# michna

lvr: 26
prk: 01
id: 2601
nru: א,א
thu:
  סוכה שהיא גבוהה מעשרים אמה, פסולה; רבי יהודה מכשיר.  ושאינה גבוהה עשרה טפחים, ושאין לה שלוש דפנות, ושחמתה מרובה מצילתה--פסולה.  סוכה הישנה--בית שמאי פוסלין, ובית הלל מכשירין.  איזו היא ישנה, כל שעשאה קודם לחג שלושים יום; אבל אם עשאה לשם חג, אפילו מתחילת השנה--כשרה


lvr: 26
prk: 01
id: 2601
nru: א,ב
thu:
  העושה סוכתו תחת האילן, כאילו עשאה בתוך הבית.  סוכה על גבי סוכה--העליונה כשרה, והתחתונה פסולה; רבי יהודה אומר, אם אין בה דיורין בעליונה, אף התחתונה כשרה


lvr: 26
prk: 01
id: 2601
nru: א,ג
thu:
  פרס עליה סדין מפני החמה, או תחתיה מפני הנישר, או שפרס על גבי הקינוף--פסולה; אבל פורס הוא על נקליטי המיטה


lvr: 26
prk: 01
id: 2601
nru: א,ד
thu:
  הדלה עליה את הגפן ואת הדלעת ואת הקיסוס, וסיכך על גבן--פסולה; אם היה הסיכוך הרבה מהם, או שקצצם--כשרה.  זה הכלל:  כל שאינו מקבל טומאה, וגידוליו מן הארץ--מסככין בו


lvr: 26
prk: 01
id: 2601
nru: א,ו
thu:
  מסככין בנסרים, דברי רבי יהודה; רבי מאיר אוסר.  נתן עליה נסר שהוא רחב ארבעה טפחים--כשרה, ובלבד שלא יישן תחתיו


lvr: 26
prk: 01
id: 2601
nru: א,ז
thu:
  תקרה שאין עליה מעזיבה--רבי יהודה אומר משם בית הלל, או מפקפק, או נוטל אחת מבינתיים; בית שמאי אומרים, מפקפק, ונוטל אחת מבינתיים.  רבי מאיר אומר, נוטל אחת מבינתיים, ואינו צריך לפקפק


lvr: 26
prk: 01
id: 2601
nru: א,ח
thu:
  המקרה סוכתו בשפודין, או בארוכות המיטה--אם יש ריוח ביניהן כמותן, כשרה.  החוטט בגדיש לעשות לו סוכה, אינה סוכה


lvr: 26
prk: 01
id: 2601
nru: א,ט
thu:
  המשלשל דפנות מלמעלן למטן--אם גבוהות מן הארץ שלושה טפחים, פסולה; מלמטן למעלן--אם גבוהות מן הארץ עשרה טפחים, כשרה.  רבי יוסי אומר, כשם שמלמטן למעלן עשרה טפחים, כך מלמעלן למטן עשרה טפחים.  הרחיק את הסיכוך מן הדפנות שלושה טפחים, פסולה


lvr: 26
prk: 01
id: 2601
nru: א,י
thu:
  בית שנפחת, וסיכך על גביו--אם יש בין כותל לסיכוך ארבע אמות, פסולה; וכן בחצר שהיא מוקפת אכסדרה.  סוכה גדולה, שהקיפוה בדבר שאין מסככין בו--אם יש תחתיו ארבע אמות, פסולה


lvr: 26
prk: 01
id: 2601
nru: א,יא
thu:
  העושה סוכתו כמין צריף, או שסמכה לכותל--רבי אליעזר פוסל, מפני שאין לה גג; וחכמים מכשירים.  מחצלת הקנים:  מחצלת גדולה--עשאה לשכיבה--מקבלת טומאה, ואין מסככין בה; ולסיכוך--מסככין בה, ואינה מקבלת טומאה.  רבי אליעזר אומר, אחת גדולה ואחת קטנה--עשאה לשכיבה--מקבלת טומאה, ואין מסככין בה; ולסיכוך--מסככין בה, ואינה מקבלת טומאה.


lvr: 26
prk: 02
id: 2602
nru: ב,א
thu:
  הישן תחת המיטה, לא יצא ידי חובתו; אמר רבי יהודה, נוהגים היינו ישנים תחת המיטות, בפני הזקנים.  אמר רבי שמעון, מעשה בטבי עבדו של רבן גמליאל שהיה ישן תחת המיטה; אמר רבן גמליאל לזקנים, ראיתם טבי עבדי, שהוא תלמיד חכמים, ויודע שהעבדים פטורין מן הסוכה, ובא וישן לו תחת המיטה.  לפי דרכנו למדנו, שהישן תחת המיטה--לא יצא ידי חובתו


lvr: 26
prk: 02
id: 2602
nru: ב,ב
thu:
  הסומך סוכתו לכרעי המיטה, כשרה; רבי יהודה אומר, אם אינה יכולה לעמוד בפני עצמה, פסולה.  סוכה המדובללת, ושצילתה מרובה מחמתה--כשרה; והמעובה כמין בית--אף על פי שאין הכוכבים נראין מתוכה, כשרה


lvr: 26
prk: 02
id: 2602
nru: ב,ג
thu:
  העושה סוכתו בראש העגלה, או בראש הספינה--כשרה, ועולין לה ביום טוב; בראש האילן, או על גבי הגמל--כשרה, ואין עולין לה ביום טוב.  שתיים בידי אדם, ואחת באילן, או שתיים באילן, ואחת בידי אדם--כשרה, ואין עולין לה ביום טוב; שלוש בידי אדם, ואחת באילן--כשרה, ועולין לה ביום טוב.  זה הכלל:  כל שיינטל האילן, והיא יכולה לעמוד בפני עצמה--כשרה, ועולין לה ביום טוב


lvr: 26
prk: 02
id: 2602
nru: ב,ד
thu:
  העושה סוכתו בין האילנות, והאילנות דפנות--כשרה.  שלוחי מצוה פטורין מן הסוכה.  חולין ומשמשיהן פטורין מן הסוכה.  אוכלין ושותין עראי, חוץ לסוכה.  [ה] מעשה שהביאו לו לרבן יוחנן בן זכאי לטעום את התבשיל, ולרבן גמליאל שתי כותבות ודלי של מים; ואמרו, העלום לסוכה.  וכשנתנו לו לרבי צדוק אוכל פחות מכביצה--נטלו במפה, ואכלו חוץ לסוכה; ולא בירך אחריו


lvr: 26
prk: 02
id: 2602
nru: ב,ה
thu:
  [ו] רבי אליעזר אומר, ארבע עשרה סעודות חייב אדם לאכול בסוכה, אחת ביום ואחת בלילה; וחכמים אומרין, אין לדבר קצבה, חוץ מלילי יום טוב הראשון בלבד.  ועוד אמר רבי אליעזר, מי שלא אכל בלילי יום טוב הראשון, ישלים בלילי יום טוב האחרון; וחכמים אומרין, אין לדבר תשלומין, ועל זה נאמר "מעוות, לא יוכל לתקון; וחסרון, לא יוכל להימנות" (קוהלת א,טו)


lvr: 26
prk: 02
id: 2602
nru: ב,ו
thu:
  [ז] מי שהיה ראשו ורובו בסוכה, ושולחנו בתוך הבית--בית שמאי פוסלין, ובית הלל מכשירין.  אמרו בית הלל לבית שמאי, מעשה שהלכו זקני בית שמאי וזקני בית הלל לבקר את יוחנן בן החורוני, ומצאוהו ראשו ורובו בסוכה, ושולחנו בתוך הבית.  אמרו להם בית שמאי, משם ראיה; אף הם אמרו לו, אם כן היית נוהג, לא קיימת מצות סוכה מימיך


lvr: 26
prk: 02
id: 2602
nru: ב,ז
thu:
  [ח] נשים ועבדים וקטנים, פטורין מן הסוכה; וכל קטן שאינו צריך לאימו, חייב בסוכה.  מעשה כשילדה כלתו של שמאי הזקן; ופחת את המעזיבה, וסיכך על גבי המיטה בשביל הקטן


lvr: 26
prk: 02
id: 2602
nru: ב,ח
thu:
  [ט] כל שבעת הימים עושה אדם את סוכתו קבע, ואת ביתו עראי.  ירדו גשמים, מאימתיי מותר לפנות--משתסרח המקפה.  מושלים אותו משל, למה הדבר דומה--לעבד שבא למזוג לרבו, ושפך הקיתון על פניו.


lvr: 26
prk: 03
id: 2603
nru: ג,א
thu:
  לולב הגזול והיבש, פסול.  של אשרה ושל עיר הנדחת, פסול.  נקטם ראשו, נפרצו עליו--פסול; נפרדו עליו, כשר.  רבי יהודה אומר, יאגדנו מלמעלן.  וציני הר הברזל, כשרות.  וכל לולב שיש בו שלושה טפחים, כדי לנענע בו--כשר


lvr: 26
prk: 03
id: 2603
nru: ג,ב
thu:
  הדס הגזול והיבש, פסול.  של אשרה ושל עיר הנדחת, פסול.  נקטם ראשו, נפרצו עליו, או שהיו ענביו מרובות מעליו--פסול; ואם מיעטן, כשר.  ואין ממעטין ביום טוב


lvr: 26
prk: 03
id: 2603
nru: ג,ג
thu:
  ערבה גזולה ויבשה, פסולה.  של אשרה ושל עיר הנדחת, פסולה.  נקטם ראשה, נפרצו עליה, והצפצפת--פסולה.  כמושה, או שנשרו מקצת עליה, ושל בעל--כשרה


lvr: 26
prk: 03
id: 2603
nru: ג,ד
thu:
  רבי ישמעאל אומר, שלושה הדסים ושתי ערבות ולולב אחד ואתרוג אחד--אפילו שניים קטומין, ואחד שאינו קטום; רבי טרפון אומר, אפילו שלושתן קטומין.  רבי עקיבה אומר, כשם שלולב אחד ואתרוג אחד, כך הדס אחד וערבה אחת


lvr: 26
prk: 03
id: 2603
nru: ג,ה
thu:
  אתרוג הגזול והיבש, פסול.  של אשרה ושל עיר הנדחת, פסול.  של ערלה, פסול.  של תרומה טמאה, פסול.  ושל טהורה, לא ייטול; ואם נטל, כשר.  של דמאי--בית שמאי פוסלין, ובית הלל מכשירין.  של מעשר שני בירושלים, לא ייטול; ואם נטל, כשר


lvr: 26
prk: 03
id: 2603
nru: ג,ו
thu:
  עלת חזזית על רובו, ניטלה פטומתו, ניקב, נקלף, נסדק, חסר כל שהוא--פסול; עלת חזזית על מיעוטו, ניטל עוקצו, ניקב ולא חסר כל שהוא--כשר.  אתרוג הכושי, פסול.  הירוק ככרתן--רבי מאיר מכשיר, ורבי יהודה פוסל


lvr: 26
prk: 03
id: 2603
nru: ג,ז
thu:
  שיעור אתרוג קטן--רבי מאיר אומר, כאגוז; רבי יהודה אומר, כביצה.  והגדול--כדי שיאחז שניים בידו אחת, דברי רבי יהודה; רבי יוסי אומר, אפילו בשתי ידיו


lvr: 26
prk: 03
id: 2603
nru: ג,ח
thu:
  אין אוגדין את הלולב אלא במינו, דברי רבי יהודה; רבי מאיר אומר, אפילו במשיחה.  אמר רבי מאיר, מעשה באנשי ירושלים, שהיו אוגדין את לולביהן בגימונות של זהב.  [ט] ובאיכן היו מנענעין:  ב"הודו לה'" (תהילים קיח,א; תהילים קיח,כט) תחילה וסוף, וב"אנא ה', הושיעה נא" (תהילים קיח,כה), כדברי בית הלל; בית שמאי אומרים, אף ב"אנא ה', הצליחה נא" (שם).  אמר רבי עקיבה, צופה הייתי ברבן גמליאל וברבי יהושוע, שכל העם מטרפין את לולביהם, והם לא ניענעו אלא ב"אנא ה', הושיעה נא" בלבד.  מי שבא בדרך, ולא היה בידו לולב--כשייכנס לביתו, ייטול על שולחנו.  ואם לא נטל בשחרית--ייטול בין הערבים, שכל היום כשר ללולב.  [י] מי שהיה עבד או אישה או קטן מקרין אותו, עונה אחריהם מה שהם אומרין; ותהי לו מארה.  ואם היה גדול מקרא אותו, עונה אחריו הללו יה


lvr: 26
prk: 03
id: 2603
nru: ג,ט
thu:
  [יא] מקום שנהגו לכפול, יכפול; לפשוט, יפשוט.  לברך אחריו, יברך.  הכול כמנהג המדינה.  הלוקח לולב מחברו בשביעית--נותן לו אתרוג מתנה, שאינו רשאי ליקחו בשביעית


lvr: 26
prk: 03
id: 2603
nru: ג,י
thu:
  [יב] בראשונה היה לולב ניטל במקדש שבעה, ובמדינה יום אחד.  משחרב בית המקדש, התקין רבן יוחנן בן זכאי שיהא לולב ניטל במדינה שבעה, זכר למקדש; ושיהא יום הנף, כולו אסור


lvr: 26
prk: 03
id: 2603
nru: ג,יא
thu:
  [יג] יום טוב הראשון של חג שחל להיות בשבת, כל העם מוליכין את לולביהן לבית הכנסת; וכל אחד ואחד מכיר את שלו, ונוטל--מפני שאמרו, אין אדם יוצא ידי חובתו ביום טוב הראשון של חג, בלולבו של חברו.  ובשאר כל ימות החג, יוצא אדם ידי חובתו, בלולבו של חברו


lvr: 26
prk: 03
id: 2603
nru: ג,יב
thu:
  [יד] רבי יוסי אומר, יום טוב הראשון של חג שחל להיות בשבת--שכח והוציא את הלולב לרשות הרבים--פטור, מפני שהוציאו ברשות.  [טו] מקבלת אישה מיד בנה ומיד בעלה, ומחזרת למים בשבת.  רבי יהודה אומר, בשבת מחזירין, וביום טוב מוסיפין, ובמועד מחליפין.  וכל קטן שיש בו דעת לנענע, חייב בלולב.


lvr: 26
prk: 04
id: 2604
nru: ד,ד
thu:
  מצות לולב כיצד:  כל העם מוליכין את לולביהן להר הבית, והחזנין מקבלין מידם וסודרין אותן על גג האיצטווה, והזקנים מניחין את שלהם בלשכה; ומלמדין אותן לומר, כל מי שהגיע לולבי בידו, הרי הוא לו במתנה.  ולמוחרת היו משכימין ובאים, והחזנין מזרקין לפניהם; והן מחטפין ומכים איש את חברו.  וכשראו בית דין שהם באין לידי סכנה, התקינו שיהא כל אחד ואחד נוטל מביתו


lvr: 26
prk: 04
id: 2604
nru: ד,ה
thu:
  מצות ערבה כיצד:  מקום היה למטה מירושלים, ונקרא מוצא; יורדין לשם ומלקטין משם מורבייות של ערבה, ובאים וזוקפין אותן על צידי המזבח, וראשיהם כפופים על גבי המזבח.  תקעו והריעו ותקעו.  בכל יום מקיפין את המזבח פעם אחת, ואומרין, "אנא ה', הושיעה נא" (תהילים קיח,כה), "אנא ה', הושיעה נא"; רבי יהודה אומר, אני והוא הושיעה נא, אני והוא הושיעה נא.  אותו היום, מקיפין את המזבח שבע פעמים


lvr: 26
prk: 04
id: 2604
nru: ד,ו
thu:
  וכמעשהו בחול, כן מעשהו בשבת; אלא שהיו מלקטין אותן מערב שבת, ומניחים אותן בגיגייות של זהב, כדי שלא יכמושו.  רבי יוחנן בן ברוקה אומר, חרייות של דקל היו לוקטין וחובטים על גבי המזבח; אותו היום נקרא יום חיבוט חרייות.  [ז] מיד התינוקות היו שומטין את לולביהן, ואוכלים את אתרוגיהם


lvr: 26
prk: 04
id: 2604
nru: ד,ז
thu:
  [ח] ההלל והשמחה שמונה, כיצד:  מלמד שאדם חייב בכיבוד יום טוב האחרון של חג, כשאר כל ימות החג.  סוכה שבעה, כיצד:  גמר מלאכול, לא יתיר את סוכתו; אבל מוריד הוא את הכלים מן המנחה ולמעלן, בשביל כיבוד יום טוב האחרון


lvr: 26
prk: 04
id: 2604
nru: ד,ח
thu:
  [ט] ניסוך המים שבעה, כיצד:  צלוחית של זהב מחזקת שלושת לוגים, היה ממלאה מן השילוח; הגיעו לשער המים, תקעו והריעו ותקעו.  עלה לכבש ופנה לשמאלו, ושני ספלים של כסף היו שם; רבי יהודה אומר, של סיד היו; אלא שהיו מושחרים, מפני היין.  ומנוקבין כמין שני חוטמין דקין--אחד מעבה ואחד מדק, כדי שיהו שניהם כולים בבת אחת.  מערבי של מים, ומזרחי של יין.  עירה של מים לתוך של יין, או של יין לתוך של מים--יצא.  רבי יהודה אומר, מלוג היה מנסך כל שמונה.  ולמנסך אומרין לו, הגבה את ידך--שפעם אחת ניסך על רגליו, ורגמוהו כל העם באתרוגיהם


lvr: 26
prk: 04
id: 2604
nru: ד,ט
thu:
  [י] וכמעשהו בחול, כן מעשהו בשבת; אלא שהיה ממלא מערב שבת חבית של זהב שאינה מקודשת מן השילוח, ומניחה בלשכה.  נשפכה או נתגלתה, היה ממלאה מן הכיור--שהמים והיין המגולים, פסולים מעל גבי המזבח.


lvr: 26
prk: 05
id: 2605
nru: ה,א
thu:
  החליל, חמישה ושישה:  זה חליל של בית השאובה, שאינו דוחה לא את השבת ולא את יום טוב.  אמרו, כל מי שלא ראה שמחת בית השאובה, לא ראה שמחה מימיו


lvr: 26
prk: 05
id: 2605
nru: ה,ב
thu:
  מוצאי יום טוב הראשון של חג, היו יורדין לעזרת הנשים, ומתקנים שם תיקון גדול.  ומנורות של זהב היו שם, וארבעה ספלים של זהב היו שם בראשיהם, וארבעה סולמות על כל מנורה ומנורה; וארבעה ילדים מפרחי כהונה, ובידיהם כדי שמן של מאה ועשרים לוג, והם מטילין לתוך כל ספל וספל.  [ג] מבלאי מכנסי הכוהנים ומהמייניהם היו מפקיעין, ובהם היו מדליקין.  לא הייתה חצר בירושלים, שלא הייתה מאירה מאור בית השאובה.  [ד] חסידים ואנשי מעשה היו מרקדין לפניהם באבוקות, ואומרין לפניהם דברי תושבחות.  והלויים בכינורות ובנבלים ובמצלתיים ובכל כלי שיר בלא מספר, על חמש עשרה מעלות היורדות מעזרת ישראל לעזרת הנשים, כנגד חמש עשרה שיר המעלות שבתהילים, שעליהם הלויים עומדים ואומרים בשיר.  עמדו שני כוהנים בשער העליון היורד מעזרת ישראל לעזרת הנשים, ושתי חצוצרות בידם.  קרא הגבר, תקעו והריעו ותקעו; הגיעו למעלה עשירית, תקעו והריעו ותקעו; הגיעו לעזרה, תקעו והריעו ותקעו.  היו תוקעין והולכין, עד שמגיעין לשער היוצא למזרח.  הגיעו לשער היוצא למזרח--הפכו פניהם למערב ואמרו, אבותינו היו במקום הזה "אחוריהם אל היכל ה', ופניהם קדמה, והמה משתחוויתם קדמה, לשמש" (יחזקאל ח,טז); ואנו, ליה עינינו.  רבי יהודה אומר, שונים אותה לומר, ואנו ליה, וליה עינינו


lvr: 26
prk: 05
id: 2605
nru: ה,ג
thu:
  [ה] אין פוחתין מעשרים ואחת תקיעה במקדש, ולא מוסיפים על ארבעים ושמונה.  בכל יום היו שם עשרים ואחת תקיעה--שלוש לפתיחת שערים, ותשע לתמיד של שחר, ותשע לתמיד של בין הערבים.  ולמוספין, מוסיפין עוד תשע.  ולערב השבת, מוסיפין עוד שש--שלוש להבטיל את העם מן המלאכה, ושלוש להבדיל בין קודש לחול.  ערב שבת שבתוך החג, היו שם ארבעים ושמונה תקיעות--שלוש לפתיחת שערים, ושלוש לשער העליון, ושלוש לשער התחתון, ושלוש למילוי המים, ושלוש על גבי המזבח, ותשע לתמיד של שחר, ותשע לתמיד של בין הערבים, ותשע למוספין, ושלוש להבטיל את העם מן המלאכה, ושלוש להבדיל בין קודש לחול


lvr: 26
prk: 05
id: 2605
nru: ה,ד
thu:
  [ו] ביום טוב הראשון של חג, היו שם שלושה עשר פרים, ואילים שניים, ושעיר אחד; נשתיירו שם ארבעה עשר כבשים, לשמונה משמרות.  ביום הראשון, שישה מקריבים שניים שניים, והשאר אחד אחד.  בשני, חמישה מקריבים שניים שניים, והשאר אחד אחד.  בשלישי, ארבעה מקריבים שניים שניים, והשאר אחד אחד.  ברביעי, שלושה מקריבים שניים שניים, והשאר אחד אחד.  בחמישי, שניים מקריבים שניים שניים, והשאר אחד אחד.  בשישי, אחד מקריב שניים, והשאר אחד אחד.  בשביעי, יד כולם שווה.  בשמיני, חזרו לפיס כרגלים.  אמרו, מי שהיה מקריב פרים היום--לא היה מקריב למחר, אלא חוזרים חלילה


lvr: 26
prk: 05
id: 2605
nru: ה,ה
thu:
  [ז] בשלושה פרקים בשנה, היו כל המשמרות שווים באימורי הרגלים, ובחילוק לחם הפנים.  ובעצרת אומרים, הא לך מצה הא לך חמץ, הא לך מצה הא לך חמץ.  משמר שזמנו קבוע--הוא מקריב תמידים, נדרים ונדבות, וכל קרבנות הציבור:  הוא מקריב את הכול.  בזמן שיום טוב סמוך לשבת, בין מלפניה בין מלאחריה--היו כל המשמרות שווים בחילוק לחם הפנים


lvr: 26
prk: 05
id: 2605
nru: ה,ו
thu:
  [ח] חל יום אחד להפסיק בינתיים--משמר שזמנו קבוע--הוא נוטל עשר חלות, והמתעכב נוטל שתיים.  ובשאר כל השנה--הנכנס נוטל שש, והיוצא נוטל שש; רבי יהודה אומר, הנכנס נוטל שבע, והיוצא נוטל חמש.  הנכנסים חולקין בצפון, והיוצאין חולקין בדרום.  בלגה לעולם חולקת בדרום, טבעתה קבועה, וחלונה סתומה.


# bavli

id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ב,א משנה
pgu: ב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  סוכה שהיא גבוהה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>למעלה מעשרים</span> אמה פסולה ורבי יהודה מכשיר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ושאינה גבוהה עשרה</span> טפחים ושאין לה <שלשה> [שלש] דפנות <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ושחמתה מרובה מצלתה</span> פסולה


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ב,א גמרא
pgu: ב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תנן התם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מבוי</span> שהוא גבוה</span> מעשרים אמה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ימעט</span> רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אינו צריך</span> מאי שנא גבי סוכה ד<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תני פסולה</span> ומאי שנא גבי מבוי ד<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>תני תקנתא</span> סוכה דאורייתא תני פסולה מבוי דרבנן תני תקנתא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ואיבעית אימא בדאורייתא נמי</span> תני תקנתא מיהו סוכה <דנפישי מילתה> [דנפישין מיליה] פסיק ותני פסולה מבוי דלא נפיש מיליה תני תקנתא מנה``מ אמר רבה דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='43'> ויקרא כג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>למען ידעו</span> דורותיכם כי בסוכות הושבתי את בני ישראל עד עשרים אמה אדם יודע שהוא דר בסוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>למעלה מעשרים</span> אמה אין אדם יודע שדר בסוכה משום <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דלא שלטא בה עינא</span> רבי זירא אמר מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='1004' data-rgl='6'> ישעיהו ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>וסוכה תהיה לצל</span> יומם מחורב עד עשרים אמה אדם יושב בצל סוכה למעלה מעשרים אמה אין אדם יושב בצל סוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אלא בצל דפנות</span> א``ל אביי אלא מעתה העושה סוכתו ב<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>עשתרות קרנים</span> הכי נמי דלא הוי סוכה א``ל התם דל עשתרות קרנים איכא צל סוכה הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>דל דפנות ליכא צל סוכה</span> ורבא אמר מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='42'> ויקרא כג </span> בסוכות תשבו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שבעת ימים</span> אמרה תורה כל שבעת הימים צא מדירת קבע ושב בדירת עראי עד עשרים אמה אדם עושה דירתו דירת עראי למעלה מעשרים אמה אין אדם עושה דירתו דירת עראי אלא דירת קבע א``ל אביי אלא מעתה עשה מחיצות של ברזל וסיכך על גבן הכי נמי דלא הוי סוכה א``ל הכי קאמינא לך עד כ' אמה דאדם עושה דירתו דירת עראי כי עביד ליה דירת קבע נמי נפיק למעלה מכ' אמה דאדם עושה דירתו דירת קבע כי עביד ליה דירת עראי נמי לא נפי


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ב,ב גמרא
pgu: ב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כולהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כרבה לא אמרי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ההוא</span> ידיעה לדורות היא כרבי זירא נמי לא אמרי ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לימות המשיח</span> הוא דכתיב ורבי זירא א``כ לימא קרא וחופה תהיה לצל יומם ומאי וסוכה תהיה לצל יומם שמעת מינה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>תרתי</span> כרבא נמי לא אמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>משום קושיא דאביי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כמאן</span> אזלא הא דאמר ר' יאשיה אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מחלוקת</span> בשאין דפנות מגיעות לסכך אבל דפנות מגיעות לסכך אפילו למעלה מעשרים אמה כשרה כמאן כרבה דאמר משום דלא שלטא בה עינא וכיון דדפנות מגיעות לסכך משלט שלטא בה עינא כמאן אזלא הא דאמר רב הונא אמר רב מחלוקת בשאין בה אלא ארבע אמות על ארבע אמות אבל יש בה יותר מארבע אמות על ארבע אמות אפי' למעלה מעשרים אמה כשרה כמאן כרבי זירא דאמר משום צל הוא וכיון דרויחא איכא צל סוכה כמאן אזלא הא דאמר רב חנן בר רבה אמר רב מחלוקת בשאינה מחזקת אלא כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ראשו ורובו</span> ושולחנו אבל מחזקת יותר מכדי ראשו ורובו ושולחנו אפילו למעלה מעשרים אמה כשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כמאן דלא כחד</span> בשלמא דרבי יאשיה פליגא אדרב הונא ורב חנן בר רבה דאינהו קא יהבי שעורא במשכא ואיהו לא קא יהיב שעורא במשכא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אלא רב הונא ורב חנן</span> בר רבה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>נימא בהכשר סוכה</span> קמיפלגי דמר סבר הכשר סוכה בארבע אמות ומר סבר הכשר סוכה במחזקת ראשו ורובו ושולחנו לא דכולי עלמא הכשר סוכה ראשו ורובו ושולחנו והכא בהא קמיפלגי דמר סבר במחזקת ראשו ורובו ושולחנו פליגי אבל יותר מראשו ורובו ושולחנו ד``ה כשרה ומר סבר מראשו ורובו ושולחנו עד ד' אמות פליגי אבל יותר מד' אמות דברי הכל כשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מיתיבי</span> סוכה שהיא גבוהה למעלה מעשרים אמה פסולה ורבי יהודה מכשיר עד ארבעים וחמשים אמה אמר רבי יהודה מעשה בהילני המלכה בלוד שהיתה סוכתה גבוהה מעשרים אמה והיו זקנים נכנסין ויוצאין לשם ולא אמרו לה דבר אמרו לו משם ראייה אשה היתה ופטורה מן הסוכה אמר להן והלא שבעה בנים הוו לה ועוד כל מעשיה לא עשתה אלא על פי חכמים למה לי למיתני ועוד כל מעשיה לא עשתה אלא על פי חכמים הכי קאמר להו כי תאמרו בנים קטנים היו וקטנים פטורין מן הסוכה כיון דשבעה הוו אי אפשר דלא הוי בהו חד שאינו צריך לאמו וכי תימרו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>קטן שאינו צריך לאמו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מדרבנן</span> הוא דמיחייב ואיהי בדרבנן לא משגחה ת``ש ועוד כל מעשיה לא עשתה אלא ע``פ חכמים בשלמא למ``ד בשאין דפנות מגיעות לסכך מחלוקת דרכה של מלכה לישב בסוכה שאין דפנות מגיעות לסכ


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ג,א גמרא
pgu: ג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>משום אוירא</span> אלא למאן דאמר בסוכה קטנה מחלוקת <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>וכי דרכה של מלכה</span> לישב בסוכה קטנה אמר רבה בר רב אדא לא נצרכה אלא לסוכה העשויה קיטוניות קיטוניות וכי דרכה של מלכה לישב בסוכה העשויה קיטוניות קיטוניות אמר רב אשי לא נצרכה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לקיטוניות שבה</span> רבנן סברי בניה בסוכה מעליא הוו יתבי ואיהי יתבה בקיטוניות משום צניעותא ומשום הכי לא אמרי לה דבר ור' יהודה סבר בניה גבה הוו יתבי ואפ``ה לא אמרי לה דבר אמר רב שמואל בר יצחק הלכה צריכה שתהא מחזקת ראשו ורובו ושולחנו א``ל רבי אבא כמאן כב``ש א``ל אלא כמאן איכא דאמרי אמר רבי אבא דאמר לך מני א``ל ב``ש היא ולא תזוז מינה מתקיף לה רב נחמן בר יצחק ממאי דב``ש ובית הלל בסוכה קטנה פליגי דלמא בסוכה גדולה פליגי וכגון דיתיב אפומא דמטולתא ושולחנו בתוך הבית דבית שמאי סברי גזרינן שמא ימשך אחר שולחנו ובית הלל סברי לא גזרינן ודיקא נמי דקתני מי שהיה ראשו ורובו בסוכה ושולחנו בתוך הבית ב``ש פוסלין ובית הלל מכשירין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואם איתא</span> מחזקת ואינה מחזקת מיבעי ליה ובסוכה קטנה לא פליגי והתניא מחזקת ראשו ורובו ושולחנו כשרה רבי אומר עד שיהא בה ארבע אמות על ארבע אמות ותניא אידך רבי אומר כל סוכה שאין בה ארבע אמות על ארבע אמות פסולה וחכ``א אפילו אינה מחזקת אלא ראשו ורובו כשרה ואילו שולחנו לא קתני קשיין אהדדי אלא לאו ש``מ הא ב``ש הא ב``ה אמר מר זוטרא מתניתין נמי דיקא מדקתני ב``ש פוסלין וב``ה מכשירין ואם איתא בש``א לא יצא וב``ה אומרים יצא מיבעי ליה ואלא קשיא מי שהיה לעולם בתרתי פליגי פליגי בסוכה קטנה ופליגי בסוכה גדולה וחסורי מיחסרא והכי קתני מי שהיה ראשו ורובו בסוכה ושולחנו בתוך הבית ב``ש אומרים לא יצא וב``ה אומרים יצא ושאינה מחזקת אלא כדי ראשו ורובו בלבד ב``ש פוסלין ובית הלל מכשירין מאן תנא להא דתנו רבנן בית שאין בו ארבע אמות על ארבע אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>פטור מן המזוזה</span> ומן המעקה ואינו מטמא בנגעים <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואינו נחלט</span> בבתי ערי חומה ואין חוזרין עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מעורכי המלחמה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ואין מערבין בו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ואין משתתפין בו</span> ואין מניחין בו עירו


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ג,ב גמרא
pgu: ג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואין עושין אותו עיבור בין שתי עיירות</span> ואין האחין והשותפין חולקין בו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לימא רבי היא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ולא רבנן</span> אפילו תימא רבנן עד כאן לא קאמרי רבנן התם אלא לענין סוכה דדירת עראי היא אבל לגבי בית דדירת קבע הוא אפי' רבנן מודו דאי אית ביה ד' אמות על ד' אמות דיירי ביה אינשי ואי לא לא דיירי ביה אינשי:  אמר מר פטור מן המזוזה ומן המעקה ואין מטמא בנגעים ואינו נחלט בבתי ערי חומה ואין חוזרין עליו מעורכי המלחמה מ``ט דבית כתיב בהו בכולהו ואין מערבין בו ואין משתתפין בו ואין מניחין בו עירוב מ``ט דלא חזי לדירה עירובי חצירות אין מניחין בו אבל שיתוף מניחין בו מ``ט <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דלא גרע מחצר</span> שבמבוי דתנן עירובי חצירות בחצר שיתופי מבוי במבוי והוינן בה עירובי חצירות בחצר והתנן הנותן עירובו בבית שער <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אכסדרה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מרפסת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אינו עירוב</span> והדר שם אינו אוסר אלא אימא עירובי חצירות בבית שבחצר ושיתופי מבואות בחצר שבמבוי והאי לא גרע מחצר שבמבוי ואין עושין אותו עיבור בין שתי עיירות דאפילו כ<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בורגנין</span> לא משוינן ליה מ``ט בורגנין חזו למילתייהו והאי לא חזי למילתיה ואין האחין והשותפין חולקין בו טעמא דלית ביה ד' אמות הא אית ביה ד' אמות חולקין והתנן אין חולקין את החצר עד שיהא בה ארבע אמות לזה וארבע אמות לזה אלא אימא אין בו דין חלוקה כחצר דאמר רב הונא חצר לפי פתחיה מתחלקת <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ורב חסדא אמר</span> נותן לכל פתח ופתח ארבע אמות והשאר חולקין אותו בשוה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דהני מילי</span> בית דלמהוי קאי יהבינא ליה חצר האי דלמיסתר קאי לא יהבינן ליה חצר:  <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>היתה גבוהה מעשרים</span> אמה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ובא למעטה</span> בכרים וכסתות לא הוי מיעו


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ד,א גמרא
pgu: ד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ואע``ג דבטלינהו [לכולהו] משום דבטלה דעתו אצל כל אדם תבן ובטלו הוי מיעוט וכל שכן עפר ובטלו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תבן ואין עתיד לפנותו</span> ועפר סתם מחלוקת ר' יוסי ורבנן דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בית שמילאהו תבן או צרורות וביטלו</span> מבוטל ביטלו אין לא ביטלו לא ותני עלה רבי יוסי אומר תבן ואין עתיד לפנותו הרי הוא כעפר סתם ובטל עפר ועתיד לפנותו הרי הוא כסתם תבן ולא בטיל היתה גבוהה מעשרים אמה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>והוצין</span> יורדין בתוך כ' אמה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אם צלתם</span> מרובה מחמתם <span class='tlm-rsh' data-nro='9'><span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כשרה</span></span> ואם לאו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>פסולה</span> היתה גבוהה י' טפחים והוצין יורדין לתוך י' <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>סבר אביי למימר</span> אם חמתם מרובה מצלתם כשירה א``ל רבא הא דירה סרוחה היא ואין אדם דר בדירה סרוחה היתה גבוהה מעשרים אמה ובנה בה איצטבא כנגד <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דופן האמצעי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>על פני כולה</span> ויש בה הכשר סוכה כשרה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מן הצד</span> אם יש משפת איצטבא לכותל ד' אמות פסולה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>פחות מארבע אמות כשרה</span> מאי קא משמע לן דאמרינן דופן עקומה תנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בית שנפחת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>וסיכך</span> על גביו אם יש מן הכותל לסיכוך ארבע אמות פסולה הא פחות מכאן כשרה מהו דתימא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>התם הוא</span> דחזיא לדופן אבל הכא דלא חזיא לדופן אימא לא קמ``ל היתה גבוהה מעשרים אמה ובנה איצטבא באמצעיתה אם יש משפת איצטבא ולדופן ארבע אמות לכל רוח ורוח פסולה פחות מארבע אמות כשרה מאי קא משמע לן דאמרינן דופן עקומה היינו הך מהו דתימא דופן עקומה מרוח אחת אמרינן אבל כל רוח ורוח לא קא משמע לן היתה פחותה מי' טפחים <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>וחקק בה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כדי להשלימה לעשרה</span> אם יש משפת חקק ולכותל ג' טפחים פסול


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ד,ב גמרא
pgu: ד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>פחות משלשה</span> טפחים כשרה מאי שנא התם דאמרת פחות מארבע אמות ומאי שנא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הכא</span> דאמרת פחות משלשה טפחים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>התם דאיתיה לדופן פחות מארבע אמות</span> סגיא הכא לשוויי לדופן פחות משלשה טפחים אין אי לא לא היתה גבוהה מעשרים אמה ובנה בה עמוד שהוא גבוה עשרה טפחים ויש בו הכשר סוכה סבר אביי למימר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>גוד אסיק מחיצתא</span> א``ל רבא בעינן מחיצות הניכרות וליכא ת``ר נעץ ארבעה קונדיסין וסיכך על גבן ר' יעקב מכשיר וחכמים פוסלין אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מחלוקת על שפת הגג</span> דרבי יעקב סבר אמרינן גוד אסיק מחיצתא ורבנן סברי לא אמרינן גוד אסיק מחיצתא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אבל באמצע הגג</span> דברי הכל פסולה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ורב נחמן אמר באמצע הגג מחלוקת</span> איבעיא להו באמצע הגג מחלוקת אבל על שפת הגג דברי הכל כשרה או דלמא בין בזו ובין בזו מחלוקת תיקו מיתיבי נעץ ד' קונדיסין בארץ וסיכך על גבן ר' יעקב מכשיר וחכמים פוסלין והא ארץ דכאמצע הגג דמי וקא מכשיר רבי יעקב <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>תיובתא דרב הונא</span> תיובתא ועוד באמצע הוא דפליגי אבל על שפת הגג דברי הכל כשרה לימא תיהוי תיובתיה דרב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בתרתי</span> אמר לך רב הונא פליגי באמצע הגג והוא הדין על שפת הגג והאי דקמיפלגי באמצע הגג להודיעך כחו דרבי יעקב דאפילו באמצע הגג נמי מכשיר ת``ר נעץ ארבעה קונדיסין בארץ וסיכך על גבן ר' יעקב אומר רואין כל שאילו יחקקו ויחלקו ויש בהן טפח לכאן וטפח לכאן נידונין משום דיומד ואם לאו אין נידונין משום דיומד שהיה רבי יעקב אומר דיומדי סוכה טפח וחכמים אומרים עד שיהו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שתים כהלכתן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ושלישית אפילו טפח</span>:  ושאינה גבוהה עשרה טפחים:  מנלן אתמר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>רב ורבי חנינא ורבי יוחנן ורב חביבא מתנו</span> בכולה סדר מועד כל כי האי זוגא חלופי רבי יוחנן ומעיילי רבי יונתן <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ארון תשעה</span> וכפורת טפח הרי כאן עשרה וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0225' data-rgl='22'> שמות כה </span> ונועדתי לך שם ודברתי אתך מעל הכפור


