302' data-rgl='13'> הושע ב </span> והשבתי כל משושה חגה חדשה ושבתה מאן דאמר מר``ח ועד התעני


id: 2904
lvr: 29
prk: 04
nru: דף ל,א גמרא
pgu: ל
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מחגה</span> ומ``ד כל החדש כולו אסור מחדשה ומ``ד כל השבת כולה אסור משבתה אמר רבא הלכה כרשב``ג ואמר רבא הלכה כרבי מאיר ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תרוייהו לקולא</span> וצריכא דאי אשמועינן הלכה כר' מאיר הוה אמינא אפילו מר``ח קמ``ל הלכה כרשב``ג ואי אשמועינן הלכה כרשב``ג הוה אמינא אפילו לאחריו קמ``ל הלכה כרבי מאיר:  ערב תשעה באב לא יאכל אדם ב' תבשילין כו':  אמר רב יהודה לא שנו אלא משש שעות ולמעלה אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>משש שעות ולמטה</span> מותר ואמר רב יהודה לא שנו אלא בסעודה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>המפסיק בה</span> אבל בסעודה שאינו מפסיק בה מותר ותרוייהו לקולא וצריכא דאי אשמעינן בסעודה המפסיק בה הוה אמינא אפי' משש שעות ולמטה קמ``ל משש שעות ולמעלה ואי אשמעינן משש שעות ולמעלה הוה אמינא אפי' בסעודה שאינו מפסיק בה קמ``ל בסעודה המפסיק בה תניא כלישנא קמא תניא כלישנא בתרא תניא כלישנא בתרא הסועד ערב תשעה באב אם עתיד לסעוד סעודה אחרת מותר לאכול בשר ולשתות יין ואם לאו אסור לאכול בשר ולשתות יין תניא כלישנא קמא ערב תשעה באב לא יאכל אדם שני תבשילין לא יאכל בשר ולא ישתה יין רבן שמעון בן גמליאל אומר ישנה אמר רבי יהודה כיצד משנה אם היה רגיל לאכול שני תבשילין יאכל מין אחד ואם היה רגיל לסעוד בעשרה בני אדם סועד בחמשה היה רגיל לשתות עשרה כוסות שותה חמשה כוסות במה דברים אמורים משש שעות ולמעלה אבל משש שעות ולמטה מותר תניא אידך ערב תשעה באב לא יאכל אדם שני תבשילין לא יאכל בשר ולא ישתה יין דברי ר``מ וחכ``א ישנה וממעט בבשר וביין כיצד ממעט אם היה רגיל לאכול ליטרא בשר יאכל חצי ליטרא היה רגיל לשתות לוג יין ישתה חצי לוג יין ואם אינו רגיל כל עיקר אסור רשב``ג אומר אם היה רגיל לאכול צנון או <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מליח</span> אחר סעודתו הרשות בידו תניא אידך כל שהוא משום תשעה באב אסור לאכול בשר ואסור לשתות יין ואסור לרחוץ כל שאינו משום ט``ב מותר לאכול בשר ולשתות יין ואסור לרחוץ ר' ישמעאל ברבי יוסי אומר משום אביו כל שעה שמותר לאכול בשר מותר לרחוץ ת``ר כל מצות הנוהגות באבל נוהגות בתשעה באב אסור באכילה ובשתיה ובסיכה ובנעילת הסנדל ובתשמיש המטה ואסור לקרות בתורה בנביאים ובכתובים ולשנות במשנה בתלמוד ובמדרש ובהלכות ובאגדות אבל קורא הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>במקום שאינו רגיל לקרות</span> ושונה במקום שאינו רגיל לשנות וקורא בקינות באיוב ובדברים הרעים שבירמיה ותינוקות של בית רבן בטלין משום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2619' data-rgl='9'> תהילים יט </span> פקודי ה' ישרים משמחי לב ר' יהודה אומר אף אינו קורא במקום שאינו רגיל לקרות ואינו שונה במקום שאינו רגיל לשנות אבל קורא הוא באיוב ובקינות ובדברים הרעים שבירמיהו ותינוקות של בית רבן בטלים בו משום שנאמר פקודי ה' ישרים משמחי לב:  לא יאכל בשר ולא ישתה יין:  תנא אבל אוכל הוא בשר מליח ושותה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>יין מגתו</span> בשר מליח <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>עד כמה</span> אמר רב חיננא בר כהנא משמיה דשמואל כל זמן <שאינו> [שהוא] כשלמים ויין מגתו עד כמה כל זמן שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תוסס</span> תנא יין תוסס <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אין בו משום גילוי</span> וכמה תסיסתו ג' ימים אמר רב יהודה אמר רב כך היה מנהגו של רבי יהודה ברבי אילעאי ערב תשעה באב מביאין לו פת חריבה במלח ויוש