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ה,א גמרא
pgu: ה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ותניא ר' יוסי אומר מעולם לא ירדה שכינה למטה ולא עלו משה ואליהו למרום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='26b5' data-rgl='16'> תהילים קטו </span> השמים שמים לה' והארץ נתן לבני אדם ולא ירדה שכינה למטה והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0219' data-rgl='20'> שמות יט </span> וירד ה' על הר סיני <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>למעלה מעשרה טפחים</span> והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2314' data-rgl='4'> זכריה יד </span> ועמדו רגליו ביום ההוא על הר הזיתים למעלה מעשרה טפחים ולא עלו משה ואליהו למרום והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0219' data-rgl='3'> שמות יט </span> ומשה עלה אל האלהים למטה מעשרה והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09b02' data-rgl='11'> מלכים ב ב </span> ויעל אליהו בסערה השמים למטה מעשרה והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2726' data-rgl='9'> איוב כו </span> מאחז פני כסא פרשז עליו עננו ואמר ר' תנחום מלמד <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שפירש שדי מזיו שכינתו</span> ועננו עליו למטה מעשרה מכל מקום מאחז פני כסא כתיב אישתרבובי אישתרבב ליה כסא עד עשרה ונקט ביה בשלמא ארון תשעה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0225' data-rgl='10'> שמות כה </span> ועשו ארון עצי שטים אמתים וחצי ארכו ואמה וחצי רחבו ואמה וחצי קומתו אלא כפורת טפח מנלן דתני רבי חנינא כל הכלים שעשה משה נתנה בהן תורה מדת ארכן ומדת רחבן ומדת קומתן כפורת מדת ארכה ומדת רחבה נתנה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מדת קומתה לא נתנה</span> צא ולמד מפחות שבכלים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0225' data-rgl='25'> שמות כה </span> ועשית לו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מסגרת</span> טפח סביב מה להלן טפח אף כאן טפח ונילף מכלים גופייהו תפשת מרובה לא תפשת תפשת מועט תפשת <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ונילף מציץ</span> דתניא ציץ דומה כמין טס של זהב ורחב ב' אצבעות ומוקף מאזן לאזן וכתוב עליו ב' שיטין יו``ד ה``א מלמעלה וקדש למ``ד מלמטה וא``ר אליעזר בר' יוסי אני ראיתיו ברומי וכתוב עליו קדש לה' בשיטה אחת דנין כלי מכלי ואין דנין כלי מ<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תכשיט</span> ונילף <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מזר</span> דאמר מר זר משהו דנין כלי מכלי ואין דנין כלי מהכשר כלי אי הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מסגרת נמי הכשר</span> כלי הוא מסגרתו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>למטה היתה</span> הניחא למאן דאמר מסגרתו למטה היתה אלא למאן דאמר מסגרתו למעלה היתה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מאי איכא למימר</span> האי הכשר כלי הוא אלא דנין דבר שנתנה בו תורה מדה מדבר שנתנה בו תורה מדה ואל יוכיחו ציץ וזר שלא נתנה בהן תורה מדה כלל רב הונא אמר מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='14'> ויקרא טז </span> על פני הכפורת קדמה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ואין פנים</span> פחות מטפח ואימא כאפ


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ה,ב גמרא
pgu: ה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ד<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בר יוכני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תפשת מרובה</span> לא תפשת תפשת מועט תפשת ואימא כאפי דציפרתא דזוטר טובא אמר רב אחא בר יעקב רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פני פני גמר</span> כתיב הכא אל פני הכפורת וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0127' data-rgl='30'> בראשית כז </span> מאת פני יצחק אביו ונילף מפנים של מעלה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0133' data-rgl='10'> בראשית לג </span> כראות פני אלהים ותרצני תפשת מרובה לא תפשת תפשת מועט תפשת ונילף מכרוב דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0225' data-rgl='20'> שמות כה </span> אל הכפורת יהיו פני הכרובים אמר רב אחא בר יעקב גמירי אין פני כרובים פחותין מטפח ורב הונא נמי מהכא גמיר ומאי כרוב א``ר אבהו כרביא שכן בבבל קורין לינוקא רביא א``ל אביי אלא מעתה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1210' data-rgl='14'> יחזקאל י </span> פני האחד פני הכרוב ופני השני פני אדם היינו כרוב היינו אדם אפי רברבי ואפי זוטרא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וממאי דחללה עשרה</span> בר מסככה אימא בהדי סככה אלא מבית עולמים גמר דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a06' data-rgl='2'> מלכים א ו </span> והבית אשר בנה המלך שלמה לה' ששים אמה ארכו ועשרים רחבו ושלשים אמה קומתו וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a06' data-rgl='26'> מלכים א ו </span> קומת הכרוב האחד עשר באמה וכן הכרוב השני ותניא מה מצינו בבית עולמים כרובים בשליש הבית הן עומדין משכן נמי כרובים בשליש הבית הן עומדין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>משכן כמה הוי</span> עשר אמות דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl='16'> שמות כו </span> עשר אמות אורך הקרש כמה הוי להו שיתין פושכי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תלתיה כמה הוי עשרים</span> פושכי דל עשרה דארון וכפורת פשו להו עשרה וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0225' data-rgl='20'> שמות כה </span> והיו הכרובים פורשי כנפים למעלה סוככים בכנפיהם על הכפורת קרייה רחמנא סככה למעלה מעשרה ממאי דגדפינהו עילוי רישייהו קיימי דלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>להדי רישייהו</span> קיימי אמר רב אחא בר יעקב למעלה כתיב ואימא דמידלי טובא מי כתיב למעלה למעלה הניחא לר' מאיר דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כל האמות</span> היו בינוניות אלא לר' יהודה דאמר אמה של בנין ששה טפחים ושל כלים חמשה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מאי איכא למימר</span> ארון וכפורת כמה הוי להו תמניא ופלגא פשו להו חד סרי ופלגא אימא סוכה עד דהויא חד סרי ופלגא אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לרבי יהודה</span> הלכתא גמירי לה דאמר ר' חייא בר אשי אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שיעורין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>חציצין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ומחיצין</span> הלכה למשה מסיני שיעורין דאורייתא נינהו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0508' data-rgl='8'> דברים ח </span> ארץ חטה ושעורה וגפן ותאנה ורמון ארץ זית שמן ודבש ואמר רב חנין כל הפסוק הזה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>לשיעורין נאמר</span> חטה לבית המנוגע דתנן הנכנס לבית המנוגע ו<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>כליו על כתפיו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>וסנדליו וטבעותיו בידו</span> הוא והן טמאין מי


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ו,א גמרא
pgu: ו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>היה לבוש כליו</span> וסנדליו ברגליו וטבעותיו באצבעותיו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הוא טמא מיד</span> והן טהורים עד שישהה בכדי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אכילת פרס</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>פת חטין</span> ולא פת שעורין <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מיסב</span> ואוכל בליפתן שעורה דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>עצם כשעורה</span> מטמא במגע ובמשא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואינו מטמא באהל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>גפן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כדי רביעית יין</span> לנזיר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>תאנה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כגרוגרת להוצאת שבת</span> רמון דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כל כלי בעלי בתים שיעורן</span> כרמונים<span class='tlm-sfr' data-chp='0508' data-rgl='8'> דברים ח </span> ארץ זית שמן <ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דבש</span>> ארץ שכל שיעוריה כזיתים כל שיעוריה סלקא דעתך הא איכא הני דאמרינן אלא אימא ש<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>רוב שיעוריה כזיתים</span> דבש כ<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כותבת</span> הגסה ביום הכפורים אלמא דאורייתא נינהו ותסברא שיעורין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מי כתיבי</span> אלא הלכתא נינהו וקרא אסמכתא בעלמא הוא חציצין דאורייתא נינהו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl=''> ויקרא יד </span> ורחץ <את בשרו> במים שלא יהא דבר חוצץ בינו לבין המים כי אתאי הלכתא לשערו כדרבה בר בר חנה דאמר רבה בר בר חנא נימא אחת קשורה חוצצת <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שלש אינן חוצצות</span> שתים איני יודע שערו נמי דאורייתא נינהו דכתיב ורחץ את בשרו במים <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>את הטפל לבשרו</span> ומאי ניהו שערו כי אתאי הלכתא לכדרבי יצחק דאמר רבי יצח


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ו,ב גמרא
pgu: ו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דבר תורה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>רובו</span> ומקפיד עליו חוצץ ושאינו מקפיד עליו אינו חוצץ <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וגזרו על רובו שאינו מקפיד</span> משום רובו המקפיד <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ועל מיעוטו המקפיד</span> משום רובו המקפיד וליגזר נמי על מיעוטו שאינו מקפיד משום מיעוטו המקפיד אי נמי משום רובו שאינו מקפיד היא גופא גזירה ואנן ניקום ונגזר גזירה לגזירה מחיצין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הא דאמרן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הניחא לרבי יהודה</span> אלא לר``מ מאי איכא למימר כי אתאי הלכתא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לגוד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ולבוד</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דופן עקומה</span>:  ושאין לה שלש דפנות:  תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שתים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כהלכתן</span></span> ושלישית אפילו טפח ר``ש אומר שלש כהלכתן ורביעית אפילו טפח במאי קמיפלגי רבנן סברי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>יש אם למסורת</span> ור' שמעון סבר יש אם למקרא רבנן סברי יש אם למסורת<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl=''> ויקרא כג </span> בסכת בסכת בסכות הרי כאן ארבע דל חד <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לגופיה</span> פשו להו תלתא שתים כהלכתן ואתאי הלכתא וגרעתה לשלישית ואוקמה אטפח ר' שמעון סבר יש אם למקרא בסכות בסכות בסכות הרי כאן שש דל חד קרא לגופיה פשו להו ארבע שלש כהלכתן אתאי הלכתא וגרעתה לרביעית ואוקמתה אטפח ואי בעית אימא דכולי עלמא יש אם למקרא והכא בהא קמיפלגי מר סבר סככה בעיא קרא ומר סבר סככה לא בעיא קרא ואיבעית אימא דכולי עלמא יש אם למסורת והכא בהא קמיפלגי מ``ס כי אתאי הלכתא לגרע ומ``ס כי אתאי הלכתא להוסיף ואיבעית אימא דכולי עלמא כי אתאי הלכתא לגרע ויש אם למסורת והכא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דורשין תחילות</span> קמיפלגי מ``ס דורשין תחילות ומ``ס אין דורשין תחילות רב מתנה אמר טעמיה דר``ש מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='1004' data-rgl='6'> ישעיהו ד </span> וסוכה תהיה לצל יומם מחורב ולמחסה ולמסתור מזרם וממטר ואותו טפח היכן מעמידו אמר רב מעמידו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כנגד היוצא</span> אמרי ליה רב כהנא ורב אסי לר


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ז,א גמרא
pgu: ז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ויעמידנו כנגד ראש תור</span> שתיק רב איתמר נמי אמר שמואל משמיה דלוי מעמידו כנגד היוצא וכן מורין בי מדרשא מעמידו כנגד היוצא רבי סימון ואיתימא רבי יהושע בן לוי אמר עושה לו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>טפח שוחק</span> ומעמידו בפחות משלשה טפחים סמוך לדופן וכל פחות משלשה סמוך לדופן כלבוד דמי אמר רב יהודה סוכה העשויה כמבוי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כשרה</span> ואותו טפח מעמידו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לכל רוח שירצה</span> רבי סימון ואיתימא ר' יהושע בן לוי אמר עושה לו פס ארבעה ומשהו ומעמידו בפחות משלשה סמוך לדופן וכל פחות משלשה סמוך לדופן כלבוד דמי ומאי שנא התם דקאמרת סגיא טפח שוחק ומאי שנא הכא דקאמרת בעיא פס ארבעה התם דאיכא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שתי דפנות</span> כהלכתן סגי ליה בטפח שוחק הכא דליכא שתי דפנות אי איכא פס ארבעה אין אי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לא</span> לא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אמר רבא ואינה נתרת אלא בצורת הפתח</span> איכא דאמרי אמר רבא וניתרת נמי בצורת הפתח איכא דאמרי אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וצריכא נמי צורת הפתח</span> רב אשי אשכחיה לרב כהנא דקא עביד טפח שוחק וקא עביד צורת הפתח א``ל לא סבר מר להא דרבא דאמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ונתרת נמי בצורת הפתח</span> א``ל אנא כאידך לישנא דרבא סבירא לי דאמר רבא וצריכא נמי צורת הפתח:  שתים כהלכתן כו':  אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וכן לשבת</span> מגו דהויא דופן לענין סוכה הויא דופן לענין שבת איתיביה אביי ומי אמרינן מגו והתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דופן סוכה כדופן שבת</span> ובלבד שלא יהא בין קנה לחברו שלשה טפחים ויתירה שבת על סוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שהשבת אינה נתרת</span> אלא בעומד מרובה על הפרוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מה שאין כן בסוכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מאי לאו</span> יתירה שבת דסוכה אסוכה ולא אמרינן מגו לא יתירה שבת דעלמא על שבת דסוכה אי הכי ליתני נמי יתירה סוכה דעלמא אסוכה דשבת דאילו סוכה דעלמא בעיא טפח שוחק <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואילו סוכה דשבת</span> לא בעיא טפח שוחק וסגי בלחי דהא את הוא דאמרת סיכך על גבי מבוי שיש לו לחי כשר ההוא לא אצטריכא ליה השתא מקילתא לחמירתא אמרינן מחמירתא לקילתא לא כל שכן גופא אמר רב


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ז,ב גמרא
pgu: ז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  סיכך על גבי מבוי שיש לו לחי כשרה ואמר רבא סיכך על גבי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='3'>פסי ביראות</span></span> כשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וצריכא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דאי אשמעינן מבוי</span> משום דאיכא שתי דפנות מעלייתא אבל גבי פסי ביראות דליכא שתי דפנות מעלייתא אימא לא ואי אשמעינן פסי ביראות משום דאיכא שם ארבע דפנות אבל סיכך על גבי מבוי דליכא שם ארבע דפנות אימא לא ואי אשמעינן הני תרתי מחמירתא לקילתא אבל מקילתא לחמירתא אימא לא צריכא:  ושחמתה מרובה מצלתה פסולה:  ת``ר חמתה מחמת סיכוך ולא מחמת דפנות רבי יאשיה אומר אף מחמת דפנות אמר רב יימר בר שלמיה משמיה דאביי מ``ט דרבי יאשיה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0240' data-rgl='3'> שמות מ </span> וסכות על הארון את הפרוכת פרוכת מחיצה וקא קרייה רחמנא סככה אלמא מחיצה כסכך בעינן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ורבנן</span> ההוא דניכוף ביה פורתא דמחזי כסכך אמר אביי רבי ור' יאשיה ורבי יהודה ורבי שמעון ורבן גמליאל ובית שמאי ורבי אליעזר ואחרים כולהו סבירא להו סוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>דירת קבע</span> בעינן רבי דתניא רבי אומר כל סוכה שאין בה ארבע אמות על ד' אמות פסולה רבי יאשיה הא דאמרן רבי יהודה דתנן סוכה שהיא גבוהה למעלה מכ' אמה פסולה רבי יהודה מכשיר ור' שמעון דתניא ב' כהלכתן וג' אפילו טפח רבי שמעון אומר ג' כהלכתן וד' אפילו טפח רבן גמליאל דתניא העושה סוכתו בראש העגלה או <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בראש הספינה</span> רבן גמליאל פוסל ור``ע מכשיר בית שמאי דתנן מי שהיה ראשו ורובו בסוכה ושולחנו בתוך הבית בית שמאי פוסלין ובית הלל מכשירין רבי אליעזר דתנן העושה סוכתו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כמין צריף</span> או שסמכה לכותל רבי אליעזר פוסל לפי שאין לה גג וחכמים מכשירין אחרים דתניא אחרים אומרים סוכה העשויה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כשובך</span> פסולה לפי שאין לה זויות אמר ר' יוחנן סוכה העשויה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ככבשן</span> אם יש בהקיפה כדי לישב בה כ``ד בני אדם כשרה ואם לאו פסולה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כמאן</span> כרבי דאמר כל סוכה שאין בה ארבע אמות על ארבע אמות פסולה מכדי גברא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>באמתא יתיב</span> כל שיש בהקיפו שלשה טפחים יש בו רוחב טפח בתריסר סג


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ח,א גמרא
pgu: ח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הני מילי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בעיגולא</span> אבל בריבועא בעיא טפי מכדי כמה מרובע יותר על העיגול רביע <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בשיתסר</span> סגי הני מילי בעיגול דנפיק מגו ריבועא אבל ריבועא דנפיק מגו עגולא בעיא טפי משום מורשא דקרנתא מכדי כל אמתא בריבועא אמתא ותרי חומשא באלכסונא בשיבסר נכי חומשי סגיא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא דק</span> אימור דאמרינן לא דק פורתא טובא מי אמרינן לא דק א``ל מר קשישא בריה דרב חסדא לרב אשי מי סברת גברא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>באמתא יתיב</span> תלתא גברי בתרתי אמתא יתבי כמה הוו להו שיתסר אנן שיבסר נכי חומשא בעינן לא דק אימור דאמרינן לא דק <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לחומרא</span> לקולא מי אמרינן לא דק אמר ליה רב אסי לרב אשי לעולם גברא באמתא יתיב ורבי יוחנן מקום גברי לא קחשיב <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כמה הוו להו תמני סרי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בשיבסר נכי חומשא סגי</span>א היינו דלא דק <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ולחומרא לא דק</span> רבנן דקיסרי ואמרי לה דייני דקיסרי אמרי עיגולא דנפיק מגו ריבועא רבע


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ח,ב גמרא
pgu: ח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ריבועא דנפיק מגו עיגולא פלגא ולא היא דהא קחזינן דלא הוי כולי האי:  א``ר לוי משום ר``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שתי סוכות של יוצרים</span> זו לפנים מזו ה<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>פנימית אינה סוכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וחייבת במזוזה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>החיצונה סוכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ופטורה מן המזוזה</span> ואמאי תהוי חיצונה כבית שער הפנימית ותתחייב במזוזה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>משום דלא קביע</span> תנו רבנן גנב``ך <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>סוכת גוים</span> סוכת נשים סוכת בהמה סוכת כותים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>סוכה מכל מקום</span> כשרה ובלבד שתהא מסוככת כהלכתה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מאי כהלכתה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אמר רב חסדא</span> והוא שעשאה לצל סוכה מכל מקום לאתויי מאי לאתויי סוכת רקב``ש דתנו רבנן סוכת רקב``ש סוכת <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>רועים</span> סוכת <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>קייצים</span> סוכת <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בורגנין</span> סוכת שומרי פירות סוכה מכל מקום כשרה ובלבד שתהא מסוככת כהלכתה מאי כהלכתה אמר רב חסדא והוא שעשאה לצל סוכה מכל מקום לאתויי מאי לאתויי סוכת גנב``ך האי תנא דגנב``ך <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אלימא</span> ליה גנב``ך משום דקביעי וקא תנא מכל מקום לאתויי רקב``ש דלא קביעי והא תנא דרקב``ש אלימא ליה רקב``ש דבני חיובא נינהו ותנא מ``מ לאתויי גנב``ך דלאו בני חיובא נינהו


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ט,א משנה
pgu: ט
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>סוכה ישנה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בית שמאי פוסלין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ובית הלל מכשירין</span> ואיזו היא סוכה ישנה כל ש<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>עשאה</span> קודם ל<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חג</span> שלשים יום אבל אם עשאה לשם חג אפילו מתחילת השנה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כשרה</span></span>


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ט,א גמרא
pgu: ט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מ``ט דבית שמאי אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='34'> ויקרא כג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חג</span> הסוכות שבעת ימים לה' סוכה העשויה לשם חג בעינן ובית הלל ההוא מיבעי ליה לכדרב ששת דאמר רב ששת משום ר``ע מנין לעצי סוכה שאסורין כל שבעה ת``ל חג הסוכות שבעת ימים לה' ותניא רבי יהודה בן בתירה אומר כשם שחל שם שמים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>על החגיגה</span> כך חל שם שמים על הסוכה שנאמר חג הסוכות שבעת ימים לה' מה חג לה' אף סוכה לה' ובית שמאי נמי מיבעי ליה להכי אין הכי נמי אלא מאי טעמייהו דבית שמאי כתיב קרא אחרינא<span class='tlm-sfr' data-chp='0516' data-rgl='13'> דברים טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חג הסוכות תעשה</span> לך שבעת ימים סוכה העשויה לשם חג בעינן ובית הלל ההוא מיבעי ליה לעושין סוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בחולו של מועד</span> ובית שמאי סבירא להו כרבי אליעזר דאמר אין עושין סוכה בחולו של מועד ובית הלל לית להו דרב יהודה אמר רב דאמר רב יהודה אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>עשאה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מן הקוצין</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מן הנימין</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מן הגרדין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>פסולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מן הסיסין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כשרה</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כי אמריתה קמיה דשמואל</span> אמר לי אף מן הסיסין נמי פסולה <אלמא> דבעינן טויה לשמה ה``נ נבעיא סוכה עשויה לשמה שאני התם דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0522' data-rgl='12'> דברים כב </span> גדילים תעשה לך לך לשם חובך הכא נמי חג הסוכות תעשה לך לך לשם חובך ההוא מיבעי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>למעוטי גזולה</span> התם נמי מיבעי ליה למעוטי גזולה התם כתיב קרא אחרינא<span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl='38'> במדבר טו </span> ועשו להם משלהם


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ט,ב משנה
pgu: ט
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  העושה סוכתו תחת האילן <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כאילו עשאה בתוך הבית</span> סוכה על גבי סוכה העליונה כשרה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>התחתונה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>פסולה</span></span> ר' יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אם אין דיורין</span> בעליונה התחתונה כשרה


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף ט,ב גמרא
pgu: ט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רבא לא שנו אלא באילן שצלתו מרובה מחמתו אבל חמתו מרובה מצלתו כשרה ממאי מדקתני <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כאילו עשאה בתוך הבית</span> למה לי למיתני כאילו עשאה בתוך הבית ליתני <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>פסולה</span> אלא הא קמ``ל דאילן דומיא דבית מה בית צלתו מרובה מחמתו אף אילן צלתו מרובה מחמתו וכי חמתו מרובה מצלתו מאי הוי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הא קא מצטרף סכך פסול</span> בהדי סכך כשר אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בשחבטן</span> אי בשחבטן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מאי למימרא</span> מהו דתימא ניגזור היכא דחבטן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אטו היכא דלא חבטן</span> קמ``ל דלא גזרינן הא נמי תנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הדלה</span> עליה את הגפן ואת הדלעת ואת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>קיסוס</span> וסיכך על גבן פסולה ואם היה סיכוך הרבה מהן או שקצצן כשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>היכי דמי</span> אילימא בשלא חבטן הא קא מצטרף סכך פסול עם סכך כשר אלא לאו כשחבטן ושמע מינה דלא גזרינן מהו דתימא הני מילי ב<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דיעבד</span> אבל לכתחילה לא קמ``ל:  סוכה ע``ג סוכה וכו':  ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl=''> ויקרא כג </span> <בסוכות> [בסכת] תשבו ולא בסוכה שתחת הסוכה ולא בסוכה שתחת האילן ולא בסוכה שבתוך הבית אדרבה בסוכות תרתי משמע אמר רב נחמן בר יצחק בסכת כתיב אמר רבי ירמיה פעמים ששתיהן כשירות פעמים ששתיהן פסולות פעמים שתחתונה כשרה והעליונה פסולה פעמים שתחתונה פסולה והעליונה כשרה פעמים ששתיהן כשירות היכי דמי כגון שתחתונה חמתה מרובה מצלתה והעליונה צלתה מרובה מחמתה וקיימא עליונה בתוך עשרים פעמים ששתיהן פסולות היכי דמי כגון דתרוייהו צלתן מרובה מחמתן וקיימא עליונה למעלה מעשרים אמה פעמים שתחתונה כשרה והעליונה פסול


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף י,א גמרא
pgu: י
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  היכי דמי כגון שהתחתונה צלתה מרובה מחמתה ועליונה חמתה מרובה מצלתה וקיימי תרוייהו בתוך עשרים ופעמים שהעליונה כשרה ותחתונה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>פסולה</span> ה``ד כגון דתרוייהו צלתן מרובה מחמתן וקיימא עליונה בתוך עשרים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>פשיטא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>תחתונה כשרה ועליונה פסולה איצטריכא ליה</span> מ``ד ניגזר דילמא מצטרף סכך פסול בהדי סכך כשר קמ``ל כמה יהא בין סוכה לסוכה ותהא תחתונה פסולה אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>טפח</span> שכן מצינו באהלי טומאה טפח <דתניא> [דתנן] <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>טפח על טפח ברום טפח מביא את הטומאה וחוצץ בפני הטומאה</span> אבל פחות מרום טפח לא מביא ולא חוצץ ורב חסדא ורבה בר רב הונא אמרי ארבעה שלא מצינו מקום [חשוב] פחות מארבעה ושמואל אמר עשרה מאי טעמא דשמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כהכשרה כך פסולה</span> מה הכשרה בעשרה אף פסולה בעשרה תנן רבי יהודה אומר אם אין דיורין בעליונה התחתונה כשרה מאי אין דיורין אילימא דיורין ממש אטו דיורין קא גרמי אלא לאו מאי אין דיורין כל שאינה ראויה לדירה והיכי דמי דלא גבוה עשרה מכלל דתנא קמא סבר אע``פ שאינה ראויה לדירה פסולה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כי אתא רב דימי אמר אמרי במערבא</span> אם אין התחתונה יכולה לקבל כרים וכסתות של עליונה התחתונה כשרה מכלל דתנא קמא סבר אע``פ שאינה ראויה לקבל פסולה איכא בינייהו דיכולה לקבל על ידי הדחק


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף י,א משנה
pgu: י
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  פירס עליה סדין מפני החמה או תחתיה מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הנשר</span> או שפירס ע``ג הקינוף <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>פסולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אבל פורס הוא על גבי נקליטי המטה</span>


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף י,א גמרא
pgu: י
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב חסדא לא שנו אלא מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הנשר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אבל לנאותה</span> כשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>פשיטא</span> מפני הנשר תנן מ``ד הוא הדין דאפילו לנאותה והאי דקתני מפני הנשר אורחא דמילתא קתני קמ``ל לימא מסייע ליה סיככה כהלכתה ועיטרה בקרמין ובסדינין המצוירין ותלה בה אגוזין שקדים אפרסקין ורמונים פרכילי ענבים ועטרות של שבולין <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>יינות שמנים</span> וסלתות אסור להסתפק מה


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף י,ב גמרא
pgu: י
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  עד מוצאי יום טוב האחרון של חג ואם התנה עליהם <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הכל לפי תנאו</span> דלמא מן הצד אתמר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נויי סוכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אין ממעטין</span> בסוכה אמר רב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ומן הצד ממעטין</span> מנימין עבדיה דרב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>איטמישא</span> ליה כתונתא במיא ואשתטחא אמטללתא אמר ליה רב אשי דלייה דלא לימרו קא מסככי בדבר המקבל טומאה והא קא חזו ליה דרטיבא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לכי יבשה קאמינא לך</span> אתמר נויי סוכה המופלגין ממנה ארבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>רב נחמן</span> אמר כשרה רב חסדא ורבה בר רב הונא אמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פסולה</span> רב חסדא ורבה בר רב הונא איקלעו לבי ריש גלותא אגנינהו רב נחמן בסוכה שנוייה מופלגין ממנה ארבעה טפחים אשתיקו ולא אמרו ליה ולא מידי אמר להו הדור בהו רבנן משמעתייהו אמרו ליה אנן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שלוחי מצוה אנן</span> ופטורין מן הסוכה אמר רב יהודה אמר שמואל מותר לישן ב<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כילה</span> בסוכה אע``פ שיש לה גג <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>והוא שאינה גבוהה עשרה</span> תא שמע הישן בכילה בסוכה לא יצא ידי חובתו הכא במאי עסקינן כשגבוהה עשרה מיתיבי הישן תחת המטה בסוכה לא יצא ידי חובתו הא תרגמה שמואל במטה גבוהה עשרה ת``ש או שפירס על גבי קינופות פסולה התם נמי דגביהי עשרה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הא לא קתני הכי</span> דתניא נקליטין שנים וקינופות ארבעה פירס על גבי קינופות פסולה על גבי נקליטין כשרה ובלבד שלא יהיו נקליטין גבוהין מן המטה עשרה מכלל דקינופות אף על פי שאין גבוהין עשרה שאני קינופות <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דקביעי</span> והרי סוכה על גבי סוכה דקביעא ואמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כהכשרה כך פסולה</span> אמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>התם דלמפסל סוכה</span> בעשרה הכא דלשויי אוהלא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בציר מעשרה נמי הוי אוהלא</span> אמר רב תחליפא בר אבימי אמר שמואל הישן בכילה ערום מוציא ראשו חוץ לכילה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>וקורא קריאת שמע</span> מיתיבי הישן בכילה ערום לא יוציא ראשו חוץ לכילה ויקרא קריאת שמע הכא במאי עסקינן כשגבוהה עשרה ה``נ מסתברא מדקתני סיפא הא למה זה דומה לעומד בבית ערום שלא יוציא ראשו חוץ לחלון ויקרא קריאת שמע שמע מינ


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יא,א גמרא
pgu: יא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ובית נמי אע``פ שאין גבוה עשרה כיון דקביע אוהלא הוא דלא גרע מקינופות ל``א אמרי לה אמר רב יהודה אמר שמואל מותר לישן ב<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כילת חתנים</span> בסוכה לפי שאין לה גג אע``פ שגבוהה עשרה מיתיבי הישן בכילה בסוכה לא יצא ידי חובתו הכא במאי עסקינן בשיש לה גג ת``ש נקליטין שנים וקינופות ארבעה פירס על גבי קינופות <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>פסולה</span> על גבי נקליטין כשרה ובלבד שלא יהו נקליטין גבוהין מן המטה עשרה טפחים הא גבוהין מן המטה עשרה פסולה אע``פ שאין לה גג שאני נקליטין דקביעי אי קביעי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ליהוי כקינופות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לגבי קינופות לא קביעי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לגבי כילה קביעי</span> דרש רבה בר רב הונא מותר לישן בכילה אע``פ שיש לה גג אע``פ שגבוהה עשרה כמאן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כר' יהודה</span> דאמר לא אתי אהל עראי ומבטל אהל קבע דתנן א``ר יהודה נוהגין היינו לישן תחת המטה בפני הזקנים ולימא הלכה כרבי יהודה אי אמר הלכה כרבי יהודה הוה אמינא הני מילי מטה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דלגבה עשויה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אבל כילה דלתוכה עשויה</span> אימא לא קמ``ל טעמא דרבי יהודה דלא אתי אהל עראי ומבטל אהל קבע לא שנא מטה ולא שנא כילה


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יא,א משנה
pgu: יא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הדלה</span> עליה את הגפן ואת הדלעת ואת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קיסוס</span> וסיכך על גבה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>פסולה</span> ואם היה סיכוך <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>הרבה מהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>או שקצצן</span> כשרה זה הכלל כל שהוא מקבל טומאה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ואין גידולו מן הארץ</span> אין מסככין בו וכל דבר שאינו מקבל טומאה וגידולו מן הארץ מסככין בו


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יא,א גמרא
pgu: יא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  יתיב רב יוסף קמיה דרב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ויתיב</span> וקאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>או שקצצן</span> כשרה ואמר רב צריך לנענע אמר ליה רב הונא הא שמואל אמרה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אהדרינהו רב יוסף לאפיה</span> ואמר ליה אטו מי קאמינא לך דלא אמרה שמואל אמרה רב ואמרה שמואל אמר ליה רב הונא הכי קאמינא לך דשמואל אמרה ולא רב דרב <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אכשורי מכשר</span> כי הא דרב עמרם חסידא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>רמא תכלתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>לפרזומא דאינשי ביתיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>תלאן</span> ולא פסק ראשי חוטין שלהן אתא לקמיה דרב חייא בר אשי אמר ליה הכי אמר רב מפסקן והן כשרין אלמא פסיקתן זו היא עשייתן הכא נמי קציצתן זו היא עשייתן וסבר שמואל לא אמרינן פסיקתן זו היא עשייתן והא תני שמואל משום ר' חייא הטיל לשני קרנות בבת אחת ואחר כך פסק ראשי חוטין שלהן כשרין מאי לאו שקושר ואח``כ פוסק לא שפוסק ואח``כ קושר פוסק ואחר כך קושר מאי למימרא מהו דתימ


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יא,ב גמרא
pgu: יא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בעינן כנף בשעת פתיל</span> וליכא קמ``ל מיתיבי תלאן ולא פסק ראשי חוטין שלהן פסולין מאי לאו פסולין <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לעולם</span> ותיובתא דרב אמר לך רב מאי פסולין פסולין עד שיפסקו ושמואל אמר פסולין לעולם וכן אמר לוי פסולין לעולם וכן אמר רב מתנה אמר שמואל פסולין לעולם איכא דאמרי אמר רב מתנה בדידי הוה עובדא ואתאי לקמיה דמר שמואל ואמר לי פסולין לעולם מיתיבי תלאן ואחר כך פסק ראשי חוטין שלהן פסולין ועוד תניא גבי סוכה<span class='tlm-sfr' data-chp='0516' data-rgl=''> דברים טז </span> תעשה ולא מן העשוי מכאן אמרו הדלה עליה את הגפן ואת הדלעת ואת הקיסוס <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>וסיכך על גבן פסולה</span> היכי דמי אילימא בשלא קצצן מאי איריא משום תעשה ולא מן העשוי תיפוק ליה דמחוברין נינהו אלא בשקצצן וקתני פסולה וש``מ דלא אמרינן קציצתן זו היא עשייתן ותיובתא דרב אמר לך רב הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דשלפינהו שלופי</span> דלא מינכרא עשיה דידהו מכל מקום תלאן ואח``כ פסק קשיא לרב קשיא לימא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כתנאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>עבר וליקטן</span> פסול דברי רבי שמעון בר יהוצדק וחכמים מכשירין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>סברוה</span> דכ``ע <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לולב צריך אגד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וילפינן לולב מסוכה</span> דכתיב גבי סוכה תעשה ולא מן העשוי מאי לאו בהא קא מיפלגי דמאן דמכשיר סבר אמרינן גבי סוכה קציצתן זו היא עשייתן וגבי לולב נמי אמרינן לקיטתן זו היא עשייתן ומאן דפסיל סבר לא אמרינן גבי סוכה קציצתן זו היא עשייתן וגבי לולב נמי לא אמרינן לקיטתן זו היא עשייתן לא דכ``ע לא אמרינן גבי סוכה קציצתן זו היא עשייתן והכא במילף לולב מסוכה קמיפלגי מאן דמכשר סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'><span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לא ילפינן</span> לולב מסוכה</span> ומאן דפסיל סבר ילפינן לולב מסוכה ואב``א אי סבירא לן דלולב צריך אגד כולי עלמא לא פליגי דילפינן לולב מסוכה והכא בהא קמיפלגי מר סבר צריך אגד ומר סבר אין צריך אגד ובפלוגתא דהני תנאי דתניא לולב בין אגוד בין שאינו אגוד כשר ר' יהודה אומר אגוד כשר שאינו אגוד פסול מ``ט דרבי יהודה יליף לקיחה לקיחה מאגודת אזוב כתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0212' data-rgl='22'> שמות יב </span> ולקחתם אגודת אזוב וכתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='40'> ויקרא כג </span> ולקחתם לכם ביום הראשון מה להלן באגודה אף כאן נמי באגודה ורבנן לקיחה מלקיחה לא ילפינן כמאן אזלא הא דתניא לולב מצוה לאוגדו ואם לא אגדו כשר אי ר' יהודה כי לא אגדו אמאי כשר אי רבנן אמאי מצוה לעולם רבנן היא ומשום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0215' data-rgl='2'> שמות טו </span> זה אלי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ואנוהו התנאה לפניו במצות</span>:  זה הכלל כל דבר שמקבל טומאה כו':  מה``מ אמר ריש לקיש אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0102' data-rgl='6'> בראשית ב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ואד יעלה מן הארץ</span> מה אד דבר שאינו מקבל טומאה וגידולו מן הארץ אף סוכה דבר ש<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אין מקבל טומאה</span> וגידולו מן הארץ הניחא למ``ד <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ענני כבוד היו</span> אלא למ``ד <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>סוכות ממש</span> עשו להם <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מאי איכא למימר</span> דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='43'> ויקרא כג </span> כי בסוכות הושבתי את בני ישראל ענני כבוד היו דברי ר' אליעזר ר``ע אומר סוכות ממש עשו להם הניחא לר``א אלא לר``ע מאי איכא למימר כי אתא רב דימי א``ר יוחנן אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0516' data-rgl='13'> דברים טז </span> חג הסוכות תעשה לך מקיש סוכה לחגיגה מה חגיגה דבר שאינו מקבל טומאה וגידולו מן הארץ אף סוכה דבר שאינו מקבל טומאה וגידולו מן האר


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יב,א גמרא
pgu: יב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אי מה חגיגה בעלי חיים אף סוכה נמי בעלי חיים כי אתא רבין אמר ר' יוחנן אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0516' data-rgl='13'> דברים טז </span> באספך מגרנך ומיקבך ב<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>פסולת גורן</span> ויקב הכתוב מדבר ואימא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>גורן עצמו ויקב עצמו</span> א``ר זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>יקב כתיב</span> כאן ואי אפשר לסכך בו מתקיף לה רבי ירמיה ואימא יין <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>קרוש</span> הבא משניר שהוא דומה לעיגולי דבילה אמר רבי זירא הא מלתא הוה בידן ואתא ר' ירמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ושדא ביה נרגא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>רב אשי אמר</span> מגרנך ולא גורן עצמו מיקבך ולא יקב עצמו רב חסדא אמר מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='35b08' data-rgl='15'> נחמיה ח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>צאו ההר</span> והביאו עלי זית ועלי עץ שמן ועלי הדס ועלי תמרים ועלי עץ עבות היינו הדס היינו עץ עבות אמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הדס שוטה</span> לסוכה ועץ עבות ללולב


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יב,א משנה
pgu: יב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  חבילי קש וחבילי עצים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וחבילי זרדין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אין מסככין בהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>וכולן</span> שהתירן כשרות וכולן כשרות לדפנות


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יב,א גמרא
pgu: יב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  א``ר יעקב שמעית מיניה דרבי יוחנן תרתי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>חדא הא</span> ואידך החוטט בגדיש לעשות לו סוכה אינה סוכה חדא משום גזרת אוצר וחדא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>משום תעשה ולא מן העשוי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ולא ידענא הי מינייהו</span> משום אוצר והי מינייהו משום תעשה ולא מן העשוי א``ר ירמיה ניחזי אנן דאמר רבי חייא בר אבא אמר ר' יוחנן מפני מה אמרו חבילי קש וחבילי עצים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וחבילי זרדין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אין מסככין בהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>פעמים שאדם בא מן השדה</span> בערב וחבילתו על כתפו ומעלה ומניחה על גבי סוכתו כדי ליבשה ונמלך עליה לסיכוך <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>והתורה אמרה תעשה ולא מן העשוי</span> מדהא משום גזרת אוצר הא משום תעשה ולא מן העשוי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ורבי יעקב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>הך דרבי חייא</span> בר אבא לא שמיע ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אמר רב אשי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אטו</span> חבילי קש וחבילי עצים משום גזרת אוצר איכא משום תעשה ולא מן העשוי ליכא והחוטט בגדיש משום תעשה ולא מן העשוי איכא משום גזרת אוצר ליכא ור' יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>אמר לך</span> הכא דקתני אין מסככין בהן לכתחלה הו


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יב,ב גמרא
pgu: יב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  דאין מסככין משום גזרת אוצר הא דאורייתא שפיר דמי התם דקתני אינה סוכה אפילו דיעבד מדאורייתא נמי אינה סוכה אמר רב יהודה אמר רב סככה בחיצין <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>זכרים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כשרה</span> ב<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>נקבות</span> פסולה זכרים כשרה פשיטא מהו דתימא ניגזור זכרים אטו נקבות קמ``ל <אמר מר> בנקבות פסולה פשיטא מהו דתימא בית קבול <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>העשוי למלאות</span> לא שמיה קיבול קמשמע לן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אמר רבה בר בר חנה</span> א``ר יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>סככה באניצי פשתן פסולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בהוצני פשתן</span> כשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>והושני פשתן איני יודע</span> מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>והושני עצמן איני יודע</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מה נפשך</span> אי דייק ולא נפיץ הושני קרי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אבל תרי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ולא דייק</span> הוצני קרי ליה או דלמא תרי ולא דייק נמי הושני קרי ליה אמר רב יהודה הני <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שושי</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שווצרי</span> מסככין בהו אביי אמר בשושי מסככין בשווצרי לא מסככין מ``ט כיו


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יג,א גמרא
pgu: יג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דסרי ריחייהו</span> שביק להו ונפיק אמר רב חנן בר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>הני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>היזמי והיגי</span> מסככין בהו אביי אמר בהיזמי מסככינן בהיגי לא מסככינן מאי טעמא כיון <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דנתרי טרפייהו</span> שביק לה ונפיק אמר רב גידל אמר רב האי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אפקותא דדיקלא</span> מסככין בהו אע``ג דאגידי אגד בידי שמים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לא שמיה אגד</span> אע``ג דהדר אגיד להו איגד בחד לא שמיה אגד אמר רב חסדא אמר רבינא בר שילא הני <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דוקרי דקני</span> מסככין בהו אע``ג דאגידי נינהו אגד בידי שמים לא שמיה אגד אע``ג דהדר אגיד להו איגד בחד לא שמיה אגד תניא נמי הכי קנים ודוקרנין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מסככין בהן</span> קנים פשיטא אימא קנים של דוקרנין מסככין בהן ואמר רב חסדא אמר רבינא בר שילא הני <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מרריתא דאגמא</span> אדם יוצא בהן ידי חובתו בפסח מיתיביה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אזוב</span> ולא אזוב יון ולא אזוב כוחלי ולא אזוב מדברי ולא אזוב רומי ולא אזוב שיש לו שם לווי אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כל שנשתנה שמו קודם מתן תורה</span> ובאת' תורה והקפידה עליה בידוע שיש לו שם לווי והני לא נשתנה שמייהו קודם מתן תורה כלל רבא אמר הני מרריתא סתמא שמייהו והאי דקרי להו מרריתא דאגמא משום דמשתכח באגמא אמר רב חסדא איגד בחד לא שמיה אגד שלש שמיה אגד שנים מחלוקת ר' יוסי ורבנן דתנן מצות אזוב שלשה קלחים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ובהן שלשה גבעולין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>רבי יוסי אומר</span> מצות אזוב שלשה גבעולין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שיריו</span> שנים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>גרדומיו</span> כל שהוא קא סלקא דעתין מדשיריו שנים תחילתו נמי שנים והאי דקתני שלשה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>למצוה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ומדרבי יוסי</span> שלשה למצוה לרבנן שלשה לעכב <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>והתניא</span> ר' יוסי אומר אזוב תחילתו שנים <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ושיריו אחד</span> פסול ואינו כשר עד שיהא תחילתו שלשה ושיריו שנים <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>איפוך</span> לר' יוסי שלשה לעכב לרבנן שלשה למצוה והתניא אזוב תחילתו שנים ושיריו אחד כשר ואינו פסול עד שיהא תחילתו ושיריו אחד שיריו אחד פסול הא אמרת שיריו אחד כש


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יג,ב גמרא
pgu: יג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אלא</span> אימא עד שתהא תחלתו כשיריו אחד דרש מרימר הני <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>איסורייתא דסורא</span> מסככין בהו אע``ג דאגדן למנינא בעלמא הוא דאגדן א``ר אבא הני <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>צריפי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דאורבני</span> כיון שהותרה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ראשי מעדנים</span> שלהן כשרין והא אגידי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מתתאי</span> אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דשרי להו</span> <ואמר> רב הונא בריה דרב יהושע אפילו תימא דלא שרי להו כל אגד <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שאינו עשוי לטלטלו</span> לא שמיה אגד א``ר אבא אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ירקות שאמרו חכמים</span> אדם יוצא בהן ידי חובתו בפסח מביאין את הטומאה ואין חוצצין בפני הטומאה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ופוסלין בסוכה משום אויר</span> מ``ט כיון דלכי יבשי פרכי ונפלי כמאן דליתנהו דמי ואמר רבי אבא אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הבוצר לגת</span> אין לו ידות ורב מנשיא בר גדא אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>הקוצר לסכך</span> אין לו ידות <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מאן דאמר</span> קוצר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כל שכן בוצר</span> דלא ניחא ליה דלא נימצייה לחמריה מאן דאמר בוצר שאין לו ידות אבל קוצר יש לו ידות דניחא ליה דליסכך בהו כי היכי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דלא ליבדרן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>נימא דרב מנשיא</span> בר גדא תנאי היא דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>סוכי תאנים</span> ובהן תאנים <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>פרכילין</span> ובהן ענבים קשין ובהן שבלים <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מכבדות</span> ובהן תמרים כולן אם פסולת מרובה על האוכלין כשרה ואם לאו פסולה אחרים אומרים עד שיהו קשין מרובין <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>על הידות</span> ועל האוכלין מאי לאו בהא קא מיפלגי דמר סבר יש להן ידות ומר סבר אין להן ידות <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לרבי אבא</span> ודאי תנאי היא לרב מנשיא בר גדא מי לימא תנאי היא אמר לך רב מנשיא דכולי עלמא סברי הקוצר לסכך אין לו ידות והכא במאי עסקינן כגון שקוצצן לאכילה ונמלך עליהן לסיכוך אי קוצצן לאכילה מאי טעמייהו דרבנן וכי תימא קסברי רבנן כיון דנמלך עליהן לסיכוך בטלה ליה מחשבתו ומי בטלה ליה מחשבה בהכי והתנן כל הכלי


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יד,א גמרא
pgu: יד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>יורדין לידי טומאה במחשבה</span> ואין עולין מטומאתן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אלא בשינוי מעשה</span> מעשה מוציא מיד מעשה ומיד מחשבה מחשבה אינה מוציאה לא מיד מעשה ולא מיד מחשבה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וכי תימא הני מילי</span> כלים דחשיבי אבל ידות דלצורך אכילה נינהו במחשבה נעשה ובמחשבה סלקא והתנן כל ידות האוכלין <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שבססן</span> בגורן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>טהורות</span> <ורבי יוסי מטמא> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בשלמא למאן דאמר</span> בססן התיר אגודן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שפיר</span> אלא למאן דאמר מאי בססן בססן ממש <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מאי איכא למימר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>הכא נמי</span> שבססן ממש אי הכי מאי טעמייהו דאחרים דאמור כרבי יוסי דתנן רבי יוסי מטמא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>האי מאי</span> בשלמא התם טעמא דרבי יוסי חזיא לכדרבי שמעון בן לקיש דאמר רבי שמעון בן לקיש הואיל וראויות להופכן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בעתר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אלא הכא</span> למאי חזיא חזיא לכי סתר למנקט להו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בגילייהו</span> גופא כל ידות האוכלין שבססן בגורן טהורות ורבי יוסי מטמא מאי בססן רבי יוחנן אמר בססן ממש ר' <אליעזר> [אלעזר] אומר התיר אגדן בשלמא לרבי <אליעזר> [אלעזר] דאמר בססן התיר אגדן היינו דמטמא רבי יוסי אלא לרבי יוחנן דאמר בססן ממש אמאי מטמא רבי יוסי א``ר שמעון בן לקיש הואיל וראויות להופכן בעתר א``ר <אליעזר> [אלעזר] למה נמשלה תפלתן של צדיקים כעתר לומר לך מה עתר זה מהפך את התבואה בגורן ממקום למקום אף תפלתן של צדיקים מהפכת דעתו של הקב``ה ממדת אכזריות למדת רחמנות


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יד,א משנה
pgu: יד
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מסככין בנסרים</span> דברי רבי יהודה ורבי מאיר אוסר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>נתן עליה נסר שהוא רחב ארבעה</span> טפחים כשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ובלבד שלא יישן תחתיו</span>


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יד,א גמרא
pgu: יד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב מחלוקת בנסרין שיש בהן ארבעה דרבי מאיר אית ליה גזרת תקרה ורבי יהודה לית ליה גזרת תקרה אבל בנסרין ש<span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אין בהן ארבעה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>דברי הכל כשרה</span> ושמואל אמר בשאין בהן ארבעה מחלוקת אבל יש בהן ארבעה דברי הכל פסולה אין בהן ארבעה ואפי' פחות משלשה <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>הא קנים בעלמא נינהו</span> א``ר פפא הכי קאמר יש בהן ארבעה דברי הכל פסולה פחות משלשה דברי הכל כשרה מ``ט קנים בעלמא נינהו כי פליגי משלשה עד ארבעה מר סבר כיון דליתנהו <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>שיעור מקום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>לא גזרינן</span> ומר סבר כיון דנפקי להו מתורת לבוד גזרינן תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>נתן עליה נסר שהוא רחב ארבעה</span> טפחים כשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ובלבד שלא יישן תחתיו</span> בשלמא לשמואל דאמר בשאין בהן ארבעה מחלוקת אבל יש בהן ארבעה דברי הכל פסולה משום הכי לא יישן תחתיו אלא לרב דאמר בשיש בהן ארבעה מחלוקת אבל אין בהן ארבעה דברי הכל כשרה לר' יהודה אמאי לא יישן תחתיו מי סברת דברי הכל היא סיפא אתאן לרבי מאיר תא שמע שני סדינין מצטרפי


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יד,ב גמרא
pgu: יד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  שני נסרין אין מצטרפין ר' מאיר אומר אף נסרין כסדינין בשלמא לשמואל דאמר בשאין בהן ארבעה מחלוקת אבל יש בהן ארבעה דברי הכל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>פסולה</span> מאי מצטרפין מצטרפין לארבעה אלא לרב דאמר בשיש בהן ארבעה מחלוקת אבל אין בהן ארבעה דברי הכל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כשרה</span> ה``ד אי דאית בהו ארבעה למה להו לאיצטרופי אי דלית בהו ארבעה אמאי והא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>קנים בעלמא נינהו</span> לעולם דאית בהו ארבעה ומאי מצטרפין מצטרפין לארבע אמות מן הצד לישנא אחרינא בשלמא לשמואל דאמר בשאין בהן ארבעה מחלוקת אבל יש בהן ארבעה דברי הכל פסולה מאי מצטרפין מצטרפין לארבע אמות מן הצד אלא לרב בשלמא לר' מאיר מאי מצטרפין מצטרפין לארבע אמות מן הצד אלא לר' יהודה דאמר אפילו יש בהן ארבעה כשרה מאי אין מצטרפין קנים בעלמא נינהו איידי דקאמר ר' מאיר מצטרפין אמר רבי יהודה אין מצטרפין תניא כוותיה דרב תניא כוותיה דשמואל תניא כוותיה דרב סככה בנסרים של ארז שאין בהן ארבעה דברי הכל כשרה יש בהן ארבעה רבי מאיר פוסל ורבי יהודה מכשיר א``ר יהודה מעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בשעת הסכנה</span> שהביאנו נסרים שהיו בהן ארבעה וסיככנו על גבי מרפסת וישבנו תחתיהן אמרו לו משם ראיה אין שעת הסכנה ראיה תניא כוותיה דשמואל סככה בנסרים של ארז שיש בהן ארבעה דברי הכל פסולה אין בהן ארבעה ר' מאיר פוסל ורבי יהודה מכשיר ומודה רבי מאיר שאם יש בין נסר לנסר כמלא נסר שמניח <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>פסל</span> ביניהם וכשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ומודה רבי יהודה</span> שאם נתן עליה נסר שהוא רחב ארבעה טפחים כשרה ואין ישנים תחתיו והישן תחתיו לא יצא ידי חובתו אתמר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הפכן על צידיהן</span> רב הונא אמר פסולה ורב חסדא ורבה בר רב הונא אמרי כשרה איקלע רב נחמן לסורא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>עול לגביה רב חסדא ורבה</span> בר רב הונא אמרי ליה הפכן על צידיהן מהו אמר להו פסולה נעשו כשפודין של מתכת אמר להו רב הונא לא אמרי לכו אמרי כוותי אמרו ליה ומי אמר לן מר טעמא ולא קבלינן מיניה אמר להו ומי בעיתו מינאי טעמא ולא אמרי לכו לימא מסייע ליה אינה מחזקת כדי ראשו ורובו ושולחנו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>או שנפרצה בה פרצה</span> כדי שיזדקר בה גדי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בבת ראש</span> או שנתן עליה נסר שהוא רחב ארבעה טפחים אע``פ שלא הכניס לתוכה אלא שלשה טפחים פסולה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>היכי דמי</span> <מאי> לאו כגון שהפכן על צידיהם לא הכא במאי עסקינן כגון <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דאנחה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אפומא דמטללתא</span> דעייל תלתא לגיו ואפיק חד לבר דהוה ליה פסל היוצא מן הסוכה וכל פסל היוצא מן הסוכה נידון כסוכה


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף טו,א משנה
pgu: טו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>תקרה שאין עליה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מעזיבה</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ר' יהודה אומר</span> בית שמאי אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מפקפק</span> ונוטל אחת מבינתים ובית הלל אומרים מפקפק <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>או נוטל אחת מבינתים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>רבי מאיר אומר נוטל אחת מבינתים</span> ואינו מפקפק


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף טו,א גמרא
pgu: טו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בשלמא ב``ה טעמייהו משום תעשה ולא מן העשוי אי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מפקפק</span> עביד ליה מעשה אי נוטל אחת מבינתים עבד בה מעשה אלא בית שמאי מאי טעמייהו אי משום תעשה ולא מן העשוי בחדא סגי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אי משום גזרת תקרה</span> בנוטל אחת מבינתים סגי לעולם משום גזרת תקרה והכי קאמרי אף על פי שמפקפק אי נוטל אחת מבינתים אין אי לא לא אי הכי אימא סיפא ר' מאיר אומר נוטל אחת מבינתים אבל לא יפקפק רבי מאיר היינו בית שמאי הכי קאמר לא נחלקו ב``ש וב``ה בדבר זה מאי קמ``ל דר``מ אית ליה גזרת תקרה ור``י לית ליה גזרת תקרה והא אפליגו בה חדא זימנא דתנן מסככין בנסרים דברי ר' יהודה ורבי מאיר אוסר א``ר חייא בר אבא א``ר יוחנן רישא בנסרים משופין עסקינן ומשום גזרת כלים נגעו בה ולר``י אמר רב דאמר סככה בחיצין זכרים כשרה בנקבות פסולה ולא גזר זכרים אטו נקבות הכא נמי לא נגזר נסרים משופין אטו כלים אלא על כרחך רישא פליגי בגזרת תקרה וסיפא פליגי בגזרת תקרה ואפליגי בתרתי זימני ל``ל סיפא ר' יהודה <היא> דקא אמר ליה לרבי מאיר אמאי קא אסרת בנסרים משום גזרת תקרה האי סברא לבית שמאי הוא דאית להו ובית הלל לא גזרי ואמר רבי מאיר לא נחלקו ב``ש וב``ה בדבר זה הניחא לרב דאמר מחלוקת בשיש בהן ארבעה דר' מאיר אית ליה גזרת תקרה ורבי יהודה לית ליה גזרת תקרה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לשמואל דאמר</span> בשאין בהן ארבעה מחלוקת אבל יש בהן ארבעה דברי הכל פסולה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>סיפא במאי פליגי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בביטולי תקרה</span> קא מיפלגי מר סבר בטלה בהכי ומר סבר בהכי לא בטלה


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף טו,א משנה
pgu: טו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>המקרה סוכתו</span> בשפודין או בארוכו' המטה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אם יש ריוח ביניהן כמותן</span> כשרה החוטט בגדיש לעשות לו סוכה אינה סוכה


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף טו,א גמרא
pgu: טו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  לימא תיהוי תיובת' דרב הונא בריה דרב יהושע דאתמר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>פרוץ כעומד</span> רב פפא אמר מותר ורב הונא בריה דרב יהושע אמר אסור אמר לך רב הונא בריה דרב יהושע מאי כמותן בנכנס ויוצ


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף טו,ב גמרא
pgu: טו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>והא אפשר לצמצם</span> א``ר אמי במעדיף <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>רבא אמר</span> אפילו תימא בשאין מעדיף אם היו נתונים שתי נותנן ערב ערב נותנן שתי:  או בארוכות המטה:  לימא מסייע ליה לר' אמי בר טביומי דאמר רבי אמי בר טביומי סככה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בבלאי כלים</span> פסולה כדאמר ר' חנן אמר רבי בארוכה ושתי כרעים ב<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קצרה</span> ושתי כרעים ה``נ בארוכה ושתי כרעים בקצרה ושתי כרעי' היכא איתמר דר' חנן אמר רבי אהא דתנ


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף טז,א גמרא
pgu: טז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מטה מטמאת <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חבילה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ומטהרת חבילה</span> דברי ר' אליעזר וחכמים אומרים מטמאת אברים ומטהרת אברים מאי ניהו א``ר חנן אמר רבי ארוכה ושתי כרעים קצרה ושתי כרעים למאי חזיא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>למסמכינהו אגודא</span> ולמיתב עלייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ומשדא אשלי</span> גופא אמר ר' אמי בר טביומי סככה בבלאי כלים פסולה מאי בלאי כלים אמר אביי מטלניות שאין בהם שלש על שלש דלא חזיין לא לעניים ולא לעשירים תניא כוותיה דרבי אמי בר טביומי מחצלת של <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שיפא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ושל גמי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שיריה</span> אע``פ שנפחתו מכשיעורה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אין מסככין</span> בהן מחצלת הקנים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>גדולה מסככין בה</span> קטנה אין מסככין בה ר' אליעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אף היא מקבלת טומאה</span> ואין מסככין בה:  החוטט בגדיש:  אמר רב הונא לא שנו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אלא שאין שם חלל טפח</span> במשך שבעה אבל יש שם חלל טפח במשך שבעה הרי זה סוכה תניא נמי הכי החוטט בגדיש לעשות לו סוכה הרי זה סוכה והאנן תנן אינה סוכה אלא לאו שמע מינה כדרב הונא שמע מינה איכא דרמי ליה מירמא תנן החוטט בגדיש לעשות לו סוכה אינה סוכה והא תניא הרי זו סוכה אמר רב הונא לא קשיא כאן בשיש שם חלל טפח במשך שבעה כאן בשאין שם חלל טפח במשך שבעה


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף טז,א משנה
pgu: טז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>המשלשל</span> דפנות <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מלמעלה למטה</span> אם גבוה מן הארץ <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שלשה טפחים פסולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מלמטה למעלה</span> אם גבוה עשרה טפחים כשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>רבי יוסי אומר כשם שמלמטה למעלה</span> עשרה טפחים <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כך מלמעלה למטה</span> עשרה טפחים


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף טז,א גמרא
pgu: טז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  במאי קמיפלגי מר סבר מחיצה תלויה מתרת ומר סבר מחיצה תלויה אינה מתרת תנן התם <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בור שבין שתי חצירות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אין ממלאין ממנה</span> בשבת אלא אם כן עשה לה מחיצה עשרה טפחים בין מלמעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בין מלמטה</span> בין בתוך אוגנו רבן שמעון בן גמליאל אומ


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף טז,ב גמרא
pgu: טז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בית שמאי אומרים מלמעלה</span> ובית הלל אומרים מלמטה אמר ר' יהודה לא תהא מחיצה גדולה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מן הכותל שביניהן</span> אמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן ר' יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בשיטת רבי יוסי</span> אמרה דאמר מחיצה תלויה מתרת ולא היא לא ר' יהודה סבר לה כר' יוסי ולא ר' יוסי סבר לה כר' יהודה לא ר' יהודה סבר לה כר' יוסי עד כאן לא קאמר ר' יהודה התם אלא בעירובי חצירות <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דרבנן</span> אבל הכא סוכה דאורייתא לא ולא רבי יוסי סבר לה כר' יהודה עד כאן לא קאמר ר' יוסי הכא אלא בסוכה דמצות עשה אבל שבת דאיסור סקילה לא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואם תאמר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מעשה שנעשה בציפורי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>על פי מי נעשה</span> לא על פי רבי יוסי אלא על פי רבי ישמעאל ברבי יוסי ומאי מעשה דכי אתא רב דימי אמר פעם אחת שכחו ולא הביאו ס``ת מערב שבת למחר פירסו סדינין על גבי העמודים והביאו ספר תורה וקראו בו פירסו סלקא דעתך <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מהיכן הביאום</span> בשבת אלא מצאו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>סדינין פרוסין</span> על גבי העמודים והביאו ספר תורה וקראו בו אמר רב חסדא אמר אבימי מחצלת ארבעה ומשהו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מתרת בסוכה</span> משום דופן היכי עביד תלי ליה באמצע פחות משלשה למטה ופחות משלשה למעלה וכל פחות משלשה כלבוד דמי פשיטא מהו דתימא חד לבוד אמרינן תרי לבוד לא אמרינן קמ``ל מיתיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מחצלת שבעה ומשהו</span> מתרת בסוכה משום דופן כי תניא ההיא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בסוכה גדולה</span> ומאי קא משמע לן דמשלשלין דפנות מלמעלה למטה כרבי יוסי אמר רבי אמי פס ארבעה ומשהו מתיר בסוכה משום דופן ומוקים ליה בפחות משלשה טפחים סמוך לדופן וכל פחות משלשה סמוך לדופן כלבוד דמי מאי קמ``ל הא קמ``ל שיעור משך סוכה קטנה שבעה


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יז,א משנה
pgu: יז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  הרחיק את הסיכוך מן הדפנות שלשה טפחים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='21'>פסולה</span></span> בית שנפחת וסיכך על גביו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אם יש</span> מן הכותל לסיכוך ארבע אמות פסולה וכן חצר שהיא מוקפת אכסדרה סוכה גדולה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שהקיפוה</span> בדבר שאין מסככין בו אם יש תחתיו ארבע אמות פסולה


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יז,א גמרא
pgu: יז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כל הני למה לי</span> צריכא דאי אשמעינן בית שנפחת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>משום דהני מחיצות לבית עבידן</span> אבל חצר המוקפת אכסדרה דמחיצות לאו לאכסדרה עבידי אימא לא צריכא ואי אשמעינן הני תרתי משום דסככן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>סכך כשר הוא</span> אבל סוכה גדולה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שהקיפוה</span> בדבר שאין מסככין בו דסככה סכך פסול הוא אימא לא צריכא אמר רבה אשכחתינהו לרבנן דבי רב <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דיתבי וקאמרי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אויר פוסל</span> בשלשה סכך פסול פוסל בארבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ואמינא להו אנא</span> אויר דפוסל בשלשה מנא לכו דתנן הרחיק את הסיכוך מן הדפנות שלשה טפחים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='21'>פסולה</span></span> סכך פסול נמי לא ליפסיל אלא בארבע אמות דתנן בית שנפחת וסיכך על גביו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אם יש</span> בין הסיכוך לכותל ד' אמות פסולה ואמרו לי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בר מינה דההיא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דרב ושמואל אמרי תרוייהו משום דופן עקומה נגעו בה</span> ואמינא להו אנא מה אילו איכא סכך פסול פחות מארבעה ואויר פחות משלשה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כשרה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מלייה</span> בשפודין מאי פסולה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לא יהא אויר</span> הפוסל בשלשה כסכך פסול הפוסל בארבעה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אמרו לי אי הכי לדידך נמי</span> דאמרת סכך פסול פוסל בארבע אמות מה אילו איכא סכך פסול פחות מד' אמות ואויר פחות משלשה מאי כשרה מלייה בשפודין מאי פסולה לא יהא אויר הפוסל בשלשה כסכך פסול הפוסל בארבע אמות ואמינא להו אנא האי מאי בשלמא לדידי דאמינא ארבע אמו


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יז,ב גמרא
pgu: יז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>משום שיעורא ולאו שיעורא הוא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>האי לאו שיעורא הוא כיון דלא שוו</span> שיעורייהו להדדי לא מצטרפי אלא לדידכו דאמריתו שיעור משום הפלגה מה לי איתפלג בסכך פסול מה לי אתפלג בסכך פסול ואויר אמר ליה אביי ולמר נמי נהי דלא שוו שיעורייהו בסוכה גדולה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בסוכה קטנה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מי לא שוו שיעורייהו</span> א``ל התם לאו משום דשוו שיעורייהו להדדי הוא אלא משום דליתיה לשיעורא דסוכה הוא וכל היכא דלא שוו שיעורייהו להדדי לא מצטרפי והתנן הבגד שלשה על שלשה ה<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שק</span> ארבעה על ארבעה העור חמשה על חמשה מפץ ששה על ששה ותני עלה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הבגד והשק</span> השק והעור העור והמפץ <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מצטרפין</span> זה עם זה התם כדקתני טעמא אמר רבי שמעון <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מה טעם</span> הואיל וראוי לטמא מושב <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כדתנן המקצע מכולן</span> טפח על טפח טמא טפח על טפח למאי חזי ואמר רבי שמעון בן לקיש משום רבי ינאי הואיל וראוי <ליטלו> [לטלאי] על גבי החמור בסורא אמרי להא שמעתא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בהאי לישנא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בנהרדעא מתנו</span> אמר רב יהודה אמר שמואל סכך פסול באמצע פוסל בארבעה מן הצד פוסל בארבע אמות ורב אמר בין מן הצד בין באמצע בארבע אמות תנן נתן עליה נסר שהוא רחב ארבעה טפחים כשרה בשלמא לרב דאמר בין באמצע בין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מן הצד בארבע אמות</span> משום הכי כשרה אלא לשמואל דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>באמצע בארבעה</span> אמאי כשרה הכא במאי עסקינן מן הצד תא שמע <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שני סדינין מצטרפין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שני נסרים אין מצטרפין</span> רבי מאיר אומר נסרים כסדינין בשלמא להך לישנא דאמר רב בין באמצע בין מן הצד בארבע אמות מאי מצטרפין מצטרפין לד' אמות אלא להך לישנא דאמר רב באמצע בארבעה היכי דמי אי דאית בהו ד' למה להו אצטרופי אי דלית בהו ד' קניא בעלמא נינהו לעולם דאית בהו ארבעה ומאי מצטרפין מצטרפין לארבע אמות מן הצד ת``ש סככה בנסרין של ארז שיש בהן ד' דברי הכל פסולה אין בהן ד' רבי מאיר פוסל ורבי יהודה מכשי


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יח,א גמרא
pgu: יח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ומודה רבי מאיר שאם יש בין נסר לנסר כמלא נסר שמניח פסל ביניהם וכשרה בשלמא למ``ד בין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>באמצע</span> בין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מן הצד</span> בד' אמות משום הכי כשרה אלא למאן דאמר באמצע בארבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אמאי כשרה</span> אמר רב הונא בריה דרב יהושע הכא בסוכה דלא הויא אלא שמנה מצומצמות עסקינן ויהיב נסר ופסל ונסר ופסל ונסר ופסל מהאי גיסא ונסר ופסל ונסר ופסל ונסר ופסל מהאי גיסא דהוו להו שני פסלין באמצע ואיכא הכשר סוכה באמצע אמר אביי אויר שלשה בסוכה גדולה ומיעטו בין בקנים בין בשפודין <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הוי מיעוט</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בסוכה קטנה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בקנים הוי מיעוט</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בשפודין לא הוי מיעוט</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>והני מילי</span> מן הצד אבל באמצע פליגי בה רב אחא ורבינא חד אמר יש לבוד באמצע וחד אמר אין לבוד באמצע מ``ט דמ``ד יש לבוד באמצע דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>קורה היוצאה</span> מכותל זה ואינה נוגעת בכותל אחר וכן שתי קורות אחת יוצאה מכותל זה ואחת יוצאה מכותל אחר ואינן נוגעות זו בזו פחות משלשה אינו צריך להביא קורה אחרת שלשה צריך להביא קורה אחרת ואידך שאני קורות דרבנן מאי טעמא דמאן דאמר אין לבוד באמצע דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ארובה</span> שבבית ובה פותח טפח טומאה בבית כולו טמא מה ש<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כנגד ארובה טהור</span> טומאה כנגד ארובה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כל הבית כולו טהור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אין בארובה פותח טפח טומאה בבית כנגד ארובה טהור טומאה כנגד ארובה כל הבית כולו טהור</span> ואידך שאני הלכות טומאה ד<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הכי גמירי להו</span> דרש רבי יהודה בר אלעאי בית שנפחת וסיכך על גביו כשרה אמר לפניו ר' ישמעאל ברבי יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>רבי פריש</span> כך פירש אבא ארבע אמות פסולה פחות מארבע אמות כשרה דרש רבי יהודה בר אלעאי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אברומא</span> שריא אמר לפניו רבי ישמעאל ברבי יוסי רבי פריש כך אמר אבא של מקום פלוני אסורה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>של מקום פלוני מותרת</span> כי הא דאמר אביי האי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>צחנתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דבב נהרא</span> שריא מאי טעמא אילימא משום ד<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>רדיפי מיא</span> והאי דג טמא כיון דלית ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>חוט השדרה</span> לא מצי קאים והא קא חזינן דקאי אלא משום דמליחי מיא והאי דג טמא כיון דלית ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>קילפי</span> לא מצי קאי והא קא חזינן דקאי אלא משום דלא מרבה טינייהו דג טמא אמר רבינא והאידנא דשפכי נהר איתן ונהר גמדא להתם אסירא אתמר <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>סיכך על גבי אכסדרה שיש לה פצימין</span> כשרה שאין לה פצימין אביי אמר כשרה ורבא אמר פסולה אביי אמר כשר


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יח,ב גמרא
pgu: יח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אמרינן פי תקרה יורד וסותם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>רבא אמר פסולה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לא אמרינן פי תקרה יורד וסותם</span></span> אמר ליה רבא לאביי לדידך דאמרת פי תקרה יורד וסותם אפילו הפחית דופן אמצעי אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מודינא לך בההיא</span> דהוה ליה כמבוי המפולש <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לימא אביי ורבא</span> בפלוגתא דרב ושמואל קמיפלגי דאתמר אכסדרה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בבקעה</span> רב אמר מותר לטלטל בכולו דאמרינן פי תקרה יורד וסותם ושמואל אמר אין מטלטלין בה אלא בד' אמות דלא אמרינן פי תקרה יורד וסותם אליבא דשמואל כ``ע לא פליג


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יט,א גמרא
pgu: יט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כי פליגי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אליבא דרב</span> אביי כרב ורבא אמר לך עד כאן לא אמר רב התם אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דמחיצות</span> לאכסדרה הוא דעבידי אבל הכא דלאו להכי עבידי לא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תנן וכן חצר המוקפת אכסדרה</span> ואמאי נימא פי תקרה יורד וסותם תרגמה רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אליבא דאביי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כשהשוה את קירויו</span> בסורא מתני <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>להא שמעתא</span> בהאי לישנא בפומבדיתא מתני סיכך על גבי אכסדרה שאין לה פצימין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דברי הכל פסולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>יש לה פצימין</span> אביי אמר כשרה רבא אמר פסולה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אביי אמר כשרה אמרינן לבוד</span> רבא אמר פסולה לא אמרינן לבוד <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>והלכתא כלישנא קמא</span> רב אשי אשכחיה לרב כהנא דקא מסכך על גבי אכסדרה שאין לה פצימין אמר ליה לא סבר מר הא דאמר רבא יש לה פצימין כשרה אין לה פצימין פסולה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אחוי ליה</span> נראה מבפנים ושוה מבחוץ אי נמי נראה מבחוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ושוה מבפנים</span> דאתמר נראה מבחוץ ושוה מבפנים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>נידון משום לחי</span> ולחי היינו פצימין תנא פסל היוצא מן הסוכה נידון כסוכה מאי פסל היוצא מן הסוכה אמר עולא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>קנים</span> היוצאים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לאחורי סוכה</span> והא בעינן שלש דפנות בדאיכא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>והא בעינן הכשר סוכה</span> בדאיכא והא בעינן צלתה מרובה מחמתה בדאיכא אי הכי מאי למימרא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מהו דתימא</span> הואיל ולגוואי עבידי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לבראי לא עבידי</span> אימא לא קמ``ל רבה ורב יוסף אמרי תרווייהו הכא בקנים היוצאים <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לפנים מן הסוכה</span> ומשכא ואזלא חדא דופן בהדייהו מהו דתימא הא לית בה הכשר סוכה קמ``ל רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן לא נצרכה אלא לסוכה שרובה צלתה מרובה מחמתה ומעוטה חמתה מרובה מצלתה מהו דתימא תפסל בהך פורתא קא משמע לן ומאי יוצא יוצא מהכשר סוכה רבי אושעיא אמר לא נצרכה אלא לסכך פסול פחות משלשה בסוכה קטנה ומאי יוצא יוצא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מתורת סוכה</span> מתקיף לה רב הושעיא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>לא יהא אלא אויר</span> ואויר פחות משלשה טפחים בסוכה קטנה מי פסיל <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אמר ליה רבי אבא</span> זה מצטרף וישנים תחתיו וזה מצטרף ואין ישנים תחתיו ומי איכא מידי דאצטרופי מצטרף והוא עצמו אינו כשר אמר רבי יצחק בן אלישב אי


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יט,ב גמרא
pgu: יט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>טיט הנרוק יוכיח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שמצטרף</span> לארבעים סאה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והטובל בו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לא עלתה לו טבילה</span>


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יט,ב משנה
pgu: יט
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  העושה סוכתו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כמין צריף</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>או שסמכה לכותל</span> ר' אליעזר פוסל מפני שאין לה גג וחכמים מכשירין


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יט,ב גמרא
pgu: יט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תנא מודה ר' אליעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שאם הגביהה מן הקרקע טפח</span> או שהפליגה מן הכותל טפח שהיא כשרה מאי טעמייהו דרבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שיפועי אהלים כאהלים</span> דמו אביי אשכחיה לרב יוסף דקא גני <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בכילת חתנים</span> בסוכה אמר ליה כמאן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כר' אליעזר</span> שבקת רבנן ועבדת כר' אליעזר אמר ליה ברייתא איפכא תני ר' אליעזר מכשיר וחכמים פוסלין שבקת מתניתין ועבדת כברייתא אמר ליה מתניתין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>יחידאה היא</span> דתניא העושה סוכתו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כמין צריף</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>או שסמכה לכותל</span> רבי נתן אומר רבי אליעזר פוסל מפני שאין לה גג וחכמים מכשירין


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יט,ב משנה
pgu: יט
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מחצלת קנים</span> גדולה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>עשאה לשכיבה</span> מקבלת טומאה ואין מסככין בה לסיכוך מסככין בה ואינה מקבלת טומאה רבי אליעזר אומר אחת קטנה ואחת גדולה עשאה לשכיבה מקבלת טומאה ואין מסככין בה לסיכוך מסככין בה ואינה מקבלת טומאה


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף יט,ב גמרא
pgu: יט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  הא גופה קשיא אמרת <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>עשאה לשכיבה</span> מקבלת טומאה ואין מסככין בה טעמא דעשאה לשכיבה הא סתמא לסיכוך והדר תני לסיכוך מסככין בה ואינה מקבלת טומאה טעמא דעשאה לסיכוך הא סתמא לשכיבה הא לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כאן בגדולה כאן בקטנה</span> <בשלמא לרבנן לא קשיא אלא לרבי אליעזר קשיא דתנן> [אימא סיפא] רבי אליעזר אומר אחת קטנה ואחת גדולה עשאה לשכיבה מקבלת טומאה ואין מסככין בה טעמא דעשאה לשכיבה הא סתמא לסיכוך אימא סיפא עשאה לסיכוך מסככין בה ואינה מקבלת טומאה טעמא דעשאה לסיכוך הא סתמא לשכיבה אלא אמר רבא בגדולה כ``ע לא פליגי דסתמא לסיכוך כי פליגי בקטנה תנא קמא סבר סתם קטנה לשכיבה ורבי אליעזר סבר סתם קטנה נמי לסיכו