id: 2904
lvr: 29
prk: 04
nru: דף ל,ב גמרא
pgu: ל
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בין תנור לכיריים</span> ואוכל ושותה עליה קיתון של מים ודומה כמי שמתו מוטל לפניו תנן התם מקום שנהגו לעשות מלאכה בט' באב עושין מקום שנהגו שלא לעשות אין עושין ובכל מקום ת``ח בטלים רשב``ג אומר לעולם יעשה כל אדם עצמו כתלמיד חכם תניא נמי הכי רשב``ג אומר לעולם יעשה אדם עצמו כתלמיד חכם כדי שיתענה תניא אידך רשב``ג אומר כל האוכל ושותה בט' באב כאילו אוכל ושותה ביוה``כ ר``ע אומר כל העושה מלאכה בתשעה באב <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אינו רואה סימן ברכה</span> לעולם וחכ``א כל העושה מלאכה בט' באב ואינו מתאבל על ירושלים אינו רואה בשמחתה שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1066' data-rgl='10'> ישעיהו סו </span> שמחו את ירושלם וגילו בה כל אוהביה שישו אתה משוש כל המתאבלים עליה מכאן אמרו כל המתאבל על ירושלים זוכה ורואה בשמחתה ושאינו מתאבל על ירושלים אינו רואה בשמחתה תניא נמי הכי כל האוכל בשר ושותה יין בט' באב עליו הכתוב אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1232' data-rgl='27'> יחזקאל לב </span> ותהי עונותם על עצמותם:  רבי יהודה מחייב בכפיית המטה ולא הודו לו חכמים:  תניא אמרו לו לרבי יהודה לדבריך <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עוברות ומניקות</span> מה תהא עליהן אמר להם אף אני לא אמרתי אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ביכול</span> תניא נמי הכי מודה ר' יהודה לחכמים בשאינו יכול ומודים חכמים לרבי יהודה ביכול <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מאי בינייהו</span> איכא בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שאר מטות</span> כדתניא כשאמרו לכפות המטה לא מטתו בלבד הוא כופה אלא כל המטות כולן הוא כופה אמר רבא הלכתא כתנא דידן ולא הודו לו חכמים כל עיקר:  א``ר שמעון ב``ג לא היו ימים טובים לישראל כחמשה עשר באב וכיוה``כ:  בשלמא יום הכפורים משום דאית ביה סליחה ומחילה יום שניתנו בו לוחות האחרונות אלא ט``ו באב מאי היא אמר רב יהודה אמר שמואל יום שהותרו שבטים לבוא זה בזה מאי דרוש<span class='tlm-sfr' data-chp='0436' data-rgl='6'> במדבר לו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>זה הדבר אשר צוה ה' לבנות צלפחד וגו'</span> דבר זה לא יהא נוהג אלא בדור זה אמר רב יוסף אמר רב נחמן יום שהותר שבט בנימין לבוא בקהל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0721' data-rgl='1'> שופטים כא </span> ואיש ישראל נשבע במצפה לאמר איש <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ממנו</span> לא יתן בתו לבנימן לאשה מאי דרוש אמר רב ממנו ולא מבנינו <אמר> רבה בר בר חנה א``ר יוחנן יום שכלו בו מתי מדבר דאמר מר עד שלא כלו מתי מדבר לא היה דבור עם משה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0502' data-rgl='16'> דברים ב </span> ויהי כאשר תמו כל אנשי המלחמה למות וידבר ה' אלי אלי היה הדבור עולא אמר יום שביטל הושע בן אלה פרוסדיות שהושיב ירבעם בן נבט על הדרכים שלא יעלו ישראל לרגל ואמ


id: 2904
lvr: 29
prk: 04
nru: דף לא,א גמרא
pgu: לא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  לאיזה שירצו יעלו רב מתנה אמר יום שנתנו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הרוגי ביתר</span> לקבורה ואמר רב מתנה אותו יום שנתנו הרוגי ביתר לקבורה תקנו ביבנה הטוב והמטיב הטוב שלא הסריחו והמטיב שנתנו לקבורה רבה ורב יוסף דאמרי תרוייהו יום שפסקו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מלכרות</span> עצים למערכה <תניא> [דתניא] רבי אליעזר הגדול אומר מחמשה עשר באב ואילך תשש כחה של חמה ולא היו כורתין עצים למערכה לפי שאינן יבשין אמר רב מנשיא וקרו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>יום תבר מגל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מכאן ואילך</span> דמוסיף יוסיף ודלא מוסיף <יאסף> [יסיף] <תני רב יוסף> מאי יאסף אמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תקבריה אימיה</span>:  שבהן בנות ירושלים כו':  ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בת מלך</span> שואלת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מבת כהן גדול</span> בת כהן גדול מבת <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>סגן</span> ובת סגן מבת <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>משוח מלחמה</span> ובת משוח מלחמה מבת כהן הדיוט וכל ישראל שואלין זה מזה כדי שלא יתבייש את מי שאין לו:  כל הכלים טעונין טבילה:  אמר רבי אלעזר אפילו מקופלין ומונחין בקופסא:  בנות ישראל יוצאות וחולות בכרמים:  תנא מי שאין לו אשה נפנה לשם:  מיוחסות שבהן היו אומרות בחור וכו':  תנו רבנן יפיפיות שבהן מה היו אומרות תנו עיניכם ליופי שאין האשה אלא ליופי מיוחסות שבהן מה היו אומרות תנו עיניכם למשפחה לפי שאין האשה אלא לבנים מכוערות שבהם מה היו אומרות קחו מקחכם לשום שמים ובלבד שתעטרונו בזהובים אמר עולא ביראה אמר רבי אלעזר עתיד הקדוש ברוך הוא לעשות <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מחול</span> לצדיקים והוא יושב ביניהם בגן עדן וכל אחד ואחד <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מראה באצבעו</span> שנאמ'<span class='tlm-sfr' data-chp='1025' data-rgl='9'> ישעיהו כה </span> ואמר ביום ההוא הנה אלהינו זה קוינו לו ויושיענו זה ה' קוינו לו נגילה ונשמחה בישועתו:
<BR