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף כ,א גמרא
pgu: כ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>והכי קאמר</span> מחצלת הקנים <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>גדולה</span> עשאה לשכיבה מקבלת טומאה ואין מסככין בה טעמא דעשאה לשכיבה הא סתמא נעשה כמי שעשאה לסיכוך מסככין בה <קטנה עשאה לסיכוך מסככין בה טעמא דעשאה לסיכוך הא סתמא נעשה כמי שעשאה לשכיבה ואין מסככין בה> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואתא ר' אליעזר למימר</span> אחת קטנה ואחת גדולה סתמא כשרה לסיכוך אמר ליה אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אי הכי</span> ר' אליעזר אומר אחת קטנה ואחת גדולה אחת גדולה ואחת קטנה מיבעי ליה ועוד כי פליגי בגדולה הוא דפליגי ורבי אליעזר לחומרא דתניא מחצלת הקנים בגדולה מסככין בה ר' אליעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אם אינה מקבלת טומאה</span> מסככין בה אלא אמר רב פפא בקטנה כולי עלמא לא פליגי דסתמא לשכיבה כי פליגי בגדולה ת``ק סבר סתם גדולה לסיכוך ורבי אליעזר סבר סתם גדולה נמי לשכיבה ומאי עשאה לשכיבה דקאמר הכי קאמר סתם עשייתה נמי לשכיבה עד דעביד לסיכוך ת``ר מחצלת של <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שיפה</span> ושל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>גמי</span> גדולה מסככין בה קטנה אין מסככין בה של קנים ושל חילת גדולה מסככין בה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ארוגה אין מסככין בה</span> רבי ישמעאל בר' יוסי אומר משום אביו אחת זו ואחת זו מסככין בה וכן היה רבי דוסא אומר כדבריו תנן התם <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כל החוצלות</span> מטמאין טמא מת דברי ר' דוסא וחכמים אומרים מדרס <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מדרס אין טמא מת לא</span> והא אנן תנן כל המטמא מדרס מטמא טמא מת אימא אף מדרס מאי חוצלות אמר רב אבדימי בר המדורי מרזובלי מאי מרזובלי אמר ר' אבא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מזבלי</span> ר' שמעון בן לקיש אומר מחצלות ממש ואזדא ריש לקיש לטעמיה דאמר ריש לקיש <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הריני כפרת</span> רבי חייא ובניו שבתחלה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כשנשתכחה תורה מישראל</span> עלה עזרא מבבל ויסדה חזרה ונשתכחה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>עלה הלל הבבלי</span> ויסדה חזרה ונשתכחה עלו רבי חייא ובניו ויסדוה וכן אמר רבי חייא ובניו לא נחלקו רבי דוסא וחכמים על מחצלות של אוש


id: 2601
lvr: 26
prk: 01
nru: דף כ,ב גמרא
pgu: כ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שהן טמאות</span> ושל טבריא שהן טהורות על מה נחלקו על שאר מקומות מר סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כיון דליכא דיתיב עלייהו</span> כדטבריא דמיין ומר סבר כיון דמקרי ויתבי עלייהו כדאושא דמיין אמר מר כל החוצלות <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מטמאין טמא מת</span> דברי ר' דוסא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>והתניא</span> וכן היה רבי דוסא אומר כדבריו לא קשיא הא דאית ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>גדנפא</span> הא דלית ליה גדנפא מיתיבי חוצלות של <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שעם</span> ושל גמי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>של שק</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>של ספירא</span> מטמא טמא מת דברי ר' דוסא וחכ``א אף מדרס <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בשלמא למאן דאמר</span> מרזובלי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>של שעם ושל גמי</span> חזו לכינתא דפירי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>של שק ושל ספירא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>חזו לגולקי וצני</span> אלא למ``ד מחצלות ממש <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בשלמא של שק ושל ספירא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>חזו לפרסי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>נפוותא</span></span> אלא של שעם ושל גמי למאי חזו חזו לנזיאתא איכא דאמרי בשלמא למ``ד מחצלות ממש של שעם ושל גמי חזו לנזיאתא של שק ושל ספירא חזו לפרסי ונפוותא אלא למ``ד מרזובלי בשלמא של שק ושל ספירא חזו לגולקי וצני אלא של שעם ושל גמי למאי חזו חזו לכינתא דפירי תניא א``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>חנניה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כשירדתי לגולה</span> מצאתי זקן אחד ואמר לי מסככין ב<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בודיא</span> וכשבאתי אצל ר' יהושע אחי אבא הודה לדבריו אמר רב חסדא והוא דלית ליה גדנפא אמר עולא הני בודיתא דבני מחוזא אלמלא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>קיר</span> שלהן מסככין בהו תניא נמי הכי מסככין בבודיא ואם יש להן קיר אין מסככין בהן:
<BR


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כ,ב משנה
pgu: כ
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  הישן תחת המטה בסוכה לא יצא ידי חובתו אמר ר' יהודה נוהגין היינו שהיינו ישנים תחת המטה בפני הזקנים ולא אמרו לנו דבר אמר רבי שמעון <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>מעשה בטבי עבדו</span> של רבן גמליאל שהיה ישן תחת המטה ואמר להן רבן גמליאל לזקנים ראיתם טבי עבדי שהוא תלמיד חכם ויודע שעבדים פטורין מן הסוכה לפיכך ישן הוא תחת המטה <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>ולפי דרכינו למדנו</span> שהישן תחת המטה לא יצא ידי חובתו


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כ,ב גמרא
pgu: כ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  והא ליכא עשרה תרגמא שמואל במטה עשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>תנן התם</span> אחד חור שחררוהו מים <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>או שרצים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>או שאכלתו מלחת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>וכן מדבך</span> אבנים <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>וכן סואר של קורות</span> מאהיל על הטומאה רבי יהודה אומר כל אהל שאינו עשוי <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>בידי אדם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>אינו אהל</span> מאי טעמא דרבי יהוד


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כא,א גמרא
pgu: כא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  יליף אהל אהל ממשכן כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='14'> במדבר יט </span> זאת התורה אדם כי ימות באהל וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0240' data-rgl='19'> שמות מ </span> ויפרש את האהל על המשכן מה להלן בידי אדם אף כאן בידי אדם ורבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אהל אהל ריבה</span> וסבר ר' יהודה כל אהל שאינו עשוי בידי אדם אינו אהל ורמינהו חצירות היו בנויות בירושלים ע``ג הסלע ותחתיהם חלל <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מפני קבר התהום</span></span> ומביאין נשים עוברות ויולדות שם ומגדלות בניהם שם לפרה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ומביאין שוורים</span> ועל גביהן דלתות ותינוקות יושבין על גביהן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וכוסות של אבן בידיהם</span> הגיעו לשילוח ירדו לתוך המים ומילאום ועלו וישבו להם רבי יוסי אומר ממקומו היה משלשל וממלא מפני קבר התהום ותניא ר' יהודה אומר לא היו מביאין דלתות <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אלא שוורים</span> והא שוורים דאהל שאינו עשוי בידי אדם הוא וקתני ר' יהודה אומר לא היו מביאין דלתות אלא שוורים כי אתא רב דימי א``ר אלעזר מודה ר' יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כמלא אגרוף</span> תנ``ה ומודה ר' יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בשקיפין</span> וב<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>נקיקי</span> הסלעים והרי דלת דיש בה כמה אגרופין וקתני רבי יהודה אומר לא היו מביאין דלתות אלא שוורים אמר אביי לא הוצרכו להביא דלתות רבא אמר לא היו מביאין דלתות <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כל עיקר</span> שמפני שדעתו של תינוק גסה עליו שמא יוציא ראשו או אחד מאבריו ויטמ


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כא,ב גמרא
pgu: כא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בקבר התהום</span> תניא כוותיה דרבא ר' יהודה אומר לא היו מביאין דלתות כל עיקר מפני שדעתו של תינוק גסה עליו שמא יוציא ראשו או אחד מאבריו ויטמא בקבר התהום אלא מביאין שוורים המצרים שכריסותיהן רחבות והתינוקות יושבין על גביהן וכוסות של אבן בידיהן הגיעו לשילוח ירדו ומלאום ועלו וישבו להן על גביהן והרי מטה דיש בה כמה אגרופים ותנן ר' יהודה אומר נוהגים היינו שהיינו ישנים תחת המטה בפני הזקנים שאני מטה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הואיל ולגבה עשויה</span> שוורים נמי לגבן עשוים כי אתא רבין א``ר אלעזר שאני שוורים הואיל ומגינים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>על הרועים</span> בחמה מפני החמה ובגשמים מפני הגשמים אי הכי מטה נמי הואיל ומגינה על מנעלים וסנדלים שתחתיה אלא אמר רבא שאני שוורים הואיל ועשוים להגין על בני מעים שלהן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2710' data-rgl='11'> איוב י </span> עור ובשר תלבישני ובעצמות וגידים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תסוככני</span> ואי בעית אימא ר' יהודה לטעמיה דאמר סוכה דירת קבע בעינן והוה ליה מטה דירת עראי וסוכה אהל קבע ולא אתי אהל עראי ומבטל אהל קבע והא ר``ש דאמר נמי סוכה דירת קבע בעינן <הא> ואתי אהל עראי ומבטל אהל קבע <אין> בהא פליגי מר סבר אתי אהל עראי ומבטל אהל קבע ומר סבר לא אתי אהל עראי ומבטל אהל קבע:  א``ר שמעון מעשה בטבי עבדו:  תניא א``ר שמעון <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>משיחתו</span> של רבן גמליאל למדנו שני דברים למדנו שעבדים פטורים מן הסוכה ולמדנו שהישן תחת המטה לא יצא ידי חובתו ולימא מדבריו של רבן גמליאל מילתא אגב אורחיה קמ``ל כי הא דאמר רב אחא בר אדא ואמרי לה אמר רב אחא בר אדא אמר רב המנונא אמר רב מנין שאפי' שיחת תלמידי חכמים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>צריכה לימוד</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2601' data-rgl='3'> תהילים א </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ועלהו</span> לא יבול


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כא,ב גמרא
pgu: כא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מ``ט דרבי יהודה פליגי בה רבי זירא ורבי אבא בר ממל חד אמר מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שאין לה קבע</span> וחד אמר מפני שמעמידה בדבר המקבל טומאה מאי בינייהו כגון שנעץ שפודין של ברזל וסיכך עליהם למאן דאמר לפי שאין לה קבע הרי יש לה קבע ומאן דאמר מפני שמעמידה בדבר המקבל טומאה הרי מעמידה בדבר המקבל טומאה אמר אביי לא שנו אלא סמך אבל סיכך על גב המטה כשרה מאי טעמא למאן דאמר לפי שאין לה קבע הרי יש לה קבע למאן דאמר מפני שמעמידה בדבר המקבל טומאה הרי אין מעמידה בדבר המקבל טומאה


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כב,א משנה
pgu: כב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>סוכה המדובללת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ושצילתה מרובה מחמתה כשרה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>המעובה כמין בית</span> אע``פ שאין הכוכבים נראין מתוכה כשרה


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כב,א גמרא
pgu: כב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי מדובללת אמר רב סוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ענייה</span> ושמואל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>קנה עולה וקנה יורד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'><span class='tlm-rsh' data-nro='7'>רב תני חדא</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ושמואל תני</span> תרתי רב תני חדא סוכה מדובללת מאי מדובללת מדולדלת שצילתה מרובה מחמתה כשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ושמואל תני תרתי</span> מאי מדובללת מבולבלת ותרתי קתני סוכה מבולבלת כשרה וצילתה מרובה מחמתה כשרה אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא שנו</span> אלא שאין בין זה לזה שלשה טפחים אבל יש בין זה לזה ג' טפחים פסולה אמר רבא אפילו יש בין זה לזה שלשה טפחים נמי לא אמרן אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שאין בגגו</span> טפח אבל יש בגגו טפח כשרה ד<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אמרינן חבוט רמי</span> אמר רבא מנא אמינא לה דכי אית ביה טפח אמרינן חבוט רמי וכי לית ביה לא אמרינן חבוט רמי דתנן קורות הבית והעלייה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שאין עליהם מעזיבה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>והן מכוונות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>טומאה תחת אחת מהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>תחתיה טמא</span> בין התחתונה לעליונה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ביניהן</span> טמא על גבי העליונה כנגדה עד לרקיע טמא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>היו העליונות כבין התחתונות</span> טומאה תחתיהן תחת כולן טמא על גביהן כנגדן עד לרקיע טמא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ותני עלה</span> בד``א בזמן שיש בהן טפח וביניהן פותח טפח אבל אין ביניהן פותח טפח טומאה תחת אחת מהן תחתיה טמא ביניהן ועל גביהן טהור אלמא כי אית ביה טפח אמרינן חבוט רמי וכי לית ביה טפח לא אמרינן חבוט רמי שמע מינה יתיב רב כהנא וקאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>להא שמעתא</span> אמר ליה רב אשי לרב כהנא וכל היכא דלית ביה טפח לא אמרינן חבוט רמי והא תניא קורה היוצאה מכותל זה ואינה נוגעת בכותל זה וכן שתי קורות אחת יוצאה מכותל זה ואחת יוצאה מכותל זה ואינן נוגעות זו בזו פחות משלשה אינו צריך להביא קורה אחרת שלשה צריך להביא קורה אחרת רבן שמעון בן גמליאל אומ


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כב,ב גמרא
pgu: כב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  פחות מארבעה אין צריך להביא קורה אחרת ארבעה צריך להביא קורה אחרת וכן שתי קורות המתאימות לא בזו כדי לקבל אריח ולא בזו כדי לקבל אריח <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אם מקבלות אריח לרחבו טפח</span> אין צריך להביא קורה אחרת <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואם לאו</span> צריך להביא קורה אחרת רשב``ג אומר אם מקבלות אריח לארכו שלשה טפחים אין צריך להביא קורה אחרת ואם לאו צריך להביא קורה אחרת היו אחת למעלה ואחת למטה רבי יוסי בר' יהודה אומר רואין העליונה כאילו היא למטה ואת התחתונה כאילו היא למעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ובלבד שלא תהא עליונה למעלה מעשרים</span> אמה והתחתונה למטה מעשרה הא זה וזה בתוך עשרים אמרינן חבוט רמי אע``ג דלית ביה טפח א``ל תריץ ואימא הכי ובלבד שלא תהא עליונה למעלה מעשרים אלא בתוך עשרים והתחתונה סמוכה לה בפחות משלשה אי נמי בלבד שלא תהא תחתונה למטה מעשרה אלא למעלה מעשרה ועליונה סמוכה לה בפחות משלשה אבל שלשה כיון דלית ביה טפח לא אמרינן חבוט רמי:  ושצילתה מרובה מחמתה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'><span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כשרה</span></span>:  הא כי הדדי פסולה והא תנן באידך פירקין ושחמתה מרובה מצילתה פסולה הא כי הדדי כשרה לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כאן מלמעלה כאן מלמטה</span> אמר רב פפא היינו דאמרי אינשי כזוזא מלעיל כאיסתרא מלתחת:  מעובה כמין בית:  ת``ר המעובה כמין בית אע``פ שאין הכוכבים נראין מתוכה כשרה אין <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כוכבי חמה</span> נראין מתוכה בית שמאי פוסלין ובית הלל מכשירין


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כב,ב משנה
pgu: כב
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>העושה סוכתו בראש העגלה</span> או בראש הספינה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'><span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כשרה</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ועולין לה ביום טוב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בראש האילן</span> או על גבי גמל כשרה ואין עולין לה בי``ט <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שתים באילן ואחת בידי אדם</span> או שתים בידי אדם ואחת באילן כשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ואין עולין לה ביום טוב</span> שלש בידי אדם ואחת באילן כשרה ועולין לה בי``


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כג,א גמרא
pgu: כג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מני מתניתין רבי עקיבא היא דתניא העושה סוכתו בראש הספינה רבן גמליאל פוסל ור``ע מכשיר מעשה ברבן גמליאל ור``ע שהיו באין בספינה עמד ר``ע ועשה סוכה בראש הספינה למחר נשבה רוח ועקרתה אמר לו רבן גמליאל עקיבא היכן סוכתך אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דכולי עלמא</span> היכא דאינה יכולה לעמוד ברוח מצויה דיבשה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לא כלום היא</span> יכולה לעמוד ב<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שאינה מצויה דיבשה</span> כ``ע לא פליגי דכשרה כי פליגי בדיכולה לעמוד ברוח מצויה דיבשה ואינה יכולה לעמוד <ברוח שאינה מצויה דיבשה> [ברוח מצויה דים] רבן גמליאל סבר סוכה דירת קבע בעינן וכיון דאינה יכולה לעמוד ברוח מצויה דים לא כלום היא ר``ע סבר סוכה דירת עראי בעינן וכיון דיכולה לעמוד ברוח מצויה דיבשה כשרה:  או על גבי גמל כו':  מתני' מני רבי מאיר היא דתניא העושה סוכתו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>על גבי בהמה</span> ר``מ מכשיר ורבי יהודה פוסל מ``ט דרבי יהודה אמר קרא חג הסוכות תעשה לך שבעת ימים סוכה הראויה לשבעה שמה סוכה סוכה שאינה ראויה לשבעה לא שמה סוכה ורבי מאיר הא נמי מדאורייתא מחזא חזיא ורבנן הוא דגזרו בה עשאה לבהמה דופן לסוכה ר``מ פוסל ור' יהודה מכשיר שהיה רבי מאיר אומר כל דבר שיש בו רוח חיים אין עושין אותו לא דופן לסוכה ולא לחי למבוי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ולא פסין לביראות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ולא גולל לקבר</span> משום רבי יוסי הגלילי אמרו אף אין כותבין עליו גיטי נשים מ``ט דר' מאיר אביי אמר שמא תמות רבי זירא אמר שמא תברח בפיל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>קשור</span> כולי עלמא לא פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דאי נמי מיית</span> יש בנבלתו י' כי פליגי בפיל שאינו קשור למאן דאמר שמא תמות לא חיישינן למאן דאמר גזרה שמא תברח חיישינן למאן דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>גזרה שמא תמות</span> ניחוש שמא תברח אלא בפיל שאינו קשור כולי עלמא לא פליגי כי פליגי בבהמה קשורה למ``ד גזרה שמא תמות חיישינן למ``ד גזרה שמא תברח לא חיישינן ולמאן דאמר גזרה שמא תברח ניחוש שמא תמות <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מיתה לא שכיחא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>והאיכא רווחא</span> דביני ביני <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דעביד ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בהוצא ודפנא</span> ודלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>רבעה</span> דמתיחה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אשלי</span> מלעיל ולמאן דאמר גזרה שמא תמות נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הא מתיחה באשלי מלעיל</span> זמנין דמוקים בפחות משלשה סמוך לסכ


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כג,ב גמרא
pgu: כג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>וכיון דמייתא כווצא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ולאו אדעתיה</span> ומי אמר אביי ר``מ חייש למיתה ור' יהודה לא חייש והתנן בת ישראל שנשאת לכהן והלך בעלה למדינת הים אוכלת בתרומה בחזקת שהוא קיים ורמינן עלה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הרי זה גיטיך</span> שעה אחת קודם מיתתי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אסורה לאכול בתרומה מיד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ואמר אביי</span> לא קשיא הא ר``מ דלא חייש למיתה הא רבי יהודה דחייש למיתה דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הלוקח יין מבין הכותים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אומר שני לוגין שאני עתיד להפריש</span> הרי הן תרומה עשרה מעשר ראשון תשעה מעשר שני <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ומיחל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ושותה מיד</span> דברי רבי מאי


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כד,א גמרא
pgu: כד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  רבי יהודה ורבי יוסי ור' שמעון <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אוסרין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>איפוך</span> ר``מ חייש למיתה ור' יהודה לא חייש למיתה דתניא עשאה לבהמה דופן לסוכה ר``מ פוסל ורבי יהודה מכשיר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>קשיא דרבי מאיר</span> אדרבי מאיר אמר לך ר' מאיר מיתה שכיחא בקיעת הנוד לא שכיחא אפשר דמסר ליה לשומר קשיא דרבי יהודה אדרבי יהודה טעמא דר' יהודה לאו משום דחייש לבקיעת נוד אלא משום <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דלית ליה ברירה</span> ולא חייש ר' יהודה לבקיעת נוד והא מדקתני סיפא אמרו לו לר' מאיר אי אתה מודה שמא יבקע הנוד ונמצא זה שותה טבלים למפרע ואמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לכשיבקע</span> מכלל דחייש רבי יהודה לבקיעת הנוד התם ר' יהודה הוא דקאמר לרבי מאיר לדידי לית לי ברירה אלא לדידך דיש ברירה אי אתה מודה דשמא יבקע הנוד אמר ליה לכשיבקע ולא חייש רבי יהודה למיתה והא תנן ר' יהודה אומר אף אשה אחרת <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מתקינין לו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שמא תמות אשתו</span> הא איתמר עלה אמר רב הונא בריה דרב יהושע מעלה עשו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בכפרה</span> בין למאן דאמר שמא תמות בין למאן דאמר שמא תברח מדאורייתא מחיצה מעליא היא ורבנן הוא דגזרו בה אלא מעתה לרבי מאיר תטמא משום גולל אלמה תנן רבי יהודה מטמא משום גולל ורבי מאיר מטהר אלא אמר רב אחא בר יעקב קסבר ר``מ כל מחיצה שעומדת ברוח אינה מחיצה איכא דאמרי אמר רב אחא בר יעקב קסבר רבי מאיר כל מחיצה שאינה עשויה בידי אדם אינה מחיצה מאי בינייהו איכא בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דאוקמה בנוד תפוח</span> למ``ד מחיצה עומדת ברוח אינה מחיצה הרי עומדת ברוח למ``ד אינה עשויה בידי אד


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כד,ב גמרא
pgu: כד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הרי עשויה בידי אדם</span>:  אמר מר משום רבי יוסי הגלילי אמרו אף אין כותבין עליו גיטי נשים מ``ט דר' יוסי הגלילי דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0524' data-rgl=''> דברים כד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ספר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אין לי אלא ספר</span> מנין לרבות כל דבר תלמוד לומר וכתב לה מכל מקום אם כן מה ת``ל ספר לומר לך מה ספר דבר שאין בו רוח חיים ואינו אוכל אף כל דבר שאין בו רוח חיים ואינו אוכל <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ורבנן</span> אי כתב בספר כדקאמרת השתא דכתיב ספר לספירת דברים בעלמא הוא דאתא ורבנן האי וכתב מאי דרשי ביה ההוא מיבעי להו בכתיבה מתגרשת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ואינה מתגרשת בכסף</span> ס``ד אמינא הואיל ואיתקש יציאה להויה מה הויה בכסף אף יציאה בכסף קמ``ל ורבי יוסי הגלילי האי סברא מנא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מספר כריתות</span> נפקא ליה ספר כורתה ואין דבר אחר כורתה ואידך ההוא מיבעי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לדבר הכורת</span> בינו לבינה כדתניא הרי זה גיטיך על מנת שלא תשתי יין ועל מנת שלא תלכי לבית אביך לעולם <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אין זה כריתות</span> כל שלשים יום <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>הרי זה כריתות</span> ואידך <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מכרת כריתות</span> נפקא ואידך כרת כריתות לא דרשי


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כד,ב גמרא
pgu: כד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב אחא בר יעקב כל מחיצה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שאינה יכולה לעמוד ברוח מצויה</span> אינה מחיצה תנן העושה סוכתו בין האילנות והאילנות דפנות לה כשרה והא קאזיל ואתי הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בקשין</span> והאיכא נופו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דעביד ליה</span> בהוצא ודפנא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אי הכי</span> מאי למימרא מהו דתימא ניגזר דלמא אתי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לאשתמושי באילן</span> קמ``ל ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>היה שם</span> אילן <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>או גדר</span> או מחיצת הקנים נידון משום <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>דיומד</span> התם נמי משום דעביד ליה בהוצא ודפנא ת``ש אילן <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>המיסך על הארץ</span> אם אין נופו גבוה מן הארץ שלשה טפחים <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מטלטלין תחתיו</span> אמאי הא קא אזיל ואתי התם נמי דעביד ליה בהוצא ודפנא אי הכי ניטלטל בכוליה אלמה אמר רב הונא בריה דרב יהושע אין מטלטלין ב


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כה,א גמרא
pgu: כה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אלא בית סאתים משום דהוי דירה שתשמישיה לאויר וכל דירה שתשמישיה לאויר אין מטלטלין בו אלא סאתים ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שבת בתל</span> שהוא גבוה עשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והוא מארבע אמות עד בית סאתים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וכן בנקע</span> שהוא עמוק עשרה והוא מארבע אמות עד בית סאתים וכן קמה קצורה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ושבולות</span> מקיפות אותה מהלך את כולה וחוצה לה אלפים אמה אע``ג דקאזיל ואתי התם נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דעביד ליה</span> בהוצא ודפנא


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כה,א משנה
pgu: כה
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שלוחי מצוה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>פטורין מן הסוכה</span> חולין ומשמשיהן פטורין מן הסוכה אוכלין ושותין עראי חוץ לסוכה


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כה,א גמרא
pgu: כה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מה``מ דת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0506' data-rgl='7'> דברים ו </span><span class='tlm-sfr' data-chp='0111'> דברים יא</a> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בשבתך בביתך פרט לעוסק במצוה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ובלכתך בדרך פרט לחתן</span> מכאן אמרו הכונס את הבתולה פטור ואת האלמנה חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מאי משמע</span> אמר רב הונא כדרך מה דרך רשות אף כל רשות לאפוקי האי דבמצוה עסוק מי לא עסקינן דקאזיל לדבר מצוה וקא אמר רחמנא ליקרי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אם כן</span> לימא קרא בשבת ובלכת מאי בשבתך ובלכתך בלכת דידך הוא דמיחייבת הא בלכת דמצוה פטירת אי הכי אפילו כונס את האלמנה נמי כונס את הבתולה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>טריד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כונס אלמנה לא טריד</span> וכל היכא דטריד ה``נ דפטור אלא מעתה טבעה ספינתו בים דטריד הכי נמי דפטור וכי תימא ה``נ והאמר ר' אבא בר זבדא אמר רב אבל חייב בכל המצות האמורות בתורה חוץ מן התפילין שהרי נאמר בהן פאר הכא טריד טירדא דמצוה התם טריד <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>טירדא דרשות</span> והעוסק במצוה פטור מן המצוה מהכא נפקא מהתם נפקא דתניא<a href='0409' data-rgl='6'> במדבר ט </span> ויהי אנשים אשר היו טמאים לנפש אדם וגו' אותם אנשים מי היו נושאי ארונו של יוסף היו דברי ר' יוסי הגליל


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כה,ב גמרא
pgu: כה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ר``ע אומר מישאל ואלצפן היו שהיו עוסקין בנדב ואביהוא ר' יצחק אומר אם נושאי ארונו של יוסף היו כבר היו יכולין ליטהר אם מישאל ואלצפן היו יכולין היו ליטהר אלא עוסקין במת מצוה היו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שחל שביעי שלהן</span> להיות בערב פסח שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0409' data-rgl='6'> במדבר ט </span> ולא יכלו לעשות הפסח ביום ההוא ביום ההוא אין יכולין לעשות הא למחר יכולין לעשות <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>צריכא</span> דאי אשמעינן התם משום <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דלא מטא זמן חיובא</span> דפסח <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אבל</span> הכא דמטא זמן ק``ש אימא לא צריכא ואי אשמעי' הכא משום דליכא כרת אבל התם דאיכא כרת אימא לא צריכא גופא א``ר אבא בר זבדא אמר רב אבל חייב בכל מצות האמורות בתורה חוץ מתפילין שהרי נאמר בהן פאר מדאמר ליה רחמנא ליחזקאל<span class='tlm-sfr' data-chp='1224' data-rgl='17'> יחזקאל כד </span> פארך חבוש עליך וגו' את הוא דמיחייבת אבל כ``ע פטירי וה``מ ביום ראשון דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1508' data-rgl='10'> עמוס ח </span> ואחריתה כיום מר ואמר רבי אבא בר זבדא אמר רב אבל חייב בסוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>פשיטא</span> מהו דתימא הואיל וא``ר אבא בר זבדא אמר רב מצטער פטור מן הסוכה האי נמי מצטער הוא קמשמע לן ה``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>צערא דממילא</span> אבל הכא איהו הוא דקא מצטער נפשיה איבעי ליה ליתובי דעתיה וא``ר אבא בר זבדא אמר רב חתן והשושבינין וכל בני החופה פטורין מן הסוכה כל שבעה מ``ט משום דבעו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>למיחדי</span> וליכלו בסוכה וליחדו בסוכה אין שמחה אלא בחופה וליכלו בסוכה וליחדו בחופה אין שמחה אלא במקום סעודה וליעבדו חופה בסוכה אביי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>משום ייחוד</span> ורבא אמר משום <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>צער חתן</span> מאי בינייהו איכא בינייהו דשכיחי אינשי דנפקי ועיילי להתם למאן דאמר משום ייחוד ליכא למאן דאמר משום צער חתן איכא א``ר זירא אנא אכלי בסוכה וחדי בחופה וכ``ש דחדי ליבאי דקא עבידנא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>תרתי</span> ת``ר חתן והשושבינין וכל בני חופה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>פטורין מן התפלה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ומן התפילין</span> וחייבין בק``


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כו,א גמרא
pgu: כו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  משום רבי שילא אמרו חתן פטור והשושבינין וכל בני החופה חייבין תניא א``ר חנניא בן עקביא כותבי ספרים תפילין ומזוזות הן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תגריהן</span> ותגרי תגריהן וכל העוסקין במלאכת שמים לאתויי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מוכרי תכלת</span> פטורין מק``ש ומן התפלה ומן התפילין ומכל מצות האמורות בתורה לקיים דברי ר' יוסי הגלילי שהיה רבי יוסי הגלילי אומר העוסק במצוה פטור מן המצוה ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הולכי דרכים ביום פטורין מן הסוכה ביום</span> וחייבין בלילה הולכי דרכים בלילה פטורין מן הסוכה בלילה וחייבין ביום הולכי דרכים ביום ובלילה פטורין מן הסוכה בין ביום ובין בלילה הולכין לדבר מצוה פטורין בין ביום ובין בלילה כי הא דרב חסדא ורבה בר רב הונא כי הוו עיילי בשבתא דרגלא לבי ריש גלותא הוו גנו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ארקתא</span> דסורא אמרי אנן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שלוחי מצוה אנן</span> ופטורין ת``ר שומרי העיר ביום פטורין מן הסוכה ביום וחייבין בלילה שומרי העיר בלילה פטורין מן הסוכה בלילה וחייבין ביום שומרי העיר בין ביום ובין בלילה פטורין מן הסוכה בין ביום ובין בלילה שומרי גנות ופרדסים פטורין בין ביום ובין בלילה וליעבדי סוכה התם וליתבו אביי אמר תשבו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כעין תדורו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>רבא אמר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>פרצה קוראה לגנב</span> מאי בינייהו איכא בינייהו דקא מנטר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כריא דפירי</span>:  חולים ומשמשיהם:  תנו רבנן חולה שאמרו לא חולה שיש בו סכנה אלא אפילו חולה שאין בו סכנה אפי' חש בעיניו ואפילו חש בראשו ארשב``ג פעם אחת חשתי בעיני בקיסרי והתיר ר' יוסי בריבי לישן אני ומשמשי חוץ לסוכה רב שרא לרב אחא ברדלא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>למגנא בכילתא</span> בסוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>משום בקי</span> רבא שרא ליה לרבי אחא בר אדא למגנא בר ממטללתא משום סירחא דגרגישתא רבא לטעמיה דאמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מצטער</span> פטור מן הסוכה והא אנן תנן חולין ומשמשיהם פטורים מן הסוכה חולה אין מצטער לא אמרי חולה הוא ומשמשיו פטורים מצטער הוא פטור משמשיו לא:  אוכלים אכילת עראי חוץ לסוכה:  וכמה אכילת עראי אמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תרתי או תלת</span> ביעי א``ל אביי והא זימנין סגיאין סגי ליה לאיניש בהכי והוה ליה סעודת קבע אלא אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כדטעים בר בי רב ועייל לכלה</span> ת``ר אוכלין אכילת עראי חוץ לסוכה ואין ישנים שינת עראי חוץ לסוכה מ``ט אמר רב אשי גזרה שמא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ירדם</span> א``ל אביי אלא הא דתניא ישן אדם שינת עראי בתפילין <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אבל לא שינת קבע</span> ליחוש שמא ירדם אמר רב יוסף בריה דרב עילאי ב<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מוסר שינתו לאחר</span>ים מתקיף ליה רב משרשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ערביך ערבא צריך</span> אלא אמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן במניח ראשו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בין ברכיו</span> עסקינן רבא אמר אין קבע לשינה תני חדא ישן אדם בתפילין שינת עראי אבל לא שינת קבע ותניא אידך בין קבע בין עראי ותניא אידך לא קבע ולא עראי לא קשיא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>דנקיט להו בידיה</span> הא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>דמנחי ברישיה</span> הא דפריס סודרא עלויה וכמה שינת עראי תני רמי בר יחזקאל כדי הילוך מאה אמה תניא נמי הכי הישן בתפילין ורואה קרי אוחז ברצוע


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כו,ב גמרא
pgu: כו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ואינו אוחז בקציצה דברי רבי יעקב וחכמים אומרים ישן אדם בתפילין שינת עראי אבל לא שינת קבע וכמה שינת עראי כדי הילוך מאה אמה אמר רב אסור לאדם <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לישן ביום</span> יותר משינת הסוס וכמה שינת הסוס <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שיתין נשמי</span> אמר אביי שנתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דמר</span> כדרב ודרב כדרבי ודרבי כדדוד ודדוד כדסוסיא ודסוסיא שיתין נשמי אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הוה ניים</span> כדמעייל מפומבדיתא לבי כובי קרי עליה רב יוסף<span class='tlm-sfr' data-chp='2806' data-rgl='10'> משלי ו </span> עד מתי עצל תשכב מתי תקום משנתך ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הנכנס לישן</span> ביום <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>רצה חולץ</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>רצה מניח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בלילה חולץ</span> ואינו מניח דברי רבי נתן רבי יוסי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הילדים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לעולם חולצין</span> ואינן מניחין מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שרגילין בטומאה</span> לימא קסבר רבי יוסי בעל קרי אסור להניח תפילין אמר אביי בילדים ונשותיהן עמהן עסקינן שמא יבואו לידי הרגל דבר ת``ר שכח ושמש מטתו בתפילין אינו אוחז לא ברצועה ולא בקציצה עד שיטול ידיו ויטלם מפני שהידים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>עסקניות הן</span>


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כו,ב משנה
pgu: כו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  מעשה והביאו לו לרבן יוחנן בן זכאי לטעום את התבשיל ולר``ג שני כותבות ודלי של מים ואמרו העלום לסוכה וכשנתנו לו לר' צדוק <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אוכל פחות מכביצה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>נטלו במפה</span> ואכלו חוץ לסוכה ולא בירך אחריו


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כו,ב גמרא
pgu: כו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מעשה לסתור</span> חסורי מחסרא והכי קתני אם בא להחמיר על עצמו מחמיר ולית ביה משום יוהרא ומעשה נמי והביאו לו לרבן יוחנן בן זכאי לטעום את התבשיל ולר``ג שני כותבות ודלי של מי


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כז,א גמרא
pgu: כז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ואמרו העלום לסוכה וכשנתנו לו לרבי צדוק אוכל פחות מכביצה נטלו במפה ואכלו חוץ לסוכה ולא בירך אחריו הא כביצה בעי סוכה לימא תיהוי תיובתיה דרב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואביי</span> דילמא פחות מכביצה נטילה וברכה לא בעי הא כביצה בעי נטילה וברכה


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כז,א משנה
pgu: כז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  רבי אליעזר אומר ארבע עשרה סעודות חייב אדם לאכול בסוכה אחת ביום ואחת בלילה וחכ``א <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אין לדבר קצבה</span> חוץ מלילי יו``ט ראשון של חג בלבד ועוד אמר ר' אליעזר מי שלא אכל [לילי] יום טוב הראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ישלים</span> לילי יו``ט האחרון של חג וחכמים אומרים אין לדבר תשלומין ועל זה נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3101' data-rgl='15'> קוהלת א </span> מעות לא יוכל לתקון וחסרון לא יוכל להמנות


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כז,א גמרא
pgu: כז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מ``ט דר' אליעזר תשבו כעין תדורו מה דירה אחת ביום ואחת בלילה אף סוכה אחת ביום ואחת בלילה ורבנן כדירה מה דירה אי בעי אכיל אי בעי לא אכיל אף סוכה נמי אי בעי אכיל אי בעי לא אכיל אי הכי אפי' לילי יום טוב ראשון נמי א``ר יוחנן משום ר' שמעון בן יהוצדק נאמר כאן חמשה עשר ונאמ' חמשה עשר בחג המצות מה להלן לילה הראשון חובה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מכאן ואילך רשות</span> אף כאן לילה הראשון חובה מכאן ואילך רשות והתם מנלן אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0212' data-rgl='18'> שמות יב </span> בערב תאכלו מצות הכתוב קבעו חובה:  ועוד א``ר אליעזר:  והא א``ר אליעזר ארבע עשרה סעודות חייב אדם לאכול בסוכה אחת ביום ואחת בלילה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אמר בירא</span> א``ר אמי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חזר בו ר' אליעזר</span> משלים במאי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אילימא בריפתא</span> סעודה דיומיה קא אכיל אלא מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ישלים</span> ישלים <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>במיני <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>תרגימא</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תניא נמי הכי</span> אם השלים במיני תרגימא יצא שאל <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אפוטרופוס של אגריפס</span> המלך את רבי אליעזר כגון אני שאיני רגיל לאכול אלא סעודה אחת ביום מהו שאוכל סעודה אחת ואפטר אמר לו בכל יום ויום אתה ממשיך כמה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>פרפראות</span> לכבוד עצמך ועכשיו אי אתה ממשיך פרפרת אחת לכבוד קונך ועוד שאלו כגון אני שיש לי שתי נשים אחת בטבריא ואחת בציפורי ויש לי שתי סוכות אחת בטבריא ואחת בציפורי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מהו שאצא מסוכה לסוכה</span> ואפטר אמר לו לא שאני אומר כל היוצא מסוכה לסוכה בטל מצותה של ראשונה תניא ר' אליעזר אומ


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כז,ב גמרא
pgu: כז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אין יוצאין מסוכה לסוכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואין עושין סוכה בחולו של מועד</span> וחכמים אומרים יוצאין מסוכה לסוכה ועושין סוכה בחולו של מועד ושוין שאם נפלה שחוזר ובונה בחולו של מועד מ``ט דר' אליעזר אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0516' data-rgl='13'> דברים טז </span> חג הסוכות תעשה לך שבעת ימים עשה סוכה הראויה לשבעה ורבנן הכי קאמר רחמנא עשה סוכה בחג ושוין שאם נפלה שחוזר ובונה אותה בחולו של מועד <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>פשיטא</span> מהו דתימא האי אחריתי היא ואינה לשבעה קמ``ל תניא ר' אליעזר אומר כשם שאין אדם יוצא ידי חובתו ביום טוב הראשון של חג בלולבו של חבירו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='40'> ויקרא כג </span> ולקחתם לכם ביום הראשון פרי עץ הדר כפות תמרים משלכם כך אין אדם יוצא ידי חובתו בסוכתו של חבירו דכתיב חג הסוכות תעשה לך שבעת ימים משלך וחכמים אומרים אע``פ שאמרו אין אדם יוצא ידי חובתו ביום טוב הראשון בלולבו של חבירו אבל יוצא ידי חובתו בסוכתו של חבירו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='42'> ויקרא כג </span> כל האזרח בישראל ישבו בסוכות מלמד שכל ישראל ראוים לישב בסוכה אחת ורבנן האי לך מאי דרשי ביה מיבעי ליה למעוטי גזולה אבל שאולה כתיב כל האזרח ור' אליעזר האי כל האזרח מאי עביד ליה מיבעי ליה לגר שנתגייר בינתים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וקטן שנתגדל</span> בינתים ורבנן כיון שאמרו עושין סוכה בחולו של מועד לא אצטריך קרא ת``ר מעשה בר' אלעאי שהלך להקביל פני ר' אליעזר רבו בלוד <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ברגל</span> אמר לו אלעאי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אינך משובתי הרגל</span> שהיה ר' אליעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>משבח אני את העצלנין</span> שאין יוצאין מבתיהן ברגל דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0514' data-rgl='26'> דברים יד </span> ושמחת אתה וביתך איני והאמר ר' יצחק מניין שחייב אדם להקביל פני רבו ברגל שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='09b04' data-rgl='23'> מלכים ב ד </span> מדוע את הולכת אליו היום לא חדש ולא שבת מכלל דבחדש ושבת מיחייב איניש לאקבולי אפי רביה לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>הא דאזיל ואתי ביומיה</span> הא דאזיל ולא אתי ביומיה ת``ר מעשה בר' אליעזר ששבת בגליל העליון בסוכתו של יוחנן ברבי אלעאי בקיסרי ואמרי לה בקיסריון ו<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הגיע חמה</span> לסוכה אמר לו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מהו שאפרוש עליה סדין</span> אמר לו אין לך כל שבט ושבט מישראל שלא העמיד ממנו שופט הגיע חמה לחצי הסוכה אמר לו מהו שאפרוש עליה סדין אמר לו אין לך כל שבט ושבט מישראל שלא יצאו ממנו נביאים שבט יהודה ובנימין העמידו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מלכים על פי נביאים</span> הגיע חמה למרגלותיו של ר' אליעזר נטל יוחנן סדין ופירש עליה הפשיל ר' אליעזר טליתו לאחוריו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ויצא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לא מפני שהפליגו בדברים</span> אלא מפני שלא אמר דבר שלא שמע מפי רבו לעולם היכי עביד הכי והאמר ר' אליעזר אין יוצאין מסוכה לסוכה רגל אחר הואי והאמר ר' אליעזר משבח אני את העצלנין שאין יוצאין מבתיהן ברגל שבת הואי ותיפשוט ליה מדידיה דתנן פקק החלון ר' אליעזר אומר בזמן <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>שקשור ותלוי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>פוקקין בו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ואם לאו אין פוקקין בו</span> וחכמים אומרים בין כך ובין כך פוקקי


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כח,א גמרא
pgu: כח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  התם הוא דמבטל אבל הכא דלא מבטל לא ת``ר מעשה ברבי אליעזר ששבת בגליל העליון ושאלוהו שלשים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הלכות</span> בהלכות סוכה שתים עשרה אמר להם שמעתי שמונה עשר אמר להם לא שמעתי ר' יוסי בר' יהודה אומר חילוף הדברים שמונה עשר אמר להם שמעתי שתים עשרה אמר להם לא שמעתי אמרו לו כל דבריך <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אינן אלא מפי השמועה</span> אמר להם <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הזקקתוני</span> לומר דבר שלא שמעתי מפי רבותי מימי לא קדמני אדם בבית המדרש ולא ישנתי בבית המדרש לא שינת קבע ולא שינת עראי ולא הנחתי אדם בבית המדרש ויצאתי ולא שחתי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שיחת חולין</span> ולא אמרתי דבר שלא שמעתי מפי רבי מעולם אמרו עליו על רבן יוחנן בן זכאי מימיו לא שח שיחת חולין ולא הלך ד' אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בלא תורה</span> ובלא תפילין ולא קדמו אדם בבית המדרש ולא ישן בבית המדרש לא שינת קבע ולא שינת עראי ולא הרהר במבואות המטונפות ולא הניח אדם בבית המדרש ויצא ולא מצאו אדם יושב ודומם אלא יושב ושונה ולא פתח אדם דלת לתלמידיו אלא הוא בעצמו ולא אמר דבר שלא שמע מפי רבו מעולם ולא אמר הגיע עת לעמוד מבית המדרש <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חוץ מערבי פסחים</span> וערבי יום הכפורים וכן היה ר' אליעזר תלמידו נוהג אחריו תנו רבנן שמונים תלמידים היו לו להלל הזקן שלשים מהן ראוים שתשרה עליהן שכינה כמשה רבינו ושלשים מהן ראוים שתעמוד להם חמה כיהושע בן נון עשרים בינונים גדול שבכולן יונתן בן עוזיאל קטן שבכולן רבן יוחנן בן זכאי אמרו עליו על רבן יוחנן בן זכאי שלא הניח מקרא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>משנה</span> תלמוד הלכות ואגדות <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דקדוקי תורה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דקדוקי סופרים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קלים וחמורים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וגזרות שוות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>תקופות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וגימטריאות</span> שיחת מלאכי השרת ושיחת שדים ושיחת דקלים משלות כובסין משלות שועלים דבר גדול ודבר קטן דבר גדול מעשה מרכבה דבר קטן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הויות דאביי ורבא</span> לקיים מה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2808' data-rgl='21'> משלי ח </span> להנחיל אהבי יש ואוצרותיהם אמלא וכי מאחר שקטן שבכולן כך גדול שבכולן על אחת כמה וכמה אמרו עליו על יונתן בן עוזיאל בשעה שיושב ועוסק בתורה כל עוף שפורח עליו מיד <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>נשרף</span>


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כח,א משנה
pgu: כח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מי שהיה ראשו ורובו בסוכה ושולחנו בתוך הבית ב``ש פוסלין וב``ה מכשירין אמרו להם ב``ה לב``ש לא כך היה מעשה שהלכו זקני ב``ש וזקני ב``ה לבקר את רבי יוחנן בן החורנית ומצאוהו שהיה יושב ראשו ורובו בסוכה ושולחנו בתוך הבית ולא אמרו לו דבר אמרו להם ב``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>משם ראיה</span> אף הם אמרו לו אם כן היית נוהג לא קיימת מצות סוכה מימיך <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>נשים ועבדים</span> וקטנים פטורין מן הסוכה קטן שאינו צריך לאמו חייב בסוכה מעשה וילדה כלתו של שמאי הזקן ופיחת את המעזיבה וסיכך על גבי המטה בשביל קטן


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כח,א גמרא
pgu: כח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מה``מ דת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אזרח זה אזרח</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='42'> ויקרא כג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>האזרח</span> להוציא את הנשים כל <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לרבות את הקטנים</span> אמר מר האזרח להוציא את הנשים למימרא דאזרח בין נשים בין גברי משמע והתניא האזרח לרבות את הנשים האזרחיות שחייבות <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>בעינוי</span> אלמא אזרח גברי משמע <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אמר רבה הלכתא נינהו ואסמכינהו רבנן אקראי</span> הי קרא והי הלכתא ותו קרא למה לי הלכתא למה לי הא סוכה מצות עשה שהזמן גרמא וכל מצות עשה שהזמן גרמא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>נשים פטורות</span> יום הכפורים מדרב יהודה אמר רב נפקא דאמר רב יהודה אמר רב וכן תנא דבי רבי ישמעאל אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0405' data-rgl='6'> במדבר ה </span> איש או אש


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כח,ב גמרא
pgu: כח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  השוה הכתוב אשה לאיש לכל עונשין שבתורה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אמר אביי לעולם סוכה</span> הלכתא ואיצטריך ס``ד אמינא תשבו כעין תדורו מה דירה איש ואשתו אף סוכה איש ואשתו קמ``ל רבא אמר איצטריך ס``ד אמינא יליף חמשה עשר חמשה עשר מחג המצות מה להלן נשים חייבות אף כאן נשים חייבות קמ``ל והשתא דאמרת סוכה הלכתא קרא למה לי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לרבות את הגרים</span> סד``א<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='42'> ויקרא כג </span> האזרח בישראל אמר רחמנא ולא את הגרים קמ``ל יום הכפורים מדרב יהודה אמר רב נפקא לא נצרכא אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לתוספת עינוי</span> סד``א הואיל ומיעט רחמנא לתוספת עינוי מעונש ומאזהרה לא נתחייבו נשים כלל קמ``ל:  אמר מר כל לרבות את הקטנים והתנן נשים ועבדים וקטנים פטורין מן הסוכה ל``ק כאן ב<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>קטן שהגיע לחינוך</span> כאן בקטן שלא הגיע לחינוך קטן שהגיע לחינוך מדרבנן הוא מדרבנן וקרא אסמכתא בעלמא הוא:  קטן שאינו צריך לאמו כו':  היכי דמי קטן שאינו צריך לאמו אמרי דבי ר' ינאי כל שנפנה ואין אמו מקנחתו רבי <שמעון> [שמעון בן לקיש] אומר כל שנעור משנתו ואינו קורא אמא [אמא] גדולים נמי קרו אלא <אימא> כל שנעור ואינו קורא אמא אמא:  מעשה וילדה כלתו כו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מעשה לסתור</span> חסורי מחסר' והכי קתני ושמאי מחמיר ומעשה נמי וילדה כלתו של שמאי הזקן ופחת את המעזיבה וסיכך על המטה בשביל הקטן


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כח,ב משנה
pgu: כח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  כל שבעת הימים אדם עושה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>סוכתו קבע</span> וביתו עראי ירדו גשמים <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מאימתי מותר לפנות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>משתסרח המקפה</span> משלו משל למה הדבר דומה לעבד שבא למזוג כוס לרבו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ושפך לו קיתון</span> על פניו


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כח,ב גמרא
pgu: כח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר כל שבעת הימים אדם עושה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>סוכתו קבע</span> וביתו עראי כיצד היו לו כלים נאים מעלן לסוכה מצעות נאות מעלן לסוכה אוכל ושותה ומטייל בסוכה מה``מ דת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='42'> ויקרא כג </span> תשבו כעין תדורו מכאן אמרו כל שבעת הימים עושה אדם סוכתו קבע וביתו עראי כיצד היו לו כלים נאים מעלן לסוכה מצעות נאות מעלן לסוכה אוכל ושות' ומטייל בסוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ומשנן בסוכה</span> איני והאמר רבא מקרא ומתנא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>במטללתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ותנוי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בר ממטללתא</span> ל``ק הא במגרס הא בעיונ


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כט,א גמרא
pgu: כט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  כי הא <דרבה> [דרבא ורמי] בר חמא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כי הוו קיימי מקמיה דרב חסדא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מרהטי בגמרא</span> בהדי הדדי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>והדר מעייני בסברא</span> אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מאני משתיא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>במטללתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מאני מיכלא</span> בר ממטללתא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>חצבא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ושחיל</span> בר ממטללתא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שרגא</span> במטללתא ואמרי לה בר ממטללתא ולא פליגי הא בסוכה גדולה הא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>סוכה קטנה</span>:  ירדו גשמים:  תנא משתסרח ה<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מקפה של גריסין</span> אביי הוה קא יתיב קמיה דרב יוסף במטללתא נשב זיקא וקא מייתי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ציבותא</span> אמר להו רב יוסף פנו לי מאני מהכא אמר ליה אביי והא תנן משתסרח המקפה אמר ליה לדידי כיון דאנינא דעתאי כמי שתסרח המקפה דמי לי ת``ר היה אוכל בסוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>וירדו גשמים</span> וירד אין מטריחין אותו לעלות עד שיגמור סעודתו היה ישן תחת הסוכה וירדו גשמים וירד אין מטריחין אותו לעלות עד שיאור איבעיא להו עד שיעור או עד שיאור ת``ש עד שיאור ויעלה עמוד השחר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>תרתי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אלא</span> אימא עד שיעור ויעלה עמוד השחר:  משל למה הדבר דומה:  איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מי שפך למי</span> ת``ש דתניא שפך לו רבו קיתון על פניו ואמר לו אי אפשי בשמושך ת``ר בזמן שהחמה לוקה סימן רע לכל העולם כולו משל למה הדבר דומה למלך בשר ודם שעשה סעודה לעבדיו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>והניח פנס</span> לפניהם כעס עליהם ואמר לעבדו טול פנס מפניהם והושיבם בחושך תניא רבי מאיר אומר כל זמן ש<span class='tlm-rsh' data-nro='39'>מאורות</span> לוקין סימן רע לשונאיהם של ישראל מפני שמלומדין במכותיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>משל לסופר</span> שבא לבית הספר <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ורצועה בידו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מי דואג</span> מי שרגיל ללקות בכל יום ויום הוא דואג תנו רבנן בזמן שהחמה לוקה סימן רע <לעובדי כוכבים> {לגוים} לבנה לוקה סימן רע לשונאיהם של ישראל מפני שישראל מונין ללבנה <ועובדי כוכבים> {וגוים} לחמה <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>לוקה במזרח</span> סימן רע ליושבי מזרח במערב סימן רע ליושבי מערב <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>באמצע הרקיע</span> סימן רע לכל העולם כולו פניו דומין לדם חרב בא לעולם <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>לשק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>חיצי רעב</span> באין לעולם לזו ולזו חרב וחיצי רעב באין לעולם <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>לקה בכניסתו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>פורענות שוהה לבא</span> ביציאתו ממהרת לבא וי``א חילוף הדברים ואין לך כל אומה ואומה שלוקה שאין <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>אלהיה</span> לוקה עמה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0212' data-rgl='12'> שמות יב </span> ובכל אלהי מצרים אעשה שפטים ובזמן שישראל עושין רצונו של מקום אין מתיראין מכל אלו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1110' data-rgl=' 18, 2'> ירמיהו י </span> כה אמר ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>אל דרך הגוים אל תלמדו</span> ומאותות השמים אל תחתו כי יחתו הגוים מהמה <עובדי כוכבים> {גוים} יחתו ואין ישראל יחתו ת``ר בשביל ארבעה דברים חמה לוקה על אב בית דין שמת ואינו נספד כהלכה ועל נערה המאורסה שצעקה בעיר ואין מושיע לה ועל משכב זכור ועל שני אחין שנשפך דמן כאחד ובשביל ארבעה דברים מאורות לוקין על כותבי <פלסתר> [פלסטר] ועל מעידי עדות שקר ועל <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>מגדלי בהמה דקה</span> בא``י <span class='tlm-rsh' data-nro='42'>ועל קוצצי אילנות טובות</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='38'>בשביל ד' דברים</span> נכסי בעלי בתים נמסרין למלכות <span class='tlm-rsh' data-nro='43'>על משהי שטרות פרועים</span> ועל מלוי ברבי


id: 2602
lvr: 26
prk: 02
nru: דף כט,ב גמרא
pgu: כט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ועל שהיה ספק בידם</span> למחות ולא מיחו ועל שפוסקים צדקה ברבים ואינן נותנין אמר רב בשביל ארבעה דברים נכסי בעלי בתים יוצאין <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לטמיון</span> על <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כובש</span>י שכר שכיר ועל <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>עושק</span>י שכר שכיר ועל שפורקין עול מעל צואריהן ונותנין על חבריהן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ועל גסות הרוח</span> וגסות הרוח כנגד כולן אבל בענוים כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2637' data-rgl='11'> תהילים לז </span> וענוים יירשו ארץ והתענגו על רוב שלום:
<BR


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף כט,ב משנה
pgu: כט
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לולב ה<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>גזול</span></span> וה<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>יבש</span> פסול <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>של אשירה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ושל עיר הנדחת</span> פסול <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>נקטם ראשו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>נפרצו עליו</span> פסול <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>נפרדו עליו</span> כשר רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>יאגדנו מלמעלה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ציני הר הברזל</span> כשירות לולב שיש בו שלשה טפחים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כדי לנענע בו</span> כשר


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף כט,ב גמרא
pgu: כט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  קא פסיק ותני לא שנא ביו``ט ראשון ולא שנא ביום טוב שני בשלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>יבש</span> הדר בעינן וליכא אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>גזול</span> בשלמא יום טוב ראשון דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl=''> ויקרא כג </span> לכם משלכם אלא ביום טוב שני <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אמאי לא</span> א``ר יוחנן משום רבי שמעון בן יוח


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף ל,א גמרא
pgu: ל
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  משום דהוה ליה מצוה הבאה בעבירה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2401' data-rgl='13'> מלאכי א </span> והבאתם גזול ואת הפסח ואת החולה גזול דומיא דפסח מה פסח לית ליה תקנתא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אף גזול</span> לית ליה תקנתא לא שנא לפני יאוש ולא שנא לאחר יאוש בשלמא לפני יאוש<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='2'> ויקרא א </span> אדם כי יקריב מכם אמר רחמנא ולאו דידיה הוא אלא לאחר יאוש הא קנייה ביאוש אלא לאו משום דהוה ליה מצוה הבאה בעבירה וא``ר יוחנן משום ר' שמעון בן יוחי מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1061' data-rgl='8'> ישעיהו סא </span> כי אני ה' אוהב משפט <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שונא גזל בעולה</span> משל למלך בשר ודם שהיה עובר על בית המכס אמר לעבדיו תנו מכס למוכסים אמרו לו והלא כל המכס כולו שלך הוא אמר להם ממני ילמדו כל עוברי דרכים ולא יבריחו עצמן מן המכס אף הקב``ה אמר אני ה' שונא גזל בעולה ממני ילמדו בני ויבריחו עצמן מן הגזל <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אתמר נמי</span> אמר רבי אמי יבש פסול מפני שאין הדר גזול פסול משום דהוה ליה מצוה הבאה בעבירה ופליגא דר' יצחק דא``ר יצחק בר נחמני אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לא שנו</span> אלא ביום טוב ראשון אבל ביום טוב שני <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מתוך שיוצא בשאול</span> יוצא נמי בגזול מתיב רב נחמן בר יצחק לולב הגזול והיבש פסול הא שאול כשר אימת אילימא בי``ט ראשון הא כתיב לכם משלכם והאי לאו דידיה הוא אלא לאו ביום טוב שני וקתני גזול פסול <רבא אמר> [אמר רבא] לעולם ביום טוב ראשון ולא מיבעיא קאמר לא מיבעיא שאול דלאו דידיה הוא אבל גזול <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אימא סתם גזילה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>יאוש בעלים הוא</span> וכדידיה דמי קא משמע לן אמר להו רב הונא להנהו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אוונכרי</span> כי זבניתו אסא <מעכו``ם> {מגוי} לא תגזזו אתון אלא לגזזוה אינהו ויהבו לכו מאי טעמא סתם <עובדי כוכבים> {גוים} גזלני ארעתא נינה


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף ל,ב גמרא
pgu: ל
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>וקרקע אינה נגזלת</span> הלכך לגזזוה אינהו כי היכי דליהוו יאוש בעלים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בידייהו דידהו</span> ושינוי הרשות בידייכו סוף סוף כי גזזו אוונכרי ליהוי יאוש בעלים בידייהו ושינוי הרשות <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בידן</span> לא צריכא בהושענא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דאוונכרי גופייהו</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ליקניוה בשינוי מעשה</span> קא סבר לולב אין צריך אגד ואם תמצי לומר לולב צריך אגד שינוי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>החוזר לברייתו</span> הוא ושינוי החוזר לברייתו לא שמיה שינוי וליקניוה בשינוי השם דמעיקרא הוה ליה אסא והשת


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לא,א גמרא
pgu: לא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  הושענא מעיקרא נמי לאסא הושענא קרו ליה ת``ר סוכה גזולה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>והמסכך ברשות הרבים</span> ר' אליעזר פוסל וחכמים מכשירין אמר רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מחלוקת</span> בשתוקף את חבירו והוציאו מסוכתו ורבי אליעזר לטעמיה דאמר אין אדם יוצא ידי חובתו בסוכתו של חבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אי קרקע נגזלת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>סוכה גזולה היא</span> ואי נמי קרקע אינה נגזלת סוכה שאולה היא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ורבנן לטעמייהו</span> דאמרי אדם יוצא ידי חובתו בסוכתו של חבירו וקרקע אינה נגזלת וסוכה שאולה היא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אבל גזל עצים וסיכך בהן</span> דברי הכל אין לו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אלא דמי עצים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ממאי</span> מדקתני דומיא דרשות הרבים מה רשות הרבים קרקע לאו דידיה הוא סוכה נמי לאו קרקע דידיה הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ההיא סבתא</span> דאתאי לקמיה דרב נחמן אמרה ליה ריש גלותא וכולהו רבנן דבי ריש גלותא בסוכה גזולה הוו יתבי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>צווחה</span> ולא אשגח בה רב נחמן אמרה ליה איתתא דהוה ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לאבוהא</span> תלת מאה ותמני סרי עבדי צווחא קמייכו ולא אשגחיתו בה אמר להו רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>פעיתא</span> היא דא ואין לה אלא דמי עצים בלבד אמר רבינא האי כשורא דמטללתא דגזולה עבדי ליה רבנן תקנתא משום תקנת מריש <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>פשיטא מאי שנא מעצים</span> מהו דתימא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>עצים שכיחי</span> אבל האי לא שכיחא אימא לא קמ``ל הני מילי בגו שבעה אבל לבתר שבעה הדר בעיניה ואי חברו בטינא ואפילו לאחר שבעה נמי יהיב ליה דמי תנא יבש פסול רבי יהודה מכשיר אמר רבא מחלוקת בלולב דרבנן סברי מקשינן לולב לאתרוג <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מה אתרוג בעי הדר</span> אף לולב בעי הדר ור' יהודה סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא מקשינן</span> לולב לאתרוג אבל באתרוג דברי הכל הדר בעינן ובלולב לא בעי ר' יהודה הדר והתנן רבי יהודה אומר יאגדנו מלמעלה מ``ט לאו משום דבעי הדר לא כדקתני טעמא רבי יהודה אומר משום ר' טרפון <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כפות</span> תמרים כפות ואם היה פרוד יכפתנו ולא בעי הדר והתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אין אוגדין את הלולב</span> אלא במינו דברי רבי יהודה מאי טעמא לאו משום דבעי הדר לא דהא אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אפילו בסיב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ואפילו בעיקרא דדיקלא</span> [ואלא] מאי טעמא דרבי יהודה התם דקא סבר לולב צריך אגד ואי מייתי מינא אחרינא הוה להו חמשה מינין ובאתרוג מי בעי רבי יהודה הדר והתניא ארבעת מינין שבלולב כשם שאין פוחתין מהן כך אין מוסיפין עליהן לא מצא אתרוג לא יביא לא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>פריש</span> ולא רמון ולא דבר אחר כמושין כשרין יבשין פסולין ר' יהודה אומר אף יבשין וא``ר יהודה מעש


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לא,ב גמרא
pgu: לא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בבני כרכין</span> שהיו מורישין את לולביהן לבני בניהן אמרו <להם> [לו] משם ראיה אין שעת הדחק ראיה קתני מיהת רבי יהודה אומר אף יבשין כשרין מאי לאו אאתרוג לא אלולב אמר מר כשם שאין פוחתין מהן כך אין מוסיפין עליהן פשיטא מהו דתימא הואיל ואמר רבי יהודה לולב צריך אגד ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אי מייתי מינא אחרינא</span> האי לחודיה קאי והאי לחודיה קאי קמ``ל אמר מר לא מצא אתרוג לא יביא לא רמון ולא פריש ולא דבר אחר פשיטא מהו דתימא לייתי כי היכי שלא תשכח תורת אתרוג קמ``ל זימנין דנפיק חורבא מיניה דאתי למסרך ת``ש אתרוג הישן פסול ורבי יהודה מכשיר תיובתא דרבא תיובתא ולא בעי הדר והא אנן תנן הירוק ככרתי רבי מאיר מכשיר ורבי יהודה פוסל לאו משום דבעי הדר לא משום דלא גמר פירא תא שמע שיעור אתרוג קטן רבי מאיר אומר כאגוז ר' יהודה אומר כביצה לאו משום דבעי הדר לא משום דלא גמר פירא ת``ש ובגדול כדי שיאחוז <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שנים בידו אחת</span> דברי ר' יהודה רבי יוסי אומר אפילו אחד בשתי ידיו מאי טעמא לאו משום דבעי הדר לא כיון דאמר רבה לולב בימין ואתרוג בשמאל זימנין דמחלפי ליה ואתי לאפוכינהו ואתי לאיפסולי ואלא לרבי יהודה הא כתיב הדר ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הדר באילנו משנה לשנה</span>:  של אשרה ושל עיר הנדחת:  ושל אשרה פסול והאמר רבא לולב של ע``ז <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לא יטול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואם נטל כשר</span> הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>באשרה דמשה</span> עסקינן דכתותי מיכתת שיעוריה דיקא נמי דקתני דומיא דעיר הנדחת שמע מינה:  נקטם ראשו:  אמר רב הונא לא שנו אלא נקטם אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>נסדק</span> כשר ונסדק כשר והתניא לולב כפו


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לב,א גמרא
pgu: לב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>קווץ</span> סדוק <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>עקום דומה למגל</span> פסול <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>חרות</span> פסול <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דומה לחרות</span> כשר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אמר רב פפא</span> דעביד כהימנק עקום דומה למגל אמר רבא לא אמרן אלא לפניו אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לאחריו</span> ברייתיה הוא אמר רב נחמן לצדדין כלפניו דמי ואמרי לה כלאחריו דמי ואמר רבא האי לולבא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דסליק בחד הוצא</span> בעל מום הוא ופסול:  נפרצו עליו כו':  אמר רב פפא נפרצו דעביד <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כי חופיא</span> נפרדו דאיפרוד אפרודי בעי רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>נחלקה ה<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>תיומת</span></span> מהו תא שמע דאמר <ר' יוחנן> [ר' מתון] אמר ר' יהושע בן לוי ניטלה התיומת פסול מאי לאו הוא הדין נחלקה לא ניטלה שאני דהא חסר ליה איכא דאמרי אמר <ר' יוחנן> [ר' מתון] אמר ריב``ל נחלקה התיומת נעשה כמי שניטלה התיומת ופסול:  ר' יהודה אומר:  תניא ר' יהודה אומר משום ר' טרפון<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='40'> ויקרא כג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כפות</span> תמרים כפות אם היה פרוד יכפתנו אמר ליה רבינא לרב אשי ממאי דהאי כפות תמרים דלולבא הוא אימא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>חרותא</span> בעינא כפות וליכא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ואימא אופתא</span> כפות מכלל דאיכא פרוד והאי כפות ועומד לעולם <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ואימא כופרא</span> אמר אביי<span class='tlm-sfr' data-chp='2803' data-rgl='17'> משלי ג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דרכיה דרכי נועם</span> וכל נתיבותיה שלום כתיב אמר ליה רבא תוספאה לרבינא ואימא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>תרתי כפי דתמרי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כפת כתיב</span> ואימא חדא לההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>כף קרי ליה</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ציני הר הברזל</span> כשרה:  אמר אביי לא שנו אלא שראשו של זה מגיע לצד עיקרו של זה אבל אין ראשו של זה מגיע לצד עיקרו של זה פסול תניא נמי הכי ציני הר הברזל פסולה והא אנן תנן כשרה אלא ש``מ כאביי שמע מינ


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לב,ב גמרא
pgu: לב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ואיכא דרמי ליה מירמא תנן ציני הר הברזל כשר והתניא פסולה אמר אביי לא קשיא כאן שראשו של זה מגיע לצד עיקרו של זה כאן שאין ראשו של זה מגיע לצד עיקרו של זה אמר רבי מריון אמר ר' יהושע בן לוי ואמרי לה תני רבה בר מרי משום רבן יוחנן בן זכאי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שתי תמרות</span> יש ב<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>גיא בן הנם</span> ועולה עשן מביניהם וזהו ששנינו ציני הר הברזל כשרות וזו היא פתחה של גיהנם:  לולב שיש בו שלשה טפחים:  אמר רב יהודה אמר שמואל שיעור הדס וערבה שלשה ולולב ארבעה כדי שיהא לולב יוצא מן ההדס טפח ורבי פרנך אמר רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שדרו</span> של לולב צריך שיצא מן ההדס טפח תנן לולב שיש בו ג' טפחים כדי לנענע בו כשר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אימא וכדי לנענע</span> בו כשר מר כדאית ליה ומר כדאית ליה תא שמע שיעור הדס וערבה שלשה ולולב ארבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מאי לאו בהדי עלין</span> לא לבד מעלין גופא שיעור הדס וערבה שלשה ולולב ארבעה ר' טרפון אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>באמה בת חמשה</span> טפחים אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שרא ליה מריה</span> לר' טרפון השתא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>עבות שלשה לא משכחינן</span> בת חמשה מבעיא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כי אתא רב דימי</span> אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אמה בת ששה</span> טפחים עשה אותה בת חמשה צא מהן שלשה להדס <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>והשאר ללולב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כמה הוו להו</span> תלתא ותלתא חומשי קשיא דשמואל אדשמואל הכא אמר רב יהודה אמר שמואל שיעור הדס וערבה שלשה והתם אמר רב הונא אמר שמואל הלכה כרבי טרפון <span class='tlm-rsh' data-nro='15'><span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לא דק</span></span> אימר דאמרינן לא דק לחומרא לקולא מי אמרינן לא דק כי אתא רבין אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אמה בת חמשה טפחים</span> עשה אותה ששה צא מהן שלשה להדס והשאר ללולב כמה הוי להו תרי ופלגא סוף סוף קשיא דשמואל אדשמואל לא דק והיינו לחומרא לא דק דאמר רב הונא אמר שמואל הלכה כרבי טרפון


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לב,ב משנה
pgu: לב
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  הדס הגזול והיבש פסול של אשרה ושל עיר הנדחת פסול נקטם ראשו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נפרצו עליו</span> או שהיו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ענביו</span> מרובות מעליו פסול ואם מיעטן כשר ואין ממעטין בי``ט


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לב,ב גמרא
pgu: לב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='40'> ויקרא כג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ענף עץ עבות</span> שענפיו חופין את עצו ואי זה הוא הוי אומר זה הדס <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ואימא זיתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בעינן עבות</span> וליכא ואימא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>דולבא</span> בעינן ענפיו חופין את עצו וליכא ואימא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הירדוף</span> אמר אביי<span class='tlm-sfr' data-chp='2803' data-rgl='17'> משלי ג </span> דרכיה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>דרכי נועם</span> וליכא רבא אמר מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='2308' data-rgl='19'> זכריה ח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>האמת והשלום אהבו</span> תנו רבנן קלוע כמין קליעה ודומה לשלשלת זהו הדס רבי אליעזר בן יעקב אומר ענף עץ עבת עץ שטעם עצו ופריו שוה הוי אומר זה הדס תנא עץ עבות כשר ושאינו עבות פסול היכי דמי עבות אמר רב יהודה והוא דקיימי תלתא תלתא טרפי בקינא רב כהנא אמר אפילו <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>תרי וחד</span> רב אחא בריה דרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מהדר אתרי וחד</span> הואיל ונפיק מפומיה דרב כהנא אמר ליה מר בר אמימר לרב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אבא לההוא</span> הדס שוטה קרי ליה ת``ר נשרו <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>רוב עליו</span> ונשתיירו בו מיעוט כשר ובלבד שתהא עבותו קיימת הא גופא קשיא אמרת נשרו רוב עליו כשר והדר תני ובלבד שתהא עבותו קיימת כיון דנתרי להו תרי עבות היכי משכחת לה אמר אביי משכחת ל


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לג,א גמרא
pgu: לג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ב<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אסא מצראה</span> דקיימי שבעה שבעה בחד קינא דכי נתרי ארבעה פשו להו תלתא אמר אביי ש``מ האי אסא מצראה כשר להושענא פשיטא מהו דתימא הואיל ואית ליה שם לווי לא מתכשר קא משמע לן ואימא הכי נמי עץ עבות אמר רחמנא מכל מקום ת``ר יבשו רוב עליו ונשארו בו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שלשה בדי עלין לחין</span> כשר ואמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ובראש כל אחד</span> ואחד:  נקטם ראשו:  תני עולא בר חיננא נקטם ראשו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ועלתה בו תמרה</span> כשר בעי רבי ירמיה נקטם ראשו מערב יום טוב ועלתה בו תמרה ביו``ט מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>יש דחוי אצל מצות</span> או לא ותפשוט ליה מהא דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כסהו</span> ונתגלה פטור מלכסות כסהו הרוח חייב לכסות ואמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לא שנו</span> אלא שחזר ונתגלה אבל לא חזר ונתגלה פטור מלכסות והוינן בה כי חזר ונתגלה אמאי חייב לכסות <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הואיל ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אידחי</span></span> אידחי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואמר רב פפא</span> זאת אומרת אין דחוי אצל מצות דרב פפא גופא מיבעיא ליה מיפשיט פשיט ליה דאין דחוי אצל מצות לא שנא לקולא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא שנא לחומרא</span> או דלמא ספוקי מספקא ליה לחומרא אמרינן לקולא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לא אמרינן</span> תיקו לימא כתנאי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>עבר ולקטן</span> פסול דברי רבי אלעזר <בן> [ברבי] צדוק וחכמים מכשירין <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>סברוה</span> דכ``ע <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לולב אין צריך אגד</span> ואם תמצי לומר צריך אגד לא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ילפינן</span> לולב מסוכה דכתיב בה תעשה ולא מן העשוי מאי לאו בהא קמיפלגי דמאן דפסיל סבר אמרינן יש דחוי אצל מצות ומאן דמכשיר סבר לא אמרינן יש דחוי אצל מצות לא דכ``ע לא אמרינן יש דחוי אצל מצות והכא במילף לולב מסוכה קא מיפלגי מר סבר ילפינן לולב מסוכה ומר סבר לא ילפינן לולב מסוכה ואיבעית אימא אי סבירא לן לולב צריך אגד דכ``ע ילפינן לולב מסוכה והכא בלולב צריך אגד קא מיפלגי ובפלוגתא דהני תנאי דתניא לולב בין אגוד בין שאינו אגוד כשר ר' יהודה אומר אגוד כשר שאינו אגוד פסול מאי טעמא דרבי יהודה יליף לקיחה לקיחה מאגודת אזוב כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='40'> ויקרא כג </span> ולקחתם לכם ביום הראשון וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0212' data-rgl='22'> שמות יב </span> ולקחתם אגודת אזוב מה להלן אגודה אף כאן אגודה ורבנן לית להו לקיחה לקיחה מאן תנא להא דת``ר לולב מצוה לאוגדו ואם לא אגדו כשר מני אי רבי יהודה כי לא אגדו אמאי כשר אי רבנן מאי מצוה קא עביד לעולם רבנן ומצוה משום<span class='tlm-sfr' data-chp='0215' data-rgl='2'> שמות טו </span> זה אלי <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ואנוהו</span>:  או שהיו ענביו מרובין:  אמר רב חסדא דבר זה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>רבינו</span> הגדול אמרו והמקום יהיה בעזרו לא שנו אלא במקום אחד אבל בשנים או שלשה מקומות כשר א``ל רב


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לג,ב גמרא
pgu: לג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  שנים ושלשה מקומות הוי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מנומר ופסול</span> אלא אי אתמר הכי אתמר או שהיו ענביו מרובין מעליו פסול אמר רב חסדא דבר זה רבינו הגדול אמרו והמקום יהיה בעזרו ל``ש אלא ענביו שחורות אבל ענביו ירוקות מיני דהדס הוא וכשר אמר רב פפא אדומות כשחורות דמיין דא``ר חנינא האי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דם שחור</span> אדום הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אלא שלקה</span>:  אם מיעטן כשר:  דמעטינהו אימת אילימא מקמיה דלאגדיה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פשיטא</span> אלא לבתר דלאגדיה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דחוי מעיקרא הוא</span> תפשוט מינה דחוי מעיקרא לא הוי דחוי לעולם בתר דאגדיה וקסבר אגד הזמנה <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>בעל</span>מא הוא והזמנה בעלמא לאו כלום הוא:  ואין ממעטין ביו``ט:  הא עבר ולקטן מאי כשר דאשחור אימת אילימא דאשחור מאתמול דחוי מעיקרא הוא תפשוט מינה דחוי מעיקרא דלא הוי דחוי אלא לאו דאשחור ביום טוב נראה ונדחה הוא שמעת מינה נראה ונדחה חוזר ונראה לא לעולם דאשחור מעיקרא דחוי מעיקרא דלא הוי דחוי תפשוט מינה אבל נראה ונדחה חוזר ונראה לא תפשוט ת``ר אין ממעטין ביום טוב משום ר' אליעזר בר' שמעון אמרו ממעטין והא קא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מתקן מנא</span> ביו``ט אמר רב אשי כגון <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שלקטן</span> לאכילה ור' אליעזר בר' שמעון סבר לה כאבוה דאמר דבר שאין מתכוין מותר והא אביי ורבא דאמרי תרוייהו מודה ר``ש בפסיק רישיה ולא ימות הב``ע דאית ליה הושענא אחריתי ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הותר אגדו</span> ביו``ט אוגדו כאגודה של ירק <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ואמאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ליענביה מיענב</span> הא מני ר' יהודה היא דאמר עניבה קשירה מעלייתא היא אי ר' יהודה אגד מעלייתא בעי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>האי תנא סבר לה כוותיה בחדא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ופליג עליה</span> בחדא


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לג,ב משנה
pgu: לג
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ערבה גזולה ויבשה פסולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>של אשרה ושל עיר הנדחת פסולה</span> נקטם ראשה נפרצו עליה וה<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>צפצפה</span> פסולה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>כמושה</span> ושנשרו מקצת עליה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ושל <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>בעל</span></span> כשרה


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לג,ב גמרא
pgu: לג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='40'> ויקרא כג </span> ערבי נחל הגדילין על הנחל דבר אחר ערבי נחל שעלה שלה <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>משוך</span> כנחל תניא אידך ערבי נחל אין לי אלא ערבי נחל של <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>בעל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>ושל הרים</span> מניין ת``ל ערבי נחל מכל מקו


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לד,א גמרא
pgu: לד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אבא שאול אומר</span> ערבי שתים אחת ללולב ואחת למקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ורבנן</span> למקדש מנא להו הלכתא גמירי להו דא``ר אסי א``ר יוחנן עשר נטיעות <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ערבה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וניסוך המים</span> הלכה למשה מסיני ת``ר ערבי נחל הגדילות על הנחל פרט לצפצפה הגדילה בין ההרים א``ר זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מאי קראה</span><span class='tlm-sfr' data-chp='1217' data-rgl='5'> יחזקאל יז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>קח על מים רבים צפצפה שמו</span> א``ל אביי ודילמא פרושי קא מפרש קח על מים רבים ומאי ניהו צפצפה א``כ מאי שמו א``ר אבהו אמר הקב``ה אני אמרתי שיהו ישראל לפני כקח על מים רבים ומאי ניהו ערבה והן שמו עצמן כצפצפה שבהרים איכא דמתני לה להאי קרא אמתניתא קח על מים רבים צפצפה שמו מתקיף לה ר' זירא ודילמא פרושי קא מפרש קח על מים רבים מאי ניהו צפצפה אם כן מאי שמו א``ר אבהו אמר הקב``ה אני אמרתי שיהו ישראל לפני כקח על מים רבים ומאי ניהו ערבה והן שמו עצמן כצפצפה שבהרים ת``ר אי זהו ערבה ואיזהו צפצפה ערבה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>קנה שלה</span> אדום ועלה שלה משוך <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ופיה חלק</span> צפצפה קנה שלה לבן ועלה שלה עגול ופיה דומה למגל והא תניא דומה למגל כשר דומה למסר פסול אמר אביי כי תניא ההיא בחילפא גילא אמר אביי שמע מינה האי חילפא גילא כשר להושענא פשיטא מהו דתימא הואיל ואית ליה שם לווי לא נתכשר קמ``ל ואימא הכי נמי ערבי נחל אמר רחמנא מכל מקום אמר רב חסדא הני תלת מילי אשתני שמייהו מכי חרב בית המקדש חלפת' ערבתא ערבתא חלפתא מאי נ``מ ללולב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שיפורא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>חצוצרתא</span> חצוצרתא שיפורא מאי נפקא מינה לשופר של ראש השנה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>פתורתא פתורא</span> פתורא פתורתא למאי נפקא מינה למקח וממכר אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אף אני אומר</span> בי כסי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הובלילא</span> הובלילא בי כסי למאי נפקא מינה למחט הנמצא בעובי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בית הכוסות</span> אמר רבא בר יוסף אף אני אומר בבל בורסיף בורסיף בבל למא


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לד,ב משנה
pgu: לד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  ר' ישמעאל אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שלשה הדסים</span> ושתי ערבות לולב אחד ואתרוג אחד אפילו שנים קטומים ואחד אינו קטום <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ר' טרפון אומר אפי' שלשתן קטומים</span> ר``ע אומר כשם שלולב אחד ואתרוג אחד כך הדס אחד וערבה אחת


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לד,ב גמרא
pgu: לד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תניא רבי ישמעאל אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='40'> ויקרא כג </span> פרי עץ הדר אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כפת תמרים אחד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ענף</span> עץ עבות שלשה ערבי נחל שתים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואפילו שנים קטומים</span> ואחד שאינו קטום ר' טרפון אומר שלשה ואפי' שלשתן קטומים ר``ע אומר כשם שלולב אחד ואתרוג אחד כך הדס אחד וערבה אחת אמר לו ר' אליעזר יכול יהא אתרוג עמהן באגודה אחת אמרת וכי נאמר פרי עץ הדר וכפת תמרים והלא לא נאמר אלא כפת ומנין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שמעכבין זה את זה</span> ת``ל ולקחתם שתהא לקיחה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>תמה</span> ורבי ישמעאל מה נפשך אי שלימין בעי ליבעי נמי כולהו אי לא בעי שלימין אפי' חד נמי לא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אמר ביראה</span> א``ר אמי חזר בו רבי ישמעאל אמר רב יהודה אמר שמואל הלכה כרבי טרפון ואזדא שמואל לטעמיה דאמר להו שמואל להנהו דמזבני אסא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אשוו וזבינו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ואי לא</span> דרישנא לכו כרבי טרפון מ``ט אילימא משום דמיקל ולידרוש להו כרבי עקיבא דמיקל טפי תלתא קטומי שכיחי חד ולא קטום לא שכיח


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לד,ב משנה
pgu: לד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  אתרוג הגזול והיבש פסול של אשרה ושל עיר הנדחת פסול של ערלה פסול של תרומה טמאה פסול של תרומה טהורה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'><span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא יטול</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ואם נטל כשר</span> של דמאי ב``ש פוסלין וב``ה מכשירין של מעשר שני <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בירושלים</span> לא יטול ואם נטל כשר עלתה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>חזזית</span> על רובו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>נטלה פטמתו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>נקלף נסדק ניקב וחסר כל שהוא פסול</span> עלתה חזזית על מיעוטו נטל עוקצו ניקב ולא חסר כל שהוא כשר אתרוג <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>הכושי</span> פסול והירוק כ<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>כרתי</span> ר' מאיר מכשיר ור' יהודה פוסל שיעור אתרוג הקטן ר``מ אומר כאגוז רבי יהודה אומר כביצה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ובגדול</span> כדי שיאחז שנים בידו דברי ר' יהודה ורבי יוסי אומר אפי' אחד בשתי ידיו


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לה,א גמרא
pgu: לה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='40'> ויקרא כג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>פרי עץ</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הדר</span> עץ שטעם עצו ופריו שוה הוי אומר זה אתרוג ואימא פלפלין כדתניא היה רבי מאיר אומר ממשמע שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0319' data-rgl='23'> ויקרא יט </span> ונטעתם כל עץ איני יודע שהוא עץ מאכל מה ת``ל עץ מאכל עץ שטעם עצו ופריו שוה הוי אומר זה פלפלין ללמדך שהפלפלין <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>חייבין בערלה</span> ואין א``י חסרה כלום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0508' data-rgl='9'> דברים ח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לא תחסר כל בה</span> התם משום דלא אפשר היכי נעביד <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ננקוט חדא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לא מינכרא לקיחתה</span> ננקוט תרי או תלתא <אחד> [פרי אחד] אמר רחמנא ולא שנים ושלשה פירות הלכך לא אפשר רבי אומר אל תקרי הדר אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הדיר</span> מה דיר זה יש בו גדולים וקטנים תמימים ובעלי מומין ה``נ יש בו גדולים וקטנים תמימים ובעלי מומין אטו שאר פירות לית בהו גדולים וקטנים תמימין ובעלי מומין אלא הכי קאמר עד שבאין קטנים עדיין גדולים קיימים ר' אבהו אמר אל תקרי הדר אלא <הדר> דבר שדר באילנו משנה לשנה בן עזאי אומר אל תקרי הדר אלא <אידור> [הדור] שכן בלשון יווני קורין למים <אידור> [הדור] ואיזו היא שגדל על כל מים הוי אומר זה אתרוג:  של אשרה ושל עיר הנדחת פסול:  מ``ט כיון דלשרפה קאי כתותי מיכתת שיעוריה:  <ושל> [של] ערלה פסול:  מ``ט פליגי בה ר' חייא בר אבין ור' אסי חד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לפי שאין בה היתר אכילה</span> וחד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לפי שאין בה דין ממון</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קא סלקא דעתיה מאן דבעי היתר אכילה</span> לא בעי דין ממון <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ומאן דבעי דין ממון לא בעי היתר אכילה</span> תנן של תרומה טמאה <פסולה> [פסול] בשלמא למ``ד לפי שאין בה היתר אכילה שפיר אלא למ``ד לפי שאין בה דין ממון אמאי הרי מסיקה תחת תבשילו אלא בהיתר אכילה כ``ע לא פליגי דבעינן כי פליגי בדין ממון מר סבר היתר אכילה בעינן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דין ממון לא בעינן</span> ומר סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דין ממון נמי בעינן</span> מאי בינייהו איכא בינייהו מעשר שני שבירושלים אליבא דרבי מאיר למ``ד לפי שאין בה היתר אכילה הרי יש בה היתר אכילה למ``ד לפי שאין בה דין ממון מעשר שני ממון גבוה הוא תסתיים דר' אסי דאמר לפי שאין בה דין ממון דא``ר אסי אתרוג של מעשר שני לדברי ר' מאיר אין אדם יוצא בו ידי חובתו ביו``ט לדברי חכמים אדם יוצא בו ידי חובתו ביו``ט תסתיים גופא אמר רבי אסי אתרוג של מעשר שני לדברי ר' מאיר אין אדם יוצא בו ידי חובתו ביום טוב לדברי חכמים אדם יוצא בו ידי חובתו ביום טוב מצה של מעשר שני לדברי רבי מאיר אין אדם יוצא בה ידי חובתו בפסח לדברי חכמים אדם יוצא בה ידי חובתו בפסח עיסה של מעשר שני לדברי ר' מאיר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>פטורה מן החלה</span> לדברי חכמים חייבת בחלה מתקיף לה רב פפא בשלמא עיסה כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl=' 20, 21'> במדבר טו </span> ראשית עריסותיכם אתרוג נמי כתיב לכם משלכם אלא מצה מי כתיב מצתכם אמר רבה בר שמואל ואיתימא רב יימר בר שלמיא אתיא לחם לחם כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0516' data-rgl='3'> דברים טז </span> לחם עוני וכתיב הת


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לה,ב גמרא
pgu: לה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
 <span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl='19'> במדבר טו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>והיה באכלכם</span> מלחם הארץ מה להלן משלכם ולא משל מעשר אף כאן משלכם ולא משל מעשר לימא מסייע ליה עיסה של מעשר שני פטורה מן החלה דברי ר``מ וחכמים אומרים חייבת בחלה לימא מסייע ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>היא היא</span> אלא מדבהא פליגי בהא נמי פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>או דלמא שאני עיסה</span> דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl=''> במדבר טו </span> עריסותיכם עריסותיכם תרי זימני:  של תרומה טמאה פסולה:  דלית בה היתר אכילה:  ושל תרומה טהורה לא יטול:  פליגי בה ר' אמי ור' אסי חד אמר מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שמכשירה</span> וחד אמר מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שמפסידה</span> מאי בינייהו כגון שקרא עליה שם חוץ מקליפתה חיצונה למ``ד מפני שמכשירה איכא למ``ד מפני שמפסידה ליכא:  ואם נטל כשרה:  למ``ד מפני שאין בה היתר אכילה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הרי יש בה היתר אכילה</span> למ``ד לפי שאין בה דין ממון <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הרי יש בה דין ממון</span>:  ו<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>של דמאי</span>:  מ``ט דבית הלל כיון דאי בעי מפקר להו לנכסיה והוי עני <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וחזי ליה</span> השתא נמי לכם קרינא ביה דתנן מאכילין את העניים דמאי ואת <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אכסניא</span> דמאי וב``ש עני לא אכיל דמאי דתנן <אין> מאכילין העניים דמאי ואת האכסנאי' דמאי ואמר רב הונא תנא ב``ש אומרים אין מאכילין את העניים ואת האכסנאים דמאי וב``ה אומרים מאכילין את העניים דמאי ואת האכסנאים דמאי:  של מעשר שני שבירושלים:  למ``ד מפני שמכשירה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>הרי מכשירה</span> למ``ד מפני שמפסידה הרי מפסידה:  ואם נטל כשרה:  למ``ד מפני שאין בה היתר אכילה דברי הכל למ``ד לפי שאין בה דין ממון הא מני רבנן היא:  עלתה חזזית:  אמר רב חסדא דבר זה רבינו הגדול אמרו המקום יהיה בעזרו לא שנו אלא במקום אחד אבל בשנים ושלשה מקומות כשר אמר ליה רבא אדרבה בשנים ושלשה מקומות הוה ליה כמנומר ופסול אלא אי אתמר אסיפא אתמר על מיעוטו כשר אמר רב חסדא דבר זה רבינו הגדול אמרו והמקום יהיה בעזרו ל``ש אלא במקום אחד אבל בשנים ושלשה מקומות הוה ליה כמנומר ופסול אמר רבא ועל חוטמו ואפילו במשהו נמי פסול:  נטלה פטמתו:  תנא ר' יצחק בן אלעזר נטלה בוכנתו:  נקלף:  אמר רבא האי אתרוגא דאגליד <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כאהינא סומקא</span> כשרה והא אנן תנן נקלף פסול לא קשי


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לו,א גמרא
pgu: לו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  הא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בכולה</span> הא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>במקצתה</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>נסדק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ניקב</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תני עולא בר חנינא</span> ניקב נקב מפולש במשהו ושאינו מפולש בכאיסר בעי רבא נולדו באתרוג <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>סימני טרפה</span> מהו מאי קמיבעיא ליה אי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>נקלף</span> תנינא אי נסדק תנינא אי ניקב תנינא כי קא מיבעיא ליה כדעולא אמר רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ריאה שנשפכה כקיתון</span> כשרה ואמר רבא והוא דקיימא סימפונהא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הא לא קיימי סימפונהא טרפה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הכא מאי</span> דלמא התם הוא דלא שליט בה אוירא הדר בריא אבל הכא דשליט בה אוירא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>סרוחי מסרחת</span> או דלמא לא שנא ת``ש אתרוג <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>תפוח סרוח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כבוש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שלוק</span> כושי לבן ומנומר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>פסול</span> אתרוג כ<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>(כדור)</span> פסול ויש אומרים אף <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>התיום</span> אתרוג <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הבוסר</span> ר``ע פוסל וחכמים מכשירין גדלו בדפוס ועשאו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כמין בריה אחרת</span> פסול קתני מיהת תפוח סרוח <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מאי לאו תפוח מבחוץ</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>סרוח מבפנים</span> לא אידי ואידי מבחוץ ולא קשיא הא דתפח אע``ג דלא סרח הא דסרח אע``ג דלא תפח אמר מר אתרוג כושי פסול והתניא כושי כשר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דומה לכושי</span> פסול אמר אביי כי תנן נמי מתני' דומה לכושי תנן רבא אמר לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הא לן והא להו</span> אתרוג הבוסר ר``ע פוסל וחכמים מכשירין אמר רבה ר' עקיבא ור``ש אמרו דבר אחד ר``ע הא דאמרן ר``ש מאי היא <דתניא> [דתנן] ר``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>פוטר את האתרוגים בקוטנן</span> א``ל אביי דלמא לא היא עד כאן לא קאמר ר``ע הכא דבעינן הדר וליכא אבל התם <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>כרבנן סבירא ליה</span> אי נמי עד כאן לא קאמר ר``ש התם אלא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0514' data-rgl='22'> דברים יד </span> עשר תעשר את כל תבואת זרעך כדרך <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>שבני אדם מוציאין לזריעה</span> אבל הכא כרבנן סבירא לי


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לו,ב גמרא
pgu: לו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ותו לא מידי</span> גדלו בדפוס ועשאו כמין בריה אחרת פסול אמר רבא לא שנו אלא כמין בריה אחרת אבל כברייתו כשר פשיטא כמין בריה אחרת <תנן> [תניא] לא צריכא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דעבידא דפי דפי</span> איתמר אתרוג שנקבוהו עכברים אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אין זה הדר</span> איני <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והא ר' חנינא מטביל בה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ונפיק</span> בה ולר' חנינא קשיא מתני' בשלמא מתני' לר' חנינא ל``ק כאן ביום טוב ראשון כאן ביו``ט שני <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אלא לרב</span> קשיא אמר לך רב שאני עכברים דמאיסי א``ד אמר רב זה הדר דהא ר' חנינא מטביל בה ונפיק בה ולרבי חנינא קשיא מתניתין ל``ק כאן ביו``ט ראשון כאן ביו``ט שני:  אתרוג קטן וכו':  אמר רפרם בר פפא כמחלוקת כאן כך מחלוקת באבנים מקורזלות דתניא בשבת ג' אבנים מקורזלות מותר להכניס לבית הכסא וכמה שיעורן רבי מאיר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כאגוז</span> רבי יהודה אומר כביצה:  ובגדול כדי שיאחז כו':  תניא א``ר יוסי מעשה ברבי עקיבא שבא לבית הכנסת ואתרוגו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>על כתפו</span> אמר לו רבי יהודה משם ראיה אף הם אמרו לו אין זה הדר


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לו,ב משנה
pgu: לו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אין אוגדין את הלולב אלא במינו</span> דברי רבי יהודה רבי מאיר אומר אפי' בחוט במשיחה אמר רבי מאיר מעשה באנשי ירושלים שהיו אוגדין את לולביהן ב<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>גימוניות</span> של זהב אמרו לו במינו היו אוגדין אותו מלמטה


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לו,ב גמרא
pgu: לו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רבא אפי' <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בסיב</span> אפי' ב<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>עיקרא דדיקלא</span> ואמר רבא מ``ט דרבי יהודה קסבר לולב צריך אגד ואי מייתי מינא אחרינא הוה חמשה מיני ואמר רבא מנא אמינא לה דסיב ועיקרא דדיקלא מינא דלולבא הוא דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='42'> ויקרא כג </span> בסוכות תשבו סוכה של כל דבר דברי ר``מ ר' יהודה אומר אין סוכה נוהגת אלא בד' מינים שבלולב והדין נותן ומה לולב שאין נוהג בלילות כבימים אינו נוהג אלא בארבעת מינין סוכה שנוהגת בלילות כבימים אינו דין שלא תהא אלא בארבעת מינין אמרו לו כל דין שאתה דן תחלתו להחמיר וסופו להקל אינו די


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לז,א גמרא
pgu: לז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  לא מצא ארבעת מינין יהא יושב ובטל והתורה אמרה בסוכות תשבו שבעת ימים סוכה של כל דבר וכן בעזרא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='35b08' data-rgl='15'> נחמיה ח </span> צאו ההר והביאו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>עלי זית ועלי עץ שמן</span> ועלי הדס ועלי תמרים ועלי עץ עבות <ועשו> [לעשות] סוכות ככתוב ורבי יהודה סבר הני לדפנות עלי הדס ועלי תמרים ועלי עץ עבות לסכך ותנן מסככין בנסרין ד``ר יהודה אלמא סיב ועיקרא דדיקלא מינא דלולבא הוא ש``מ ומי אמר ר' יהודה ארבעת מינין אין מידי אחרינא לא והתניא סיככה בנסרים של ארז שיש בהן ד' טפחים ד``ה פסולה אין בהן ד' טפחים רבי מאיר פוסל ורבי יהודה מכשיר ומודה רבי מאיר שאם יש בין נסר לנסר כמלא נסר שמניח פסל ביניהן וכשירה מאי ארז הדס כדרבה בר רב הונא דאמר רבה בר רב הונא אמרי בי רב עשרה מיני ארזים הן שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1041' data-rgl='19'> ישעיהו מא </span> אתן במדבר ארז שטה והדס וגו':  רבי מאיר אומר אפילו במשיחה כו':  תניא א``ר מאיר מעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ביקירי ירושלים</span> שהיו אוגדין את לולביהן בגימוניות של זהב אמרו לו משם ראיה במינו היו אוגדין אותו מלמטה אמר להו רבה להנהו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מגדלי הושענא</span> דבי ריש גלותא כי גדליתו הושענא דבי ריש גלותא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שיירי ביה בית יד</span> כי היכי דלא תיהוי חציצה רבא אמר כל לנאותו אינו חוצץ ואמר רבה לא לינקיט איניש הושענא בסודרא דבעינא לקיחה תמה וליכא ורבא אמר לקיחה על ידי דבר אחר שמה לקיחה אמר רבא מנא אמינא לה דלקיחה על ידי דבר אחר שמה לקיחה דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אזוב קצר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מספקו</span> בחוט ו<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בכוש</span> וטובל ומעלה ואוחז באזוב ומזה אמאי<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl=''> במדבר יט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ולקח</span> וטבל אמר רחמנא אלא לאו ש``מ לקיחה על ידי דבר אחר שמה לקיחה ממאי דלמא שאני התם כיון דחבריה כגופיה דמי אלא מהכא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>נפל משפופרת לשוקת</span> פסו


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לז,ב גמרא
pgu: לז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הא הפילו הוא</span> כשר אמאי<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='17'> במדבר יט </span> ולקחו ונתן אמר רחמנא אלא לאו שמע מינה לקיחה ע``י דבר אחר שמה לקיחה ואמר רבה לא לדוץ איניש לולבא בהושענא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דלמא נתרי טרפי</span> והוי חציצה ורבא אמר מין במינו אינו חוצץ ואמר רבה לא ליגוז איניש לולבא בהושענא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דמשתיירי הוצא</span> והוי חציצה ורבא אמר מין במינו אינו חוצץ ואמר רבה הדס של מצוה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אסור להריח בו</span> אתרוג של מצוה מותר להריח בו מ``ט הדס דלריחא קאי כי אקצייה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מריחא</span> אקצייה אתרוג דלאכילה קאי כי אקצייה מאכילה אקצייה ואמר רבה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הדס במחובר</span> מותר להריח בו אתרוג במחובר אסור להריח בו מ``ט הדס דלהריח קאי אי שרית ליה לא אתי למגזייה אתרוג דלאכילה קאי אי שרית ליה אתי למגזייה ואמר רבה לולב בימין ואתרוג בשמאל מ``ט הני תלתא מצות והאי חדא מצוה א``ל ר' ירמיה לר' זריקא מאי טעם לא מברכינן אלא על נטילת לולב <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הואיל וגבוה מכולן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ולגבהיה לאתרוג</span> ולבריך א``ל הואיל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ובמינו</span> גבוה מכולן


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לז,ב משנה
pgu: לז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  והיכן היו מנענעין בהודו לה' תחילה וסוף ובאנא ה' הושיעה נא דברי ב``ה וב``ש אומרין אף באנא ה' הצליחה נא א``ר עקיבא צופה הייתי ברבן גמליאל ור' יהושע שכל העם היו מנענעין את לולביהן והם לא נענעו אלא באנא ה' הושיעה נא


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לז,ב גמרא
pgu: לז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>נענוע מאן דכר שמיה</span> התם קאי כל לולב שיש בו שלשה טפחים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כדי לנענע בו</span> כשר וקאמר היכן מנענעין תנן התם שתי הלחם ושני כבשי עצרת כיצד הוא עושה מניח שתי הלחם על גבי שני הכבשין ומניח ידו תחתיהן ומניף ומוליך ומביא מעלה ומוריד שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl='27'> שמות כט </span> אשר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הונף</span> ואשר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הורם</span> א``ר יוחנן מוליך ומביא למי שהארבע רוחות שלו מעלה ומוריד למי שהשמים והארץ שלו במערבא מתנו הכי א``ר חמא בר עוקבא אמר רבי יוסי ברבי חנינא מוליך ומביא כדי לעצור רוחות רעות מעלה ומוריד כדי לעצור טללים רעים א``ר יוסי בר אבין ואיתימא ר' יוסי בר זבילא זאת אומר


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לח,א גמרא
pgu: לח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שירי מצוה</span> מעכבין את הפורענות <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שהרי תנופה שירי מצוה היא</span> ועוצרת רוחות וטללים רעים ואמר רבא וכן בלולב רב אחא בר יעקב <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ממטי ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ומייתי</span> ליה אמר דין <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>גירא בעיניה דסטנא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ולאו מלתא היא</span> משום דאתי לאיגרויי ביה


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לח,א משנה
pgu: לח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מי שבא בדרך ולא היה בידו לולב ליטול לכשיכנס לביתו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>יטול על שלחנו</span> לא נטל שחרית יטול בין הערבים שכל היום כשר ללולב


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לח,א גמרא
pgu: לח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמרת נוטלו על שלחנו למימרא דמפסיק ורמינהי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אם התחילו אין מפסיקין</span> אמר רב ספרא ל``ק <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הא דאיכא שהות ביום</span> הא דליכא שהות ביום אמר רבא מאי קושיא דילמא הא דאורייתא הא דרבנן אלא אמר רבא אי קשיא הא קשיא לכשיכנס לביתו נוטלו על שלחנו אלמא דמפסיק והדר תני לא נטל שחרית יטול בין הערבים אלמא לא מפסיק אמר רב ספרא ל``ק הא דאיכא שהות ביום הא דליכא שהות ביום א``ר זירא מאי קושיא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דלמא מצוה לאפסוקי</span> ואי לא פסיק יטול בין הערבים שכל היום כשר ללולב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אלא אמר ר' זירא לעולם</span> כדאמרינן מעיקרא ודקשיא לך הא דאורייתא הא דרבנן הכא ביום טוב שני דרבנן עסקינן דיקא נמי מדקתני מי שבא בדרך ואין בידו לולב דאי ס``ד ביו``ט ראשון מי שרי


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לח,א משנה
pgu: לח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מי שהיה עבד או אשה או קטן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מקרין אותו</span> עונה אחריהן מה שהן אומרין <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ותבא לו מאירה</span> אם היה גדול מקרא אותו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>עונה אחריו הללויה</span> מקום שנהגו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לכפול</span> יכפול לפשוט יפשוט לברך יברך הכל כמנהג המדינה


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לח,א גמרא
pgu: לח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>באמת אמרו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בן מברך לאביו</span> ועבד מברך לרבו ואשה מברכת לבעלה אבל אמרו חכמים תבא מאירה לאדם <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שאשתו ובניו מברכין לו</span> אמר רב


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לח,ב גמרא
pgu: לח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הלכתא גיברתא</span> איכא למשמע <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ממנהגא דהלילא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הוא אומר הללויה והן אומרים הללויה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מכאן</span> שמצוה לענות הללויה</span> הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='26b3' data-rgl='1'> תהילים קיג </span> הללו עבדי ה' והן אומרין הללויה מכאן שאם היה גדול מקרא אותו עונה אחריו הללויה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הוא אומר הודו</span> לה' והן אומרים הודו לה' מכאן שמצוה לענות ראשי פרקים אתמר נמי אמר רב חנן בר רבא מצוה לענות ראשי פרקים הוא אומר אנא ה' הושיעה נא והן אומרים אנא ה' הושיעה נא מכאן שאם היה קטן מקרא אותו עונין אחריו מה שהוא אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הוא אומר אנא ה' הצליחה נא</span> והן אומרים אנא ה' הצליחה נא מכאן שאם בא לכפול כופל הוא אומר ברוך הבא והן אומרים בשם ה' מכאן לשומע כעונה בעו מיניה מרבי חייא בר אבא שמע ולא ענה מהו אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חכימיא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וספריא</span> ורישי עמא ודרשיא אמרו שמע ולא ענה יצא אתמר נמי אר``ש בן פזי אמר רבי יהושע בן לוי משום בר קפרא מנין לשומע כעונה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09b22' data-rgl=''> מלכים ב כב </span> את <הדברים> [כל דברי הספר] אשר קרא <יאשיהו> [מלך יהודה] וכי יאשיהו קראן והלא שפן קראן דכתיב ויקראהו שפן <את כל הדברים האלה> לפני המלך אלא מכאן לשומע כעונה ודילמא בתר דקראנהו שפן קרא יאשיהו אמר רב אחא בר יעקב לא סלקא דעתך דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09b22' data-rgl='19'> מלכים ב כב </span> יען רך לבבך ותכנע לפני ה' בשמעך <את הדברים האלה> בשמעך ולא בקראך אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לא לימא איניש</span> ברוך הבא והדר בשם ה' אלא ברוך הבא בשם ה' בהדדי <א``ל רב ספר


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לט,א גמרא
pgu: לט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>משה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שפיר קאמרת</span> אלא התם והכא אסוקי מילתא היא ולית לן בה> אמר רבא לא לימא איניש יהא שמיה רבא והדר מברך אלא יהא שמיה רבא מברך בהדדי א``ל רב ספרא משה שפיר קאמרת אלא התם והכא אסוקי מילתא הוא ולית לן בה:  מקום שנהגו לכפול:  תנא רבי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כופל בה דברים</span> רבי אלעזר בן פרטא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מוסיף בה</span> דברים מאי מוסיף אמר אביי מוסיף לכפול <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מאודך ולמטה</span>:  לברך יברך:  אמר אביי ל``ש אלא לאחריו אבל לפניו מצוה לברך דאמר רב יהודה אמר שמואל כל המצות כולן מברך עליהן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>עובר</span> לעשייתן ומאי משמע דהאי עובר לישנא דאקדומי הוא דאמר רב נחמן בר יצחק דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b18' data-rgl='23'> שמואל ב יח </span> וירץ אחימעץ דרך הככר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ויעבור את הכושי</span> אביי אמר מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0133' data-rgl='3'> בראשית לג </span> והוא עבר לפניהם ואיבעית אימא מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='1802' data-rgl='13'> מיכה ב </span> ויעבור מלכם לפניהם וה' בראשם


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לט,א משנה
pgu: לט
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הלוקח לולב מחבירו</span> בשביעית <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>נותן לו אתרוג במתנה</span> לפי שאין רשאי ללוקחו בשביעית


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לט,א גמרא
pgu: לט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  לא רצה ליתן לו במתנה מהו אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מבליע ליה דמי אתרוג בלולב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וליתיב ליה</span> בהדיא לפי שאין מוסרין דמי פירות שביעית לעם הארץ דתניא אין מוסרין דמי פירות שביעית לעם הארץ <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>יותר ממזון שלש סעודות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ואם מסר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>יאמר</span> הרי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מעות הללו</span> יהו מחוללין על פירות שיש לי בתוך בית


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף לט,ב גמרא
pgu: לט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ובא</span> ואוכלן בקדושת שביעית בד``א בלוקח מן המופקר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אבל בלוקח מן המשומר</span> אפילו בכחצי איסר אסור מתיב רב ששת ומן המופקר ג' סעודות ותו לא ורמינהי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הפיגם</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הירבוזין</span> והשיטים וחלגלוגות והכוסבר שבהרים והכרפס שבנהרות <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>והגרגיר של אפר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>פטורין מן המעשר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וניקחין מכל אדם בשביעית</span> לפי שאין כיוצא בהן נשמר הוא מותיב לה והוא מפרק לה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בכדי מן</span> שנו וכן אמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן בכדי מן שנו מאי משמע דהאי מן לישנא דמזוני הוא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3401' data-rgl='5'> דנייאל א </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וימן להם המלך</span> וגו' <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אי הכי</span> לולב נמי לולב בר ששית הנכנס לשביעית הוא אי הכי אתרוג נמי בת ששית הנכנסת לשביעית היא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אתרוג בתר לקיטה אזלינן</span> והא בין ר``ג ובין ר' אליעזר לענין שביעית אתרוג בתר חנטה אזלינן דתנן אתרוג שוה לאילן בג' דרכים ולירק בדרך אחד שוה לאילן בג' דרכים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לערלה</span> ולרבעי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ולשביעית</span> ולירק בדרך אח


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף מ,א גמרא
pgu: מ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שבשעת לקיטתו עישורו</span> דברי רבן גמליאל ר' אליעזר אומר אתרוג שוה לאילן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לכל דבר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הוא דאמר</span> כי האי תנא דתניא א``ר יוסי אבטולמוס העיד משום חמשה זקנים אתרוג אחר לקיטה למעשר ורבותינו נמנו באושא ואמרו בין למעשר בין לשביעית שביעית מאן דכר שמיה חסורי מיחסרא והכי קתני אתרוג אחר לקיטה למעשר ואחר חנטה לשביעית ורבותינו נמנו באושא ואמרו אתרוג בתר לקיטה בין למעשר בין לשביעית טעמא דלולב בר ששית הנכנס לשביעית הוא הא דשביעית קדוש אמאי עצים בעלמא הוא ועצים אין בהן משום קדושת שביעית <דתנן> [דתניא] עלי קנים ועלי גפנים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שגבבן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לחובה</span> על פני השדה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לקטן לאכילה</span> יש בהן משום קדוש' שביעית לקטן לעצים אין בהן משום קדושת שביעית <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שאני התם</span> דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0325' data-rgl='6'> ויקרא כה </span> לכם לאכלה לכם דומיא דלאכלה מי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שהנאתו וביעורו שוה</span> יצאו עצים שהנאתן אחר ביעורן והאיכא עצים דמשחן דהנאתן וביעורן שוה אמר רבא סתם עצים ולהסקה הן עומדין ועצים להסקה תנאי היא דתניא אין מוסרין פירות שביעית לא למשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ולא לכבוסה</span> ר' יוסי אומר מוסרין מ``ט דת``ק דאמר קרא לאכלה ולא למשרה ולא לכבוסה מ``ט דרבי יוסי אמר קרא לכם לכם לכל צרכיכם ואפילו למשרה ולכבוסה ות``ק הא כתיב לכם ההוא לכם דומיא דלאכלה מי שהנאתו וביעורו שוה יצאו משרה וכבוסה שהנאתן אחר ביעורן ורבי יוסי הא כתיב לאכלה ההוא מיבעי ליה לאכלה ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>למלוגמא</span> כדתניא לאכלה ולא למלוגמא אתה אומר לאכלה ולא למלוגמ' או אינו אלא ולא לכבוסה כשהוא אומר לכם הרי לכבוסה אמור הא מה אני מקיים לאכלה לאכלה ולא למלוגמא מה ראית לרבות את הכבוסה ולהוציא את המלוגמ


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף מ,ב גמרא
pgu: מ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מרבה אני את הכבוסה ששוה בכל אדם</span> ומוציא את המלוגמא שאינה שוה לכל אדם מאן תנא להא דת``ר לאכלה ולא למלוגמא לאכלה ולא לזילוף לאכלה ולא לעשות ממנה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אפיקטויזין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כמאן כר' יוסי</span> דאי רבנן הא איכא נמי משרה וכבוסה אמר ר' אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אין שביעית מתחללת</span> אלא דרך מקח <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ורבי יוחנן</span> אמר בין דרך מקח בין דרך חילול מ``ט דרבי אלעזר דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0325' data-rgl='13'> ויקרא כה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בשנת היובל</span> הזאת וגו' <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וסמיך ליה וכי תמכרו ממכר</span> דרך מקח ולא דרך חילול ורבי יוחנן מ``ט דכתיב כי יובל היא קדש מה קדש בין דרך מקח בין דרך חילול אף שביעית בין דרך מקח בין דרך חילול ורבי יוחנן האי כי תמכרו ממכר מאי עביד ליה מיבעי ליה לכדר' יוסי בר חנינא דתניא א``ר יוסי בר חנינא בוא וראה כמה קשה אבקה של שביעית וכו' <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אדם נושא ונותן בפירות שביעית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לסוף מוכר את מטלטליו ואת כליו</span> שנאמר בשנת היובל הזאת תשובו איש אל אחוזתו וסמיך ליה וכי תמכרו ממכר לעמיתך וגו' ור' אלעזר האי קרא דר' יוחנן מאי עביד ליה מיבעי ליה לכדתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0325' data-rgl='12'> ויקרא כה </span> כי יובל היא קדש מה קדש תופס את דמיו אף שביעית תופסת את דמיה תניא כוותיה דר' אלעזר ותניא כוותיה דרבי יוחנן תניא כוותיה דרבי אלעזר שביעית תופסת את דמיה שנאמר כי יובל היא קדש תהיה לכם מה קדש תופס את דמיו ואסור אף שביעית תופסת את דמיה ואסורה אי מה קדש תופס דמיו ויוצא לחולין אף שביעית תופסת את דמיה ויוצאת לחולין תלמוד לומר תהיה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בהוייתה תהא</span> הא כיצד לקח בפירות שביעית בשר אלו ואלו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מתבערין בשביעית</span> לקח בבשר דגים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>יצא בשר</span> ונכנסו דגים לקח בדגים יין יצאו דגים ונכנס יין לקח ביין שמן יצא יין ונכנס שמן הא כיצד אחרון אחרון נכנס בשביעית <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ופרי עצמו</span> אסור מדקתני לקח לקח אלמא דרך מקח אין דרך חילול לא תניא כוותיה דר' יוחנן אחד שביעית ואחד מעשר שני <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מתחללין</span> על בהמה חיה ועוף בין חיין בין שחוטין דברי ר' מאיר וחכמים אומרים על שחוטין מתחללין על חיין אין מתחללין גזירה שמא יגדל מהן עדרים אמר רבא מחלוק


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף מא,א גמרא
pgu: מא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בזכרים</span> אבל בנקבות דברי הכל על שחוטין מתחללין על חיין אין מתחללין גזרה שמא יגדל מהן עדרים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אמר רב אשי מחלוקת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בפרי ראשון</span> אבל ב<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>פרי שני</span> דברי הכל בין דרך מקח בין דרך חילול <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>והא דקתני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לקח לקח</span> איידי דתנא רישא לקח תנא נמי סיפא לקח איתיביה רבינא לרב אשי מי שיש לו סלע של שביעית וביקש ליקח בו חלוק כיצד יעשה ילך אצל חנווני <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הרגיל אצלו</span> ואומר לו תן לי בסלע פירות ונותן לו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>וחוזר ואומר לו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הרי פירות הללו</span> נתונים לך במתנה והוא אומר לו הא לך סלע זו במתנה והלה לוקח בהן מה שירצה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>והא הכא</span> דפרי שני הוא וקתני דרך מקח אין דרך חילול לא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אלא</span> א``ר אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מחלוקת בפרי שני</span> אבל בפרי ראשון ד``ה דרך מקח אין דרך חילול לא והא דקתני אחד שביעית ואחד מעשר שני מאי שביעית דמי שביעית דאי לא תימא הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מעשר מעשר ממש</span> והא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0514' data-rgl='25'> דברים יד </span> וצרת הכסף בידך אלא דמי מעשר הכא נמי דמי שביעית


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף מא,א משנה
pgu: מא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  בראשונה היה לולב ניטל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>במקדש שבעה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>במדינה</span> יום אחד משחרב בית המקדש התקין רבן יוחנן בן זכאי שיהא לולב ניטל במדינה שבעה זכר למקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ושיהא יום הנף</span> כולו אסור


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף מא,א גמרא
pgu: מא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מנא לן דעבדינן זכר למקדש א``ר יוחנן דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='1130' data-rgl='17'> ירמיהו ל </span> כי אעלה ארוכה לך וממכותיך ארפאך נאם ה' כי נדחה קראו לך ציון היא דורש אין לה דורש אין לה מכלל דבעיא דרישה:  <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ושיהא יום הנף</span>:  מ``ט <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מהרה יבנה בית המקדש</span> ויאמרו אשתקד מי לא אכלנו בהאיר מזרח השתא נמי ניכול ואינהו לא ידעי דאשתקד דלא הוה בית המקדש האיר מזרח התיר השתא דאיכא בית המקדש עומר מתיר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דאיבני אימת</span> אילימא דאיבני בשיתסר הרי התיר האיר מזרח <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אלא</span> דאיבני בחמיסר <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מחצות היום ולהלן</span> תשתרי דהא תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>הרחוקים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מותרין</span> מחצות היום ולהלן לפי שאין ב``ד מתעצלים בו <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>לא צריכא דאיבני בליליא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>אי נמי</span> סמוך לשקיעת החמה <אמר> רב נחמן בר יצחק אמר רבן יוחנן בן זכאי <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>בשיטת ר' יהודה</span> אמרה דאמר מן התורה הוא אסור דכתי


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף מא,ב גמרא
pgu: מא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
 <span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='14'> ויקרא כג </span> עד עצם היום הזה עד עיצומו של יום <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וקסבר עד ועד בכלל</span> ומי סבר ליה כוותיה והא מפליג פליג עליה <דתניא> [דתנן] משחרב בית המקדש התקין רבן יוחנן בן זכאי שיהא יום הנף כולו אסור אמר לו רבי יהודה והלא מן התורה הוא אסור דכתיב עד עצם היום הזה עד עיצומו של יום רבי יהודה הוא דקא טעי הוא סבר מדרבנן קאמר ולא היא מדאורייתא קאמר והא התקין קאמר מאי התקין <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דרש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>והתקין</span>


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף מא,ב משנה
pgu: מא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  י``ט הראשון של חג שחל להיות בשבת כל העם <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מוליכין את לולביהן</span> לבית הכנסת למחרת משכימין ובאין כל אחד ואחד מכיר את שלו ונוטלו מפני שאמרו חכמים אין אדם יוצא ידי חובתו ביום טוב הראשון בלולבו של חבירו ושאר ימות החג אדם יוצא ידי חובתו בלולבו של חבירו רבי יוסי אומר יום טוב הראשון של חג שחל להיות בשבת ושכח והוציא את הלולב לרשות הרבים פטור מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שהוציאו ברשות</span>


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף מא,ב גמרא
pgu: מא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מנה``מ דת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='40'> ויקרא כג </span> ולקחתם שתהא לקיחה ביד כל אחד ואחד <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לכם משלכם</span> להוציא את השאול ואת הגזול מכאן אמרו חכמים אין אדם יוצא ידי חובתו בי``ט הראשון של חג בלולבו של חבירו אלא אם כן נתנו לו במתנה ומעשה ברבן גמליאל ורבי יהושע ורבי אלעזר בן עזריה ורבי עקיבא שהיו באין בספינה ולא היה לולב אלא לרבן גמליאל בלבד שלקחו באלף זוז נטלו רבן גמליאל ויצא בו ונתנו לרבי יהושע במתנה נטלו רבי יהושע ויצא בו ונתנו לרבי אלעזר בן עזריה במתנה נטלו רבי אלעזר בן עזריה ויצא בו ונתנו במתנה לרבי עקיבא נטלו ר``ע ויצא בו והחזירו לרבן גמליאל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>למה לי למימר החזירו</span> מלתא אגב אורחיה קא משמע לן מתנה על מנת להחזיר שמה מתנה כי הא דאמר רבא הא לך אתרוג זה על מנת שתחזירהו לי נטלו ויצא בו החזירו יצא לא החזירו לא יצא למה לי למימר שלקחו באלף זוז להודיעך כמה מצות חביבות עליהן א``ל מר בר אמימר לרב אשי אבא צלויי קא מצלי ביה מיתיבי לא יאחז אדם תפילין בידו וספר תורה בחיקו ויתפלל ולא ישתין בהן מים ולא יישן בהן לא שינת קבע ולא שינת עראי ואמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>סכין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>וקערה</span> ככר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ומעות</span> הרי אלו כיוצא בהן התם <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>לאו מצוה נינהו</span> וטריד בהו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>הכא</span> מצוה נינהו ולא טריד בהו תניא רבי אלעזר בר צדוק אומר כך היה מנהגן של אנשי ירושלים אדם יוצא מביתו ולולבו בידו הולך לבית הכנסת לולבו בידו קורא קריאת שמע ומתפלל ולולבו בידו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>קורא בתורה</span> ונושא את כפיו מניחו על גבי קרקע הולך לבקר חולים ולנחם אבלים לולבו בידו נכנס לבית המ<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דרש</span> משגר לולבו ביד בנו וביד עבדו וביד שלוחו מאי קמ``ל להודיעך כמה היו זריזין במצות:  רבי יוסי אומר י``ט:  אמר אבי


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף מב,א גמרא
pgu: מב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לא שנו</span> אלא שלא יצא בו אבל יצא בו חייב הא מדאגבהיה נפק ביה אמר אביי כשהפכו רבא אמר אפילו תימא שלא הפכו הב``ע כגון שהוציאו בכלי והא רבא הוא דאמר לקיחה על ידי דבר אחר שמה לקיחה הני מילי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דרך כבוד</span> אבל דרך בזיון לא אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אומר היה רבי יוסי עולת העוף שנמצאת בין אגפיים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וכסבור</span> חטאת העוף היא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואכלה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פטור</span> מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'><span class='tlm-rsh' data-nro='17'>קא משמע לן</span></span> דטעה בדבר מצוה פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>היינו הך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מהו דתימא</span> התם הוא דטעה בדבר מצוה פטור היינו דעבד מצוה אבל הכא דטעה בדבר מצוה ולא עבד מצוה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אימא לא</span> קא משמע לן מיתיבי רבי יוסי אומר השוחט את התמיד שאינו מבוקר כהלכתו בשבת חייב חטאת וצריך תמיד אחר אמר ליה בר מינה דההיא דהא אתמר עלה אמר רב שמואל בר חתאי אמר רב המנונא סבא אמר רב יצחק בר אשיאן אמר רב הונא אמר רב כגון שהביאו מלשכה שאינן מבוקרין


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף מב,א משנה
pgu: מב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מקבלת אשה מיד בנה ומיד בעלה ומחזירתו למים בשבת רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בשבת מחזירין</span> ביום טוב מוסיפין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>במועד מחליפין</span> קטן היודע לנענע <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>חייב בלולב</span>


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף מב,א גמרא
pgu: מב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  פשיטא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מהו דתימא</span> הואיל ואשה לאו בת חיובא היא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אימא לא</span> תקבל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'><span class='tlm-rsh' data-nro='17'>קא משמע לן</span></span>:  קטן היודע לנענע:  ת``ר קטן היודע לנענע <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>חייב בלולב</span> להתעטף חייב בציצית <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לשמור תפילין</span> אביו לוקח לו תפילין יודע לדבר אביו לומדו תורה וק``ש תורה מאי היא א``ר המנונא<span class='tlm-sfr' data-chp='0533' data-rgl='4'> דברים לג </span> תורה צוה לנו משה מורשה קהלת יעקב ק``ש מאי היא פסוק ראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>היודע לשמור גופו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אוכלין על גופו טהרות</span> לשמור את ידיו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אוכלין על ידיו טהרות</span> היודע לישאל <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ברשות היחיד ספיקו טמא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ברשות הרבים ספיקו טהור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>היודע לפרוס כפיו</span> חולקין לו תרומה בבית הגרנו


id: 2603
lvr: 26
prk: 03
nru: דף מב,ב גמרא
pgu: מב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>היודע לשחוט</span> אוכלין משחיטתו אמר רב הונא והוא שגדול עומד על גביו יכול לאכול <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כזית דגן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מרחיקין מצואתו</span> וממימי רגליו ארבע אמות אמר רב חסדא והוא שיכול לאוכלו בכדי אכילת <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>פרס</span> אמר רב חייא בריה דרב ייבא ובגדול אע``פ שאינו יכול לאכול בכדי אכילת פרס דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3101' data-rgl='18'> קוהלת א </span> ויוסיף דעת יוסיף <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מכאוב</span> יכול לאכול כזית צלי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שוחטין עליו את הפסח</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0212' data-rgl='4'> שמות יב </span> איש לפי אכלו רבי יהודה אומר עד שיכול לברר אכילה כיצד נותנין לו צרור וזורקו אגוז ונוטלו:
<BR


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מב,ב משנה
pgu: מב
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לולב וערבה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ששה ושבעה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ההלל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>והשמחה</span> שמונה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>סוכה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ניסוך המים</span> שבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>החליל</span> חמשה וששה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לולב שבעה</span> כיצד יו``ט הראשון של חג שחל להיות בשבת לולב שבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ושאר כל הימים</span> ששה ערבה שבעה כיצד יום השביעי של ערבה שחל להיות בשבת ערבה שבעה ושאר כל הימים ששה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מצות לולב</span> כיצד <בשבת> יום טוב הראשון של חג שחל להיות בשבת מוליכין את לולביהן להר הבית והחזנין מקבלין מהן וסודרין אותן על גבי איצטבא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>והזקנים</span> מניחין את שלהן בלשכה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ומלמדין</span> אותם לומר כל מי שמגיע לולבי לידו הרי הוא לו במתנה למחר משכימין ובאין והחזנין זורקין אותם לפניהם והן מחטפין ומכין איש את חבירו וכשראו ב``ד שבאו לידי סכנה התקינו שיהא כל אחד ואחד נוטל בביתו


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מב,ב גמרא
pgu: מב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמאי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>טלטול בעלמא</span> הוא ולידחי שבת אמר רבה גזרה שמא יטלנו בידו וילך אצל בקי ללמו


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מג,א גמרא
pgu: מג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ויעבירנו ארבע אמות ברשות הרבים והיינו טעמא דשופר והיינו טעמא דמגילה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אי הכי</span> יום ראשון נמי ראשון הא תקינו ליה רבנן בביתו התינח אחר תקנה קודם תקנה מאי איכא למימר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אלא ראשון</span> דאיתיה מן התורה בגבולין לא גזרו בהו רבנן הנך דליתנהו מן התורה בגבולין גזרו בהו רבנן אי הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>האידנא נמי</span> אנן לא ידעינן בקיבועא דירחא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אינהו</span> דידעי בקיבועא דירחא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לידחו</span> אין הכי נמי <דתני> [דתנן] חדא ביום טוב <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הראשון</span> של חג שחל להיות בשבת כל העם מוליכין את לולביהן להר הבית <ותניא> [ותנן] אידך לבית הכנסת שמע מינה כאן בזמן שבית המקדש קיים כאן בזמן שאין בית המקדש קיים שמע מינה דאיתיה מן התורה בגבולין מנא לן דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='40'> ויקרא כג </span> ולקחתם שתהא לקיחה ביד כל אחד ואחד לכם משלכם להוציא את השאול ואת הגזול ביום ואפילו בשבת ראשון אפי' בגבולין הראשון מלמד שאינו דוחה אלא יום טוב הראשון בלבד אמר מר ביום ואפילו בשבת מכדי טלטול בעלמא הוא איצטריך קרא למישרי טלטול אמר רבא לא נצרכא אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>למכשירי לולב</span> ואליבא דהאי תנא דתניא לולב וכל מכשיריו דוחין את השבת דברי ר' אליעזר מ``ט דר' אליעזר אמר קרא ביום ואפי' בשבת ורבנן האי ביום מאי עבדי ליה מיבעי ליה ביום ולא בלילה ור' אליעזר ביום ולא בלילה מנא ליה נפקא ליה מסיפא דקרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='40'> ויקרא כג </span> ושמחתם לפני ה' אלהיכם שבעת ימים ימים ולא לילות ורבנן אי מהתם הוה אמינא לילף ימים ימים מסוכה מה להלן ימים ואפי' לילות אף כאן נמי ימים ואפי' לילות וסוכה גופה מנלן דת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='42'> ויקרא כג </span> בסוכות תשבו שבעת ימים ימים ואפי' לילות אתה אומר ימים ואפי' לילות או אינו אלא ימים ולא לילות ודין הוא נאמר כאן ימים ונאמר בלולב ימים מה להלן ימים ולא לילות אף כאן ימים ולא לילות או כלך לדרך זו נאמר כאן ימים ונאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>במלואים</span> ימים מה להלן ימים ואפילו לילות אף כאן ימים ואפי' לילות נראה למי דומה דנין דבר שמצותו כל היום מדבר שמצותו כל היום ואל יוכיח דבר שמצותו שעה אחת או כלך לדרך זו דנין דבר שמצותו לדורות מדבר שמצותו לדורות ואל יוכיחו מלואים שאין נוהגין לדורות ת``


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מג,ב גמרא
pgu: מג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>תשבו</span> תשבו לגזרה שוה נאמר כאן תשבו ונאמר במלואים<span class='tlm-sfr' data-chp='0308' data-rgl='35'> ויקרא ח </span> תשבו מה להלן ימים ואפי' לילות אף כאן ימים ואפילו לילות:  ערבה שבעה כיצד:  ערבה בשביעי מ``ט דחיא שבת א``ר יוחנן כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לפרסמה שהיא מן התורה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אי הכי</span> לולב נמי לידחי כדי לפרסמו שהוא מן התורה לולב גזרה משום דרבה אי הכי ערבה נמי נגזור ערבה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שלוחי בית דין מייתי לה</span> לולב לכל מסור אי הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כל יומא נמי</span> לידחי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אתי לפקפוקי בלולב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ולידחי</span> ביום טוב ראשון לא מוכחא מלתא אמרי לולב הוא דקא דחי ולידחי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בחד מהנך</span> כיון דקא מפקת לה מראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אוקמה אשביעי</span> אי הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>האידנא נמי</span> לידחי אנן לא ידעינן בקיבועא דירחא אינהו דידעי בקיבועא דירחא לידחי כי אתא בר הדיא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לא איקלע</span> כי אתא רבין <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וכל נחותי</span> אמרי איקלע ולא דחי ואלא קשיא אמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מאן לימא לן</span> דערבה בנטילה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דלמא בזקיפה</span> איתיביה אביי לולב וערבה ששה ושבעה מאי לאו כלולב מה לולב בנטילה אף ערבה בנטילה מידי איריא הא כדאיתיה והא כדאיתיה איתיביה אביי בכל יום מקיפין את המזבח פעם אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ואותו היום</span> שבע פעמים מאי לאו בערבה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לא בלולב</span> והא אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה בערבה א``ל הוא אמר לך בערבה ואנא אמינא בלולב אתמר ר' אלעזר אומר בלולב רב שמואל [בר נתן] אמר ר' חנינא בערבה וכן אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה בערבה א``ל רבא לרב יצחק בריה דרבה בר בר חנה בר אוריא תא ואימא לך מלתא מעליתא דהוה אמר אבוך הא דתנן כל היום מקיפין את המזבח פעם אחת ואותו היום מקיפין את המזבח שבע פעמים הכי אמר אבוך משמיה דר' אלעזר בלולב איתיביה לולב דוחה את השבת בתחלתו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>וערבה בסופו</span> פעם אחת חל שביעי של ערבה להיות בשבת והביאו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מרביות</span> של ערבה מערב שבת והניחום בעזרה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>והכירו בהן בייתוסין</span> ונטלום <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>וכבשום</span> תחת אבנים למחר הכירו בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>עמי הארץ</span> ושמטום מ<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>תחת האבנים</span> והביאום הכהנים וזקפום בצידי המזבח לפי שאין בייתוסין מודים שחיבוט ערבה דוחה את השבת אלמא בנטילה היא תיובתא ואלא נדחו <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>כיון דאנן</span> לא דחינן אינהו נמי לא דחו והא יום טוב הראשון דלדידן לא דחי ולדידהו דח


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מד,א גמרא
pgu: מד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לדידהו נמי לא דחי</span> ואלא קשיא הני תרתי דתנא חדא כל העם מוליכין את לולביהן להר הבית ותני' אידך לבית הכנסת ומתרצינן כאן בזמן שבית המקדש קיים כאן בזמן שאין בית המקדש קיים לא אידי ואידי בזמן שבית המקדש קיים ולא קשיא כאן במקדש כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בגבולין</span> א``ל אביי לרבא מאי שנא לולב דעבדינן ליה שבעה זכר למקדש ומאי שנא ערבה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דלא עבדינן לה שבעה</span> זכר למקדש א``ל הואיל ואדם יוצא ידי חובתו בערבה שבלולב א``ל ההוא משום לולב הוא דקא עביד ליה וכי תימא דקא מגבה ליה והדר מגבה ליה והא מעשים בכל יום דלא קא עבדינן הכי אמר רב זביד משמיה דרבא לולב דאורייתא עבדינן שבעה זכר למקדש ערבה דרבנן לא עבדינן לה שבעה זכר למקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>למאן</span> אילימא לאבא שאול האמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='40'> ויקרא כג </span> ערבי נחל כתיב שתים אחת ללולב ואחת למקדש אי לרבנן הלכתא גמירי לה דא``ר אסי א``ר יוחנן משום ר' נחוניא איש בקעת בית חורתן עשר נטיעות ערבה וניסוך המים הלכה למשה מסיני אלא אמר רב זביד משמיה דרבא לולב דאית ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>עיקר</span> מה``ת בגבולין עבדינן ליה שבעה זכר למקדש ערבה דלית לה עיקר מן התורה בגבולין לא עבדינן שבעה זכר למקדש אמר ר``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כהנים בעלי מומין</span> נכנסין בין האולם ולמזבח כדי לצאת בערבה א``ל ר' יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מי אמרה</span> מי אמרה הא איהו אמר דא``ר אסי א``ר יוחנן משום ר' נחוניא איש בקעת בית חורתן עשר נטיעות ערבה וניסוך המים הלכה למשה מסיני אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מי אמרה בנטילה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דלמא בזקיפה</span> מי אמרה בבעלי מומין דלמא בתמימים אתמר ר' יוחנן ור' יהושע בן לוי חד אמר ערבה יסוד נביאים וחד אמר ערבה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מנהג</span> נביאים תסתיים דר' יוחנן הוא דאמר יסוד נביאים דא``ר אבהו א``ר יוחנן ערבה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>יסוד נביאים הוא</span> תסתיים א``ל ר' זירא לר' אבהו מי א``ר יוחנן הכי והא``ר יוחנן משום ר' נחוניא איש בקעת בית חורתן עשר נטיעות ערבה וניסוך המים הלכה למשה מסיני<span class='tlm-sfr' data-chp='3404' data-rgl='16'> דנייאל ד </span> אשתומם כשעה חדא ואמר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שכחום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וחזרו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ויסדום</span> ומי א``ר יוחנן הכי והא``ר יוחנן דלכון אמרי דלהון היא ל``


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מד,ב גמרא
pgu: מד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>במקדש</span> כאן בגבולין א``ר אמי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ערבה צריכה שיעור</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אינה ניטלת אלא בפני עצמה</span> ואין אדם יוצא ידי חובתו בערבה שבלולב כיון דאמר מר אינה ניטלת אלא בפני עצמה פשיטא דאין אדם יוצא בערבה שבלולב מהו דתימא הני מילי היכא דלא אגבהיה והדר אגבהיה אבל אגבהיה והדר אגבהיה אימא לא קמ``ל ורב חסדא א``ר יצחק אדם יוצא ידי חובתו בערבה שבלולב <בי``ט הראשון של חג> וכמה שיעורה אמר רב נחמן ג' בדי עלין לחין ורב ששת אמר אפילו עלה אחד ובד אחד עלה אחד ובד אחד ס``ד אלא אימא אפילו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>עלה אחד בבד אחד</span> אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אייבו</span> הוה קאימנא קמיה דר``א בר צדוק ואייתי ההוא גברא ערבה קמיה שקיל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>חביט חביט</span> ולא בריך קסבר מנהג נביאים הוא אייבו וחזקיה בני ברתיה דרב אייתו ערבה לקמיה דרב חביט חביט ולא בריך קא סבר מנהג נביאים הוא אמר אייבו הוה קאימנא קמיה דרבי אלעזר בר צדוק אתא לקמיה ההוא גברא א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קרייתא אית לי</span> כרמיא אית לי זיתיא אית לי ואתו בני קרייתא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ומקשקשין בכרמיא</span> ואוכלין בזיתיא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אריך או לא אריך</span> א``ל לא אריך הוה קא שביק ליה ואזיל אמר כדו הויתי דיירי בארעא הדא מ' שנין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ולא חמיתי בר אינש</span> מהלך בארחן דתקנן כדין הדר ואתי וא``ל מאי מיעבד א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אפקר זיתיא לחשוכיא</span> ותן פריטיא לקשקושי כרמים וקשקושי מי שרי והא תניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0223' data-rgl='11'> שמות כג </span> והשביעית תשמטנה ונטשתה תשמטנה מלקשקש ונטשתה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מלסקל</span> אמר רב עוקבא בר חמא תרי קשקושי הוו חד <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>סתומי <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>פילי</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>וחד אברויי אילני</span> אברויי אילני אסור סתומי פילי שרי אמר אייבו משום רבי אלעזר בר צדוק אל יהלך אדם בערבי שבתות יותר מג' פרסאות אמר רב כהנא לא אמרן <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אלא לביתיה</span> אבל לאושפיזיה אמאי דנקיט סמיך ואיכא דאמרי אמר רב כהנא לא נצרכא אלא אפי' לביתיה אמר רב כהנא בדידי הוה עובדא ואפילו <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>כסא דהרסנא</span> לא אשכחי:  מצות לולב כיצד:  תני תנא קמיה דרב נחמן סודרין על גג האיצטבא א``


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מה,א גמרא
pgu: מה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>וכי לייבשן הוא צריך</span> אלא אימא על גב האיצטבא אמר רחבא אמר <רב> [רבי] יהודה הר הבית <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>סטיו כפול</span> היה סטיו לפנים מסטיו


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מה,א משנה
pgu: מה
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מצות ערבה כיצד מקום היה למטה מירושלים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ונקרא מוצא</span> יורדין לשם ומלקטין משם מורביות של ערבה ובאין וזוקפין אותן בצדי המזבח וראשיהן כפופין על גבי המזבח תקעו והריעו ותקעו בכל יום מקיפין את המזבח פעם אחת ואומרים אנא ה' הושיעה נא אנא ה' הצליחה נא ר' יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אני והו</span> הושיעה נא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ואותו היום</span> מקיפין את המזבח שבע פעמים בשעת פטירתן מה הן אומרים יופי לך מזבח יופי לך מזבח ר``א אומר ליה ולך מזבח ליה ולך מזבח כמעשהו בחול כך מעשהו בשבת אלא שהיו מלקטין אותן מערב ומניחין אותן ב<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>גיגיות</span> של זהב כדי שלא יכמושו ר' יוחנן בן ברוקה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'><span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חריות</span> של דקל היו מביאין</span> וחובטין אותן בקרקע בצדי המזבח ואותו היום נקרא חבוט חריות <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מיד תינוקות שומטין את לולביהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואוכלין אתרוגיהן</span>


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מה,א גמרא
pgu: מה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תנא מקום <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קלניא</span> הוה ותנא דידן מ``ט קרי ליה מוצא איידי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דמיפק מכרגא</span> דמלכא קרי ליה מוצא:  ובאין וזוקפין אותן בצדי כו':  תנא רבות וארוכות וגבוהות אחד עשר אמה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כדי שיהו גוחות על המזבח</span> אמה אמר מרימר משום מר זוטרא שמע מינה על היסוד מנח להו דאי סלקא דעתך אארעא מנח להו מכדי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>עלה אמה</span> וכנס אמה זהו יסוד עלה חמש וכנס אמה זהו סובב עלה שלש זהו מקום הקרנות גוחות על גבי המזבח היכי משכחת לה אלא לאו ש``מ איסוד מנח להו שמע מינה אמר רבי אבהו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מאי קראה</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='26b8' data-rgl='27'> תהילים קיח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אסרו חג בעבותים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>עד קרנות המזבח</span> א``ר אבהו אמר ר``א כל הנוטל לולב באגודו והדס בעבותו מעלה עליו הכתוב כאילו בנה מזבח והקריב עליו קרבן שנאמ


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מה,ב גמרא
pgu: מה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
 <span class='tlm-sfr' data-chp='26b8' data-rgl='27'> תהילים קיח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אסרו</span> חג <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בעבותים</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עד קרנות</span> המזבח א``ר ירמיה משום ר``ש בן יוחי ור' יוחנן משום ר``ש המחוזי משום ר' יוחנן המכותי כל העושה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>איסור לחג</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>באכילה ושתיה</span> מעלה עליו הכתוב כאילו בנה מזבח והקריב עליו קרבן שנאמר אסרו חג בעבותים עד קרנות המזבח אמר חזקיה א``ר ירמיה משום רשב``י <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כל המצות</span> כולן אין אדם יוצא בהן אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דרך גדילתן</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl='15'> שמות כו </span> עצי שטים עומדים תנ``ה עצי שטים עומדים שעומדים דרך גדילתן דבר אחר עומדים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שמעמידין את ציפוין</span> דבר אחר עומדים שמא תאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אבד סיברם</span> ובטל סיכויין ת``ל עצי שטים עומדים שעומדים לעולם ולעולמי עולמים ואמר חזקיה א``ר ירמיה משום רשב``י יכול אני <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לפטור</span> את כל העולם כולו מן הדין מיום שנבראתי עד עתה ואילמלי אליעזר בני עמי מיום שנברא העולם ועד עכשיו ואילמלי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>יותם בן עוזיהו</span> עמנו מיום שנברא העולם עד סופו ואמר חזקיה א``ר ירמיה משום רשב``י <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ראיתי בני עלייה והן מועטין</span> אם אלף הן אני ובני מהן אם מאה הם אני ובני מהן אם שנים הן אני ובני הן ומי זוטרי כולי האי והא אמר רבא תמני סרי אלפי דרא הוה דקמיה קודשא בריך הוא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1248' data-rgl='35'> יחזקאל מח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>סביב שמנה עשר אלף</span> ל``ק הא דמסתכלי ב<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אספקלריא</span> ה<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מאירה</span> הא דלא מסתכלי באספקלריא המאירה ודמסתכלי באספקלריא המאירה מי זוטרי כולי האי והא אמר אביי לא פחות עלמא מתלתין ושיתא צדיקי דמקבלי אפי שכינה בכל יום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1030' data-rgl='18'> ישעיהו ל </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אשרי כל חוכי לו</span> ל``ו בגימטריא תלתין ושיתא הוו ל``ק הא דעיילי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בבר</span> הא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דעיילי בלא בר</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בשעת פטירתן</span> מה הן אומרים וכו':  והא קא משתתף שם שמים ודבר אחר ותניא כל המשתף שם שמים ודבר אחר נעקר מן העולם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0222' data-rgl='19'> שמות כב </span> בלתי לה' לבדו הכי קאמר ליה אנחנו מודים ולך אנו משבחין ליה אנחנו מודים ולך אנו מקלסין:  כמעשהו בחול:  אמר רב הונא מ``ט דר' יוחנן בן ברוקה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='40'> ויקרא כג </span> כפות שנים אחת ללולב ואחת למזבח ורבנן אמרי כפת כתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ר' לוי אומר כתמר</span> מה תמר זה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אין לו אלא לב אחד</span> אף ישראל אין להם אלא לב אחד לאביהם שבשמים אמר רב יהודה אמר שמואל לולב שבעה וסוכה יום אחד מ``ט לולב דמפסקי לילות מימים כל יומא מצוה באפיה נפשיה הוא סוכה דלא מפסקי לילות מימים כולהו שבעה כחד יומא אריכא דמו ורבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>סוכה שבעה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ולולב יום אחד</span> מאי טעמא סוכה דאורייתא שבעה לולב דרבנן סגי ליה בחד יומא כי אתא רבין אמר רבי יוחנן אחד זה ואחד זה שבעה אמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>נקוט דרבה בר בר חנה בידך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>דכולהו אמוראי</span> קיימי כוותיה בסוכה מיתיב


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מו,א גמרא
pgu: מו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>העושה לולב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לעצמו</span> אומר ברוך שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה נטלו לצאת בו אומר ברוך אשר קדשנו במצותיו וצונו על נטילת לולב ואף על פי שבירך עליו יום ראשון חוזר ומברך כל שבעה העושה סוכה לעצמו אומר ברוך שהחיינו וקיימנו כו' נכנס לישב בה אומר אשר קדשנו במצותיו וצונו לישב בסוכה וכיון שבירך יום ראשון שוב אינו מברך קשיא לולב אלולב קשיא סוכה אסוכה בשלמא לולב אלולב לא קשיא כאן בזמן שבית המקדש קיים כאן בזמן שאין בית המקדש קיים אלא סוכה אסוכה קשיא תנאי היא דתניא תפילין <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כל זמן שמניחן</span> מברך עליהן דברי רבי וחכמים אומרים אינו מברך <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלא שחרית</span> בלבד אתמר אביי אמר הלכתא כרבי ורבא אמר הלכתא כרבנן אמר רב מרי ברה דבת שמואל חזינא ליה לרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דלא עביד כשמעתיה</span> אלא מקדים וקאי ועייל לבית הכסא ונפיק ומשי ידיה ומנח תפילין ומברך וכי אצטריך זימנא אחרינא עייל לבית הכסא ונפיק ומשי ידיה ומנח תפילין ומברך ואנן נמי כרבי עבדינן ומברכין כל שבעה אמר מר זוטרא חזינא ליה לרב פפי דכל אימת דמנח תפילין מברך רבנן דבי רב אשי כל אימת <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דמשמשי בהו</span> מברכי אמר רב יהודה אמר שמואל מצות לולב כל שבעה ור' יהושע בן לוי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>יום ראשון מצות לולב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'><span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מכאן ואילך</span> מצות זקנים</span> ורבי יצחק אמר כל יומא מצות זקנים ואפילו יום ראשון והא קיימא לן דיום ראשון דאורייתא אימא בר מיום ראשון אי הכי היינו דרבי יהושע בן לוי אימא וכן אמר רבי יצחק ואף רב סבר כל שבעה מצות לולב <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דאמר רב</span>י חייא בר אשי אמר רב המדליק נר של חנוכה צריך לברך רבי ירמיה אמר הרואה נר של חנוכה צריך לברך מאי מברך אמר רב יהודה יום ראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>המדליק מברך</span> שלש הרואה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'><span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מברך שתים</span></span> מכאן ואילך מדליק מברך שתים ורואה מברך אחת ומאי מברך ברוך אשר קדשנו במצותיו וצונו להדליק נר <של> חנוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>והיכן צונו</span> מלא תסור ורב נחמן בר יצחק אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0532' data-rgl='7'> דברים לב </span> שאל אביך ויגדך <מאי ממעט זמן אימא ממעט נס נס כל יומא איתיה> רב נחמן בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מתני לה בהדיא</span> אמר רב כל שבעה מצות לולב ת``ר העושה סוכה לעצמו אומר ברוך שהחיינו כו' נכנס לישב בה אומר ברוך אשר קדשנו כו' היתה עשויה ועומדת אם יכול לחדש בה דבר מברך אם לאו לכשיכנס לישב בה מברך שתים אמר רב אשי חזינא ליה לרב כהנא דקאמר להו לכולהו אכסא דקדושא ת``ר היו לפניו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מצות הרבה</span> אומר ברוך אשר קדשנו במצותיו וצונו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>על המצות</span> רבי יהודה אומר מברך על כל אחת ואחת בפני עצמה א``ר זירא ואיתימא רבי חנינא בר פפא הלכתא כרבי יהודה ואמר רבי זירא ואיתימא רבי חנינא בר פפא מ``ט דרבי יהודה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2668' data-rgl=''> תהילים סח </span> ברוך ה' יום יום וכי ביום מברכין אותו ובלילה אין מברכין אותו אלא בא לומר לך בכל יום ויום תן לו מעין ברכותיו הכא נמי בכל דבר ודבר תן לו מעין ברכותיו ואמר ר' זירא ואיתימא ר' חנינא בר פפא בא וראה שלא כמדת הקב``ה מדת בשר ודם מדת בשר ודם כלי ריק


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מו,ב גמרא
pgu: מו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מחזיק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מלא אינו מחזיק</span> אבל מדת הקב``ה מלא מחזיק ריקן אינו מחזיק שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0528' data-rgl='1'> דברים כח </span> והיה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אם שמוע תשמע</span> וגו' אם שמוע תשמע <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואם לאו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא תשמע</span> ד``א אם שמוע בישן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תשמע בחדש</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0530' data-rgl='17'> דברים ל </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואם יפנה לבבך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שוב לא תשמע</span>:  מיד תינוקות וכו':  א``ר יוחנן אתרוג בשביעי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אסור</span> בשמיני מותר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>סוכה אפי' בשמיני אסורה</span> וריש לקיש אמר אתרוג אפילו בשביעי נמי מותר במאי קא מיפלגי מר סבר למצותה אתקצאי ומ``ס לכולי יומא אתקצאי איתיביה ריש לקיש לר' יוחנן מיד תינוקות שומטין את לולביהן ואוכלין אתרוגיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מאי לאו הוא הדין</span> לגדולים לא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>תינוקות דוקא</span> איכא דאמרי איתיביה רבי יוחנן לריש לקיש מיד התינוקות שומטין את לולביהן ואוכלין אתרוגיהן תינוקות אין גדולים לא הוא הדין דאפילו גדולים והאי דקתני תינוקות אורחא דמלתא קתני א``ל רב פפא לאביי לרבי יוחנן מאי שנא סוכה מאי שנא אתרוג א``ל סוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דחזיא לבין השמשות</span> דאי איתרמי ליה סעודתא בעי מיתב בגווה ומיכל <בה> בגווה אתקצאי לבין השמשות ומיגו דאתקצאי לבין השמשות אתקצאי לכולי יומא דשמיני אתרוג דלא חזי לבין השמשות לא אתקצאי לבין השמשות ולא אתקצאי לכולי יומא דשמיני ולוי אמר אתרוג אפילו בשמיני אסור ואבוה דשמואל אמר אתרוג בשביעי אסור בשמיני מותר קם אבוה דשמואל בשיטתיה דלוי קם ר' זירא בשיטתיה דאבוה דשמואל דא``ר זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אתרוג שנפסלה</span> אסור לאוכלה כל שבעה א``ר זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לא ליקני איניש הושענא לינוקא</span> ביומא טבא קמא מ``ט דינוקא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מקנא קני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אקנויי לא מקני</span> ואשתכח דקא נפיק בלולב שאינו שלו וא``ר זירא לא לימא איניש לינוקא דיהיבנא לך מידי ולא יהיב ליה משום דאתי לאגמוריה שיקרא שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1109' data-rgl='4'> ירמיהו ט </span> למדו לשונם דבר שקר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ובפלוגתא</span> דר' יוחנן ור``ש בן לקיש דאיתמר הפריש שבעה אתרוגין לשבעה ימים אמר רב כל אחת ואחת יוצא בה ואוכלה לאלתר ורב אסי אמר כל אחת ואחת יוצא בה ואוכלה למחר במאי קא מיפלגי מר סבר למצותה אתקצאי ומ``ס לכולי יומא אתקצאי ואנן דאית לן תרי יומי היכי עבדינן אמר אביי שמיני ספק שביעי אסור תשיעי ספק שמיני מותר מרימר אמר אפי' שמיני ספק שביעי מותר בסורא עבדי כמרימר רב שישא בריה דרב אידי עביד כאביי והלכתא כאביי אמר רב יהודה בריה דרב שמואל בר שילת משמיה דרב שמיני ספק שביעי <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>שביעי לסוכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ושמיני לברכה</span> ור' יוחנן אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>שמיני לזה ולזה</span> מיתב כ``ע לא פליגי דיתבינן כי פליג


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מז,א גמרא
pgu: מז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לברוכי</span> למ``ד שביעי לסוכה ברוכי נמי מברכינן למ``ד שמיני לזה ולזה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ברוכי לא מברכינן</span> אמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>נקוט דר' יוחנן בידך</span> דרב הונא בר ביזנא וכל גדולי הדור איקלעו בסוכה בשמיני ספק שביעי מיתב הוו יתבי ברוכי לא בריכי ודלמא סבירא להו כמ``ד כיון שבירך יו``ט ראשון שוב אינו מברך גמירי דמאפר אתו איכא דאמרי ברוכי כולי עלמא לא פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דלא מברכינן</span> כי פליגי למיתב למ``ד שבעה לסוכה מיתב יתבינן ולמ``ד שמיני לזה ולזה מיתב נמי לא יתבינן אמר רב יוסף נקוט דר' יוחנן בידך דמרא דשמעת' מני רב יהודה בריה דרב שמואל בר שילת ובשמיני ספק שביעי לבר מסוכה יתיב והלכתא מיתב יתבינן ברוכי לא מברכינן אמר ר' יוחנן אומרים זמן בשמיני של חג ואין אומרים זמן בשביעי של פסח וא``ר לוי בר חמא ואיתימא ר' חמא בר חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תדע</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שהרי חלוק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בג' דברים</span> בסוכה ולולב וניסוך המים ולרבי יהודה דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בלוג היה מנסך כל שמונה</span> הרי חלוק בב' דברים אי הכי שביעי של פסח נמי הרי חלוק באכילת מצה דאמר מר לילה ראשונה חובה מכאן ואילך רשות הכי השתא התם מלילה חלוק <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מיום אינו חלוק</span> הכא אפילו מיום נמי חלוק רבינא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>זה חלוק משלפניו</span> וזה חלוק משלפני פניו <אמר רב פפא> [רב פפא אמר] הכא כתיב פר התם כתיב פרים רב נחמן בר יצחק אמר הכא כתיב ביום התם כתיב וביום <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>רב אשי אמר</span> הכא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0429' data-rgl=''> במדבר כט </span> כמשפט התם כתיב כמשפטם <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לימא מסייע ליה</span> הפרים האילים והכבשים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מעכבין זה את זה</span> ורבי יהודה אומר פרים אין מעכבין זה את זה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שהרי מתמעטין</span> והולכין <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אמרו לו</span> והלא כולן מתמעטין והולכין בשמיני אמר להן שמיני <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>רגל בפני עצמו הוא</span> שכשם ששבעת ימי החג טעונין קרבן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>שיר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>וברכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ולינה</span> אף שמיני טעון קרבן ושיר וברכה ולינ


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מז,ב גמרא
pgu: מז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מאי לאו זמן</span> לא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ברכת המזון</span> ותפלה הכי נמי מסתברא דאי ס``ד זמן זמן כל שבעה מי איכא הא לא קשיא דאי לא בריך האידנא מברך למחר או ליומא אחרינא מ``מ כוס בעינן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לימא</span> מסייע ליה לר``נ דאמר רב נחמן זמן אומרו אפילו בשוק דאי אמרת בעינן כוס כוס כל יומא מי איכא דלמא דאיקלע ליה כוס וסבר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ר' יהודה</span> שמיני טעון לינה והא תניא רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מנין לפסח שני</span> שאינו טעון לינה שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0516' data-rgl='7'> דברים טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ופנית בבקר</span> והלכת לאהליך וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0516' data-rgl='8'> דברים טז </span> ששת ימים תאכל מצות את שטעון ששה טעון לינה את שאינו טעון ששה אינו טעון לינה למעוטי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מאי לאו למעוטי נמי שמיני</span> של חג <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לא למעוטי פסח שני דכוותיה</span> הכי נמי מסתברא דתנן הביכורים <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>טעונין קרבן</span> ושיר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ותנופה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ולינה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מאן שמעת ליה דאמר תנופה</span> רבי יהודה וקאמר טעון לינה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דתניא</span> ר' יהודה אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0526' data-rgl='10'> דברים כו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>והנחתו זו תנופה</span> אתה אומר זו תנופה או אינו אלא הנחה ממש כשהוא אומר והניחו הרי הנחה אמור הא מה אני מקיים והנחתו זו תנופה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ודלמא</span> ר``א בן יעקב היא דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0526' data-rgl='4'> דברים כו </span> ולקח הכהן הטנא מידך לימד על הביכורים שטעונין תנופה דברי ר``א בן יעקב מ``ט דר``א בן יעקב אתיא יד יד משלמים כתיב הכא ולקח הכהן הטנא מידך וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl='30'> ויקרא ז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ידיו תביאינה</span> את אשי ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מה כאן</span> כהן אף להלן כהן ומה להלן בעלים אף כאן בעלים הא כיצד כהן מניח ידו תחת יד בעלים ומניף <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מאי הוי עלה</span> רב נחמן אמר אומרים זמן בשמיני של חג ורב ששת אמר אין אומרים זמן בשמיני של חג והלכתא אומרים זמן בשמיני של חג תניא כוותי' דרב נחמן שמינ


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מח,א גמרא
pgu: מח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>רגל בפני עצמו</span> לענין פז``ר קש``ב <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פייס בפני עצמו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>זמן</span> בפני עצמו רגל בפני עצמו קרבן בפני עצמו שירה בפני עצמו ברכה בפני עצמו


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מח,א משנה
pgu: מח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  ההלל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>והשמחה</span> שמונה כיצד מלמד שחייב אדם בהלל ובשמחה ובכבוד יום טוב האחרון של חג כשאר כל ימות החג


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מח,א גמרא
pgu: מח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מנה``מ דת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0516' data-rgl='15'> דברים טז </span> והיית <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אך שמח</span> לרבות לילי יום טוב האחרון או אינו אלא יו``ט הראשון כשהוא אומר אך חלק ומה ראית לרבות לילי יו``ט האחרון ולהוציא לילי יו``ט הראשון מרבה אני לילי יום טוב האחרון שיש שמחה לפניו ומוציא אני לילי יום טוב הראשון שאין שמחה לפניו


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מח,א משנה
pgu: מח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  סוכה שבעה כיצד <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>גמר מלאכול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא יתיר את סוכתו</span> אבל מוריד את הכלים מן המנחה ולמעלה מפני כבוד יו``ט האחרון של חג


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מח,א גמרא
pgu: מח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אין לו כלים להוריד מהו אין לו כלים אלא כי אשתמש ב<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מאי</span> אשתמש אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אין לו מקום</span> להוריד כליו מהו ר' חייא בר <רב> [אשי] אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>פוחת בה ארבעה</span> ורבי יהושע בן לוי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מדליק בה את הנר</span> ולא פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>הא לן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>והא להו</span> הא תינח סוכה קטנה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>סוכה גדולה מאי איכא למימר</span> דמעייל בה מאני מיכלא דאמר רבא מאני מיכלא בר ממטללתא מאני משתיא במטללתא


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מח,א משנה
pgu: מח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  ניסוך המים כיצד צלוחית של זהב מחזקת שלשה לוגים היה ממלא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מן השילוח</span> הגיעו ל<span class='tlm-rsh' data-nro='26'>שער המים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>תקעו והריעו</span> ותקעו <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>עלה בכבש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ופנה לשמאלו</span> שני ספלים של כסף היו שם ר' יהודה אומר של סיד היו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>שהיו מושחרין פניהם</span> מפני היין ומנוקבי


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מח,ב משנה
pgu: מח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  כמין שני חוטמין דקין <ואחד> [אחד] מעובה ואחד דק כדי שיהו שניהם כלין בבת אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מערבו של מים מזרחו של יין</span> עירה של מים לתוך של יין ושל יין לתוך של מים יצא ר' יהודה אומר בלוג היה מנסך כל שמונה ולמנסך אומר לו הגבה ידך שפעם אחד נסך אחד על גבי רגליו ורגמוהו כל העם באתרוגיהן כמעשהו בחול כך מעשהו בשבת אלא שהיה ממלא מערב שבת חבית של זהב <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שאינה מקודשת</span> מן השילוח ומניחה בלשכה נשפכה נתגלתה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>היה ממלא מן הכיור</span> שהיין והמים מגולין פסולין לגבי מזבח


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מח,ב גמרא
pgu: מח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מנא הנ``מ אמר רב עינא דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='1012' data-rgl='3'> ישעיהו יב </span> ושאבתם מים בששון וגו' הנהו תרי מיני חד שמיה ששון וחד שמיה שמחה א``ל ששון לשמחה אנא עדיפנא מינך דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1035' data-rgl='10'> ישעיהו לה </span> ששון ושמחה ישיגו וגו' אמר ליה שמחה לששון אנא עדיפנא מינך דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3308' data-rgl='17'> אסתר ח </span> שמחה וששון ליהודים א``ל ששון לשמחה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חד יומא שבקוך</span> ושויוך <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>פרוונקא</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1055' data-rgl='12'> ישעיהו נה </span> כי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בשמחה תצאו</span> א``ל שמחה לששון חד יומא שבקוך ומלו בך מיא דכתיב ושאבתם מים בששון א``ל ההוא מינא דשמיה ששון לר' אבהו עתידיתו דתמלו לי מים לעלמא דאתי דכתיב ושאבתם מים בששון א``ל אי הוה כתיב לששון כדקאמרת השתא דכתיב בששון משכיה דההוא גברא משוינן ליה גודא ומלינן ביה מיא:  עלה בכבש ופנה לשמאלו כו':  ת``ר כל העולים למזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>עולין דרך ימין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ומקיפין ויורדין דרך שמאל</span> חוץ מן העולה לשלשה דברים הללו שעולין דרך שמאל <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וחוזרין על העקב</span> ואלו הן ניסוך המים וניסוך היין ועולת העוף <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כשרבתה במזרח</span>:  אלא שהיו משחירין:  בשלמא דיין משחיר דמיא אמאי משחיר כיון דאמר מר עירה של מים לתוך של יין ושל יין לתוך של מים יצא של מים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אתי לאשחורי</span>:  ומנוקבים כמין ב' חוטמין וכו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לימא מתניתין</span> רבי יהודה היא ולא רבנן דתנן רבי יהודה אומר בלוג היה מנסך כל שמונה דאי רבנן כי הדדי נינהו אפי' תימא רבנן חמרא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>סמיך</span> מיא קליש <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הכי נמי מסתברא</span> דאי רבי יהודה רחב וקצר אית ליה דתניא רבי יהודה אומר שני קשוואות היו שם אחד של מים ואחד של יין של יין פיה רחב של מים פיה קצר כדי שיהו שניהם כלין בבת אחת ש``מ:  מערבו של מים:  ת``ר מעשה בצדוקי אחד שניסך על גבי רגליו ורגמוהו כל העם באתרוגיהן ואותו היום <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>נפגמה קרן המזבח</span> והביאו <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>בול של מלח</span> וסתמוהו <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>לא מפני</span> שהוכשר לעבודה אלא מפני שלא יראה מזבח פגו


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מט,א גמרא
pgu: מט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  שכל מזבח שאין לו לא כבש ולא קרן ולא יסוד ולא ריבוע פסול לעבודה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>רבי יוסי בר יהודה אומר אף הסובב</span> אמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שיתין</span> מששת ימי בראשית נבראו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3007' data-rgl='2'> שיר השירים ז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>חמוקי</span> ירכיך כמו חלאים מעשה ידי אמן חמוקי ירכיך אלו השיתין כמו חלאים שמחוללין ויורדין עד התהום מעשה ידי אמן זו מעשה ידי אומנותו של הקב``ה תנא דבי ר' ישמעאל<span class='tlm-sfr' data-chp='0101' data-rgl='-1'> בראשית א </span> בראשית אל תיקרי בראשית אלא ברא שית תניא ר' יוסי אומר שיתין מחוללין ויורדין עד תהום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1005' data-rgl='1'> ישעיהו ה </span> אשירה נא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לידידי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שירת דודי לכרמו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כרם היה לידידי בקרן בן שמן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ויעזקהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ויסקלהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ויטעהו שורק</span> ויבן מגדל בתוכו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וגם יקב חצב בו</span> ויטעהו שורק זה בית המקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ויבן מגדל בתוכו זה מזבח</span> וגם יקב חצב בו אלו השיתין תניא א``ר אלעזר בר צדוק <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לול</span> קטן היה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בין כבש למזבח</span> במערבו של כבש ואחת לשבעים שנה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>פרחי כהונה</span> יורדין לשם ומלקטין משם <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>יין קרוש</span> שדומה לעיגולי דבילה ובאין <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ושורפין אותו בקדושה</span> שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl='7'> במדבר כח </span> בקדש הסך נסך שכר לה


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף מט,ב גמרא
pgu: מט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כשם שניסוכו בקדושה כך שריפתו בקדושה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מאי משמע</span> אמר רבינא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אתיא קדש קדש</span> כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl='7'> במדבר כח </span> בקדש הסך נסך וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl='34'> שמות כט </span> ושרפת את הנותר באש לא יאכל כי קדש הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כמאן</span> אזלא הא <דתניא> [דתנן] נסכים בתחילה מועלין בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ירדו לשיתין אין מועלין בהן</span> לימא רבי אלעזר בר צדוק היא דאי רבנן הא נחתו להו לתהום אפילו תימא רבנן ב<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דאיקלט</span> ואיכא דאמרי לימא רבנן היא ולא ר' אלעזר בר צדוק דאי רבי אלעזר אכתי בקדושתייהו קיימי אפילו תימא רבי אלעזר אין לך דבר שנעשה מצותו ומועלין בו אמר ריש לקיש בזמן שמנסכין יין על גבי מזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>פוקקין את השיתין</span> לקיים מה שנאמר בקדש הסך נסך <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שכר</span> לה' מאי משמע אמר רב פפא שכר לשון שתיה לשון שביעה לשון שכרות אמר רב פפא שמע מינה כי שבע איניש חמרא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מגרוניה שבע</span> אמר רבא צורבא מרבנן דלא נפישא ליה חמרא ליגמע גמועי רבא אכסא דברכתא אגמע גמועי דרש רבא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3007' data-rgl='2'> שיר השירים ז </span> מה יפו פעמיך <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בנעלים</span> בת <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>נדיב</span> מה יפו פעמותיהן של ישראל בשעה שעולין לרגל בת נדיב בתו של אברהם אבינו שנקרא נדיב שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='2647' data-rgl='10'> תהילים מז </span> נדיבי עמים נאספו עם אלהי אברהם אלהי אברהם ולא אלהי יצחק ויעקב אלא אלהי אברהם שהיה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תחילה לגרים</span> תנא דבי רב ענן מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3007' data-rgl='2'> שיר השירים ז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>חמוקי ירכיך</span> למה נמשלו דברי תורה כירך לומר לך מה ירך בסתר אף דברי תורה בסתר והיינו דא``ר אלעזר מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1806' data-rgl='8'> מיכה ו </span> הגיד לך אדם מה טוב ומה ה' דורש ממך כי אם עשות משפט ואהבת חסד והצנע לכת עם אלהיך עשות משפט זה הדין ואהבת חסד זו גמילות חסדים והצנע לכת עם אלהיך זו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הוצאת המת והכנסת כלה</span> לחופה והלא דברים ק``ו ומה דברים שדרכן לעשותן בפרהסיא אמרה תורה הצנע לכת <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דברים שדרכן לעשותן בצנעא</span> על אחת כמה וכמה א``ר אלעזר גדול העושה צדקה יותר מכל הקרבנות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2821' data-rgl='3'> משלי כא </span> עשה צדקה ומשפט <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>נבחר לה' מזבח</span> וא``ר אלעזר גדולה גמילות חסדים יותר מן הצדקה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1310' data-rgl='12'> הושע י </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>זרעו לכם לצדקה</span> וקצרו לפי חסד אם אדם זורע ספק אוכל ספק אינו אוכל אדם קוצר ודאי אוכל וא``ר אלעזר אין צדקה משתלמת אלא לפי חסד שבה שנאמר זרעו לכם לצדקה וקצרו לפי חסד ת``ר בשלשה דברים גדולה גמילות חסדים יותר מן הצדקה צדקה בממונו <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>גמילות חסדים בין בגופו</span> בין בממונו צדקה לעניים גמילות חסדים בין לעניים בין לעשירים צדקה לחיים גמילות חסדים בין לחיים בין למתים וא``ר אלעזר כל העושה צדקה ומשפט כאילו מילא כל העולם כולו חסד שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2633' data-rgl='5'> תהילים לג </span> אוהב צדקה ומשפט חסד ה' מלאה הארץ שמא תאמר כל הבא לקפוץ קופץ ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='2636' data-rgl='8'> תהילים לו </span> מה יקר חסדך אלהים <חסד ה' מלאה הארץ> וגו' יכול אף ירא שמים כן ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='26a3' data-rgl='17'> תהילים קג </span> וחסד ה' מעולם ועד עולם על יראיו א``ר חמא בר פפא כל אדם שיש עליו חן בידוע שהוא ירא שמים שנא' חסד ה' מעולם ועד עולם על יראיו וא``ר אלעזר מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2831' data-rgl='26'> משלי לא </span> פיה פתחה בחכמה ותורת חסד על לשונה וכי יש תורה של חסד ויש תורה שאינה של חסד אלא תורה לשמה זו היא תורה של חסד שלא לשמה זו היא תורה שאינה של חסד איכא דאמרי תורה ללמדה זו היא תורה של חסד שלא ללמדה זו היא תורה שאינה של חסד:  כמעשהו בחול כו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ואמאי נייתי במקודשת</span> אמר זעירי קסבר <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אין שיעור למים</span> וכלי שרת מקדשין שלא מדע


id: 2604
lvr: 26
prk: 04
nru: דף נ,א גמרא
pgu: נ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ואי מייתי במקודשת איפסילו להו בלינה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>חזקיה אמר</span> כלי שרת אין מקדשין אלא מדעת וגזירה שמא יאמרו לדעת נתקדשו א``ר ינאי א``ר זירא אפילו תימא יש שיעור למים וכלי שרת אין מקדשין אלא מדעת ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>גזירה שמא יאמרו לקידוש ידים ורגלים</span> מלאן:  נשפכה או נתגלתה כו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ואמאי</span> ליעביר במסננת לימא מתני' דלא כר' נחמיה דתניא מסננת <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>יש בו משום גילוי</span> אמר רבי נחמיה אימתי בזמן ש<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>התחתונה</span> מגולה אבל בזמן שהתחתונה מכוסה אף על פי שהעליונה מגולה אין בה משום גילוי מפני שארס נחש דומה לספוג צף ועומד במקומו אפילו תימא רבי נחמיה אימר דאמר ר' נחמיה להדיוט אבל לגבוה מי אמר ולית ליה לרבי נחמיה<span class='tlm-sfr' data-chp='2401' data-rgl='8'> מלאכי א </span> הקריבהו נא לפחתך הירצך או הישא פניך אמר ה' צבאות:
<BR


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נ,א משנה
pgu: נ
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>החליל חמשה וששה</span> זהו החליל של <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בית השואבה</span> שאינו דוחה לא את השבת ולא את יום טוב


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נ,ב גמרא
pgu: נ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  איתמר רב יהודה ורב עינא חד תני שואבה וחד תני חשובה אמר מר זוטרא מאן דתני שואבה לא משתבש ומאן דתני חשובה לא משתבש מאן דתני שואבה לא משתבש דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1012' data-rgl='3'> ישעיהו יב </span> ושאבתם מים בששון ומאן דתני חשובה לא משתבש דאמר רב נחמן מצוה חשובה היא ובאה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מששת ימי בראשית</span> ת``ר החליל דוחה את השבת דברי ר' יוסי בר יהודה וחכ``א אף י``ט אינו דוחה אמר רב יוסף מחלוקת <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בשיר של קרבן</span> דר' יוסי סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עיקר שירה</span> בכלי ועבודה היא ודוחה את השבת ורבנן סברי עיקר שירה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בפה</span> ולאו עבודה היא ואינה דוחה את השבת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אבל שיר של שואבה</span> דברי הכל שמחה היא ואינה דוחה את השבת אמר רב יוסף מנא אמינא דבהא פליגי דתניא כלי שרת שעשאן של עץ רבי פוסל ורבי יוסי בר יהודה מכשיר מאי לאו בהא קמיפלגי מאן דמכשיר סבר עיקר שירה בכלי וילפינן מאבובא דמשה ומאן דפסיל סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>עיקר שירה בפה</span> ולא ילפינן מאבובא דמשה לא דכ``ע עיקר שירה בכלי והכא בדנין אפשר משאי אפשר קמיפלגי מאן דמכשיר סבר דנין אפשר משאי אפשר ומאן דפסיל סבר לא דנין אפשר משאי אפשר ואיבעית אימא דכ``ע דעיקר שירה בפה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אין דנין אפשר משאי אפשר</span> והכא במילף מנורה בכללי ופרטי או ברבויי ומיעוטי קא מיפלגי רבי דריש כללי ופרטי ר' יוסי בר יהודה דריש ריבויי ומיעוטי רבי דריש כללי ופרטי<span class='tlm-sfr' data-chp='0225' data-rgl='31'> שמות כה </span> ועשית מנורת כלל זהב טהור פרט מקשה תעשה המנורה חזר וכלל כלל ופרט וכלל אי אתה דן אלא כעין הפרט מה הפרט מפורש של מתכת אף כל של מתכת ר' יוסי בר יהודה דריש ריבויי ומיעוטי ועשית מנורת ריבה זהב טהור מיעט מקשה תעשה המנורה חזר וריבה ריבה ומיעט וריבה ריבה הכל מאי רבי רבי כל מילי מאי מיעט מיעט של חרס אמר רב פפ


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נא,א גמרא
pgu: נא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כתנאי</span> <דתניא> [דתנן] <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>עבדי כהנים היו</span> דברי רבי מאיר רבי יוסי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>משפחת בית הפגרים ומשפחת בית ציפריא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ומאמאום היו</span> שהיו משיאין לכהונה ר' חנינא בן אנטיגנוס אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לוים היו</span> מאי לאו בהא קא מיפלגי דמאן דאמר עבדים היו קסבר עיקר שירה בפה ומאן דאמר לוים היו קסבר עיקר שירה בכלי ותסברא רבי יוסי מאי קסבר אי קסבר עיקר שירה בפה אפילו עבדים נמי אי קסבר עיקר שירה בכלי לוים אין ישראלים לא אלא דכולי עלמא עיקר שירה בפה ובהא קא מיפלגי דמר סבר הכי הוה מעשה ומר סבר הכי הוה מעשה למאי נפקא מינה ל<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מעלין מדוכן</span> ליוחסין ולמעשר קא מיפלגי מאן דאמר עבדים היו קסבר אין מעלין מדוכן ליוחסין ולא למעשר ומאן דאמר ישראל היו קסבר מעלין מדוכן ליוחסין אבל לא למעשר ומאן דאמר לוים היו קסבר מעלין מדוכן בין ליוחסין בין למעשר ורבי ירמיה בר אבא אמר מחלוקת בשיר של שואבה דרבי יוסי בר יהודה סבר שמחה יתירה נמי דוחה את השבת ורבנן סברי שמחה יתירה אינה דוחה את השבת אבל בשיר של קרבן דברי הכל עבודה היא ודוחה את השבת מיתיבי שיר של שואבה דוחה את השבת דברי רבי יוסי בר יהודה וחכמים אומרים אף יום טוב אינו דוחה תיובתא דרב יוסף תיובתא לימא בשיר של שואבה הוא דפליגי אבל בשיר של קרבן דברי הכל דוחה את השבת לימא תיהוי תיובתא דרב יוסף בתרתי אמר לך רב יוסף פליגי בשיר של שואבה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>והוא הדין לקרבן</span> והאי דקמיפלגי בשיר של שואבה להודיעך כחו דרבי יוסי בר יהודה דאפילו דשואבה נמי דחי והא קתני זהו חליל של בית השואבה שאינו דוחה לא את השבת ולא את יום טוב זהו דאינו דוחה אבל דקרבן דוחה מני אי נימא רבי יוסי בר יהודה האמר שיר של שואבה נמי דוחה אלא לאו רבנן ותיובתא דרב יוסף בתרתי תיובתא מאי טעמא דמאן דאמר עיקר שירה בכלי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='25b29' data-rgl='27'> דברי הימים ב כט </span> ויאמר חזקיהו להעלות העולה להמזבח ובעת החל העולה החל שיר ה' והחצוצרות ועל ידי כלי דויד מלך ישראל מ``ט דמאן דאמר עיקר שירה בפה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='25b05' data-rgl='13'> דברי הימים ב ה </span> ויהי כאחד <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>למחצצרים ולמשוררים</span> להשמיע קול אחד ואידך נמי הא כתיב ויאמר חזקיהו הכי קאמר החל שיר ה' בפה על ידי כלי דויד מלך ישראל לבסומי קלא ואידך נמי הא כתיב ויהי כאחד למחצצרים ולמשוררים הכי קאמר משוררים דומיא דמחצצרים מה מחצצרים בכלי אף משוררים בכלי


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נא,א משנה
pgu: נא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מי שלא ראה שמחת בית השואבה לא ראה שמחה מימיו במוצאי יום טוב הראשון של חג ירדו לעזרת נשים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ומתקנין שם תיקון גדול</span> מנורות של זהב היו שם וארבעה ספלים של זהב בראשיהם וארבעה סולמות לכל אחד ואחד וארבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ילדים</span> מפירחי כהונה ובידיהם כדים של מאה ועשרים לוג שהן מטילין לכל ספל וספל מבלאי מכנסי כהנים ומהמייניהן מהן היו מפקיעין ובהן היו מדליקין ולא היה חצר בירושלים שאינה מאירה מאור בית השואבה חסידים ואנשי מעשה היו מרקדין בפניה


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נא,ב משנה
pgu: נא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>באבוקות של אור</span> שבידיהן ואומרים לפניהם דברי שירות ותושבחות והלוים בכנורות ובנבלים ובמצלתים ובחצוצרות ובכלי שיר בלא מספר על חמש עשרה מעלות היורדות מעזרת ישראל לעזרת נשים כנגד חמש עשרה <מעלות> [שיר המעלות] שבתהלים שעליהן לוים עומדין בכלי שיר ואומרים שירה ועמדו שני כהנים בשער העליון שיורד מעזרת ישראל לעזרת נשים ושני חצוצרות בידיהן קרא הגבר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>תקעו והריעו</span> ותקעו הגיעו למעלה עשירית <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תקעו והריעו ותקעו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הגיעו לעזרה</span> תקעו והריעו ותקעו <הגיעו לקרקע תקעו והריעו ותקעו> היו תוקעין והולכין עד שמגיעין לשער היוצא ממזרח הגיעו לשער היוצא ממזרח הפכו פניהן ממזרח למערב ואמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אבותינו</span> שהיו במקום הזה אחוריהם אל ההיכל ופניהם קדמה ומשתחוים קדמה לשמש ואנו ליה עינינו ר' יהודה אומר היו שונין ואומרין אנו ליה וליה עינינו


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נא,ב גמרא
pgu: נא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר מי שלא ראה שמחת בית השואבה לא ראה שמחה מימיו מי שלא ראה ירושלים בתפארתה לא ראה כרך נחמד מעולם מי שלא ראה בהמ``ק בבנינו לא ראה בנין מפואר מעולם <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מאי היא</span> אמר אביי ואיתימא רב חסדא זה בנין הורדוס במאי בניה אמר <רבא> [רבה] באבני שישא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ומרמרא</span> איכא דאמרי באבני שישא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כוחלא</span> ומרמרא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אפיק שפה</span> ועייל שפה כי היכי דלקבל סידא סבר למשעיין בדהבא אמרו ליה רבנן שבקיה דהכי שפיר טפי דמיתחזי כאדותא דימא תניא רבי יהודה אומר מי שלא ראה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דיופלוסטון</span> של אלכסנדריא של מצרים לא ראה בכבודן של ישראל אמרו כמין <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בסילקי</span> גדולה היתה סטיו לפנים מסטיו פעמים שהיו בה <ששים רבוא על ששים רבוא> כפלים כיוצאי מצרים [פעמים שהיו שם ששים רבוא כיוצאי מצרים ואמרי לה כפלים כיוצאי מצרים] והיו בה ע``א קתדראות של זהב כנגד ע``א של סנהדרי גדולה כל אחת ואחת אינה פחותה מעשרים ואחד רבוא ככרי זהב ובימה של עץ באמצעיתה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חזן הכנסת</span> עומד עליה והסודרין בידו וכיון שהגיע <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>לענות אמן</span> הלה מניף בסודר וכל העם עונין אמן ולא היו יושבין מעורבין אלא זהבין בפני עצמן וכספין בפני עצמן ונפחין בפני עצמן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='26'>טרסיים</span> בפני עצמן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='27'>גרדיים</span> בפני עצמן וכשעני נכנס שם היה מכיר בעלי אומנתו <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ונפנה לשם</span> ומשם פרנסתו ופרנסת אנשי ביתו אמר אביי וכולהו קטלינהו אלכסנדרוס מוקדן מ``ט איענשו משום דעברי אהאי קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0517' data-rgl='16'> דברים יז </span> לא תוסיפון לשוב בדרך הזה עוד ואינהו הדור אתו כי אתא אשכחינהו דהוו קרו בסיפרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0528' data-rgl='49'> דברים כח </span> ישא ה' עליך גוי מרחוק אמר מכדי ההוא גברא בעי למיתי ספינתא בעשרה יומי דליה זיקא ואתי ספינתא בחמשא יומי נפל עלייהו וקטלינהו:  במוצאי יום טוב כו':  מאי תיקון גדול אמר רבי אלעזר כאותה ששנינו <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>חלקה היתה</span> בראשונה <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>והקיפוה גזוזטרא</span> והתקינו שיהו נשים יושבות מלמעלה ואנשים מלמטה תנו רבנן בראשונה היו נשים <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>מבפנים</span> ואנשים <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>מבחוץ</span> והיו באים לידי קלות ראש התקינו שיהו נשים יושבות מבחוץ ואנשים מבפנים ועדיין היו באין לידי קלות ראש התקינו שיהו נשים יושבות מלמעלה ואנשים מלמטה <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>היכי עביד הכי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>והכתיב</span><span class='tlm-sfr' data-chp='25a28' data-rgl='19'> דברי הימים א כח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>הכל בכתב מיד ה' עלי השכיל</span> אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>קרא אשכחו</span> ודרו


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נב,א גמרא
pgu: נב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
 <span class='tlm-sfr' data-chp='2312' data-rgl='12'> זכריה יב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>וספדה הארץ</span> משפחות משפחות לבד משפחת בית דוד לבד ונשיהם לבד אמרו והלא דברים ק``ו ומה לעתיד לבא שעוסקין בהספד ואין יצר הרע שולט בהם אמרה תורה אנשים לבד ונשים לבד עכשיו שעסוקין בשמחה ויצה``ר שולט בהם על אחת כמה וכמה הא הספידא מאי עבידתיה פליגי בה רבי דוסא ורבנן חד אמר על משיח בן יוסף שנהרג וחד אמר על יצה``ר שנהרג בשלמא למאן דאמר על משיח בן יוסף שנהרג היינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2312' data-rgl='10'> זכריה יב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>והביטו אלי את אשר דקרו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וספדו עליו כמספד על היחיד</span> אלא למאן דאמר על יצר הרע שנהרג האי הספידא בעי למעבד שמחה בעי למעבד אמאי בכו כדדרש רבי יהודה לעתיד לבא מביאו הקב``ה ליצר הרע ושוחטו בפני הצדיקים ובפני הרשעים צדיקים נדמה להם כהר גבוה ורשעים נדמה להם כחוט השערה הללו בוכין והללו בוכין צדיקים בוכין ואומרים היאך יכולנו לכבוש הר גבוה כזה ורשעים בוכין ואומרים היאך לא יכולנו לכבוש את חוט השערה הזה ואף הקב``ה תמה עמהם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2308' data-rgl=' 14, 19, 2, 20, 23, 3, 4, 6, 7, 9'> זכריה ח </span> כה אמר ה' צבאות כי יפלא בעיני שארית העם הזה בימים ההם גם בעיני יפלא א``ר אסי יצה``ר בתחילה דומה לחוט <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>של בוכיא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ולבסוף</span> דומה כעבותות העגלה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1005' data-rgl='18'> ישעיהו ה </span> הוי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מושכי העון בחבלי השוא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וכעבות העגלה</span> חטאה תנו רבנן משיח בן דוד שעתיד להגלות במהרה בימינו אומר לו הקב``ה שאל ממני דבר ואתן לך שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2602' data-rgl='7'> תהילים ב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אספרה אל חוק</span> וגו' אני <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>היום ילדתיך</span> שאל ממני ואתנה גוים נחלתך וכיון שראה משיח בן יוסף שנהרג אומר לפניו רבש``ע איני מבקש ממך אלא חיים אומר לו חיים עד שלא אמרת כבר התנבא עליך דוד אביך שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2621' data-rgl='5'> תהילים כא </span> חיים שאל ממך נתתה לו וגו' דרש ר' עוירא ואיתימא ר' יהושע בן לוי שבעה שמות יש לו ליצה``ר הקב``ה קראו רע שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0108' data-rgl='21'> בראשית ח </span> כי יצר לב האדם רע מנעוריו משה קראו ערל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0510' data-rgl='16'> דברים י </span> ומלתם את ערלת לבבכם דוד קראו טמא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2651' data-rgl='12'> תהילים נא </span> לב טהור ברא לי אלהים מכלל דאיכא טמא שלמה קראו שונא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2825' data-rgl='23'> משלי כה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אם רעב שנאך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>האכילהו לחם</span> ואם צמא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>השקהו מים</span> כי גחלים אתה חותה על ראשו וה' ישלם לך אל תקרי ישלם לך אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ישלימנו לך</span> ישעיה קראו מכשול שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1057' data-rgl='14'> ישעיהו נז </span> סולו סולו פנו דרך הרימו מכשול מדרך עמי יחזקאל קראו אבן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1236' data-rgl='26'> יחזקאל לו </span> והסרתי את לב האבן מבשרכם ונתתי לכם לב בשר יואל קראו צפוני שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1402' data-rgl='20'> יואל ב </span> ואת <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הצפוני</span> ארחיק מעליכם ת``ר ואת הצפוני ארחיק מעליכם זה יצה``ר שצפון ועומד בלבו של אדם והדחתיו אל ארץ ציה ושממה למקום שאין בני אדם מצויין להתגרות בהן את <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>פניו אל הים הקדמוני</span> שנתן עיניו במקדש ראשון והחריבו והרג תלמידי חכמים שבו וסופו אל הים האחרון שנתן עיניו במקדש שני והחריבו והרג תלמידי חכמים שבו ועלה באשו ותעל צחנתו שמניח אומות העולם ומתגרה בשונאיהם של ישראל כי הגדיל לעשות אמר אביי ובתלמידי חכמים יותר מכולם כי הא דאביי שמעיה לההוא גברא דקאמר לההיא אתתא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>נקדים וניזיל באורחא</span> אמר איזיל אפרשינהו מאיסורא אזל בתרייהו תלתא פרסי באגמא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>כי הוו פרשי מהדדי</span> שמעינהו דקא אמרי אורחין רחיקא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>וצוותין בסימא</span> אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אי מאן דסני לי</span> הוה לא הוה מצי לאוקומיה נפשיה אזל <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>תלא נפשיה</span> בעיבורא דדשא ומצטער אתא ההוא סבא תנא ליה כל הגדול מחבירו יצרו גדול הימנו אמר רבי יצחק יצרו של אדם מתגבר עליו בכל יום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0106' data-rgl=''> בראשית ו </span> ר


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נב,ב גמרא
pgu: נב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>רע כל היום</span> אמר רבי שמעון בן לקיש יצרו של אדם מתגבר עליו בכל יום ומבקש להמיתו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2637' data-rgl='32'> תהילים לז </span> צופה רשע לצדיק ומבקש להמיתו ואלמלא הקב``ה שעוזר לו אינו יכול לו שנאמ'<span class='tlm-sfr' data-chp='2637' data-rgl='33'> תהילים לז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ה' לא יעזבנו בידו</span> ולא ירשיענו בהשפטו תנא דבי רבי ישמעאל אם פגע בך <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מנוול זה</span> משכהו לבית המדרש אם אבן הוא נימוח אם ברזל הוא מתפוצץ אם אבן הוא נימוח דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1055' data-rgl='1'> ישעיהו נה </span> הוי כל צמא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לכו למים</span> וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2714' data-rgl='19'> איוב יד </span> אבנים שחקו מים אם ברזל הוא מתפוצץ דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1123' data-rgl='29'> ירמיהו כג </span> הלא כה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דברי כאש</span> נאם ה' וכפטיש יפוצץ סלע א``ר שמואל בר נחמני א``ר יונתן יצר הרע מסיתו לאדם בעוה``ז ומעיד עליו לעולם הבא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2829' data-rgl='22'> משלי כט </span> מפנק מנוער <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>עבדו</span> ואחריתו יהיה מנון שכן באטב``ח של ר' חייא קורין לסהדה מנון רב הונא רמי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1304' data-rgl='12'> הושע ד </span> כי רוח זנונים התעה וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1305' data-rgl='4'> הושע ה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בקרבם</span> בתחלה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>התעם</span> ולבסוף בקרבם אמר רבא בתחלה קראו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הלך</span> ולבסוף קראו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אורח</span> ולבסוף קראו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>איש</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08b12' data-rgl='4'> שמואל ב יב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ויבא הלך</span> לאיש העשיר ויחמול לקחת מצאנו ומבקרו לעשות לאורח וכתיב ויקח את כבשת האיש הרש ויעשה לאיש הבא אליו אמר רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אבר קטן</span> יש לו לאדם מרעיבו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שבע</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>משביעו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>רעב</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1313'>הושע יג</a> כמרעיתם וישבעו וגו' אמר רב חנא בר אחא אמרי בי רב ארבעה מתחרט עליהן הקב``ה שבראם ואלו הן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>גלות</span> כשדים וישמעאלים ויצר הרע גלות דכתיב<a href='1052' data-rgl='5'> ישעיהו נב </span> ועתה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מה לי פה</span> נאם ה' כי לקח עמי חנם וגו' כשדים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1023' data-rgl='13'> ישעיהו כג </span> הן ארץ כשדים זה העם <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לא היה</span> ישמעאלים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2712' data-rgl='6'> איוב יב </span> ישליו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אהלים לשודדים</span> ובטוחות למרגיזי אל לאשר הביא אלוה בידו יצר הרע דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1804' data-rgl='6'> מיכה ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ואשר הרעתי</span> אמר רבי יוחנן אלמלא שלש מקראות הללו נתמוטטו רגליהם של שונאיהן של ישראל חד דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1804' data-rgl='6'> מיכה ד </span> ואשר הרעתי וחד דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1118' data-rgl='6'> ירמיהו יח </span> הנה כחומר ביד היוצר כן אתם וגו' ואידך<span class='tlm-sfr' data-chp='1236' data-rgl='26'> יחזקאל לו </span> והסרתי את לב האבן מבשרכם ונתתי לכם לב בשר רב פפא אמר אף מהאי נמי<span class='tlm-sfr' data-chp='1236' data-rgl='27'> יחזקאל לו </span> ואת רוחי אתן בקרבכם וגו'<span class='tlm-sfr' data-chp='2302' data-rgl='3'> זכריה ב </span> ויראני ה' ארבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>חרשים</span> מאן נינהו ארבעה חרשים אמר רב חנא בר ביזנא אמר רבי שמעון חסידא משיח בן דוד ומשיח בן יוסף ואליהו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>וכהן צדק</span> מתיב רב ששת אי הכי היינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2302' data-rgl='2'> זכריה ב </span> ויאמר אלי <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אלה הקרנות אשר זרו</span> את יהודה הני לשובה אתו אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'><span class='tlm-rsh' data-nro='27'>שפיל</span> לסיפיה דקרא</span> ויבואו אלה להחריד אותם לידות את קרנות הגוים הנושאים קרן אל ארץ יהודה לזרותה וגו' א``ל בהדי חנא באגדתא למה לי<span class='tlm-sfr' data-chp='1805' data-rgl='4'> מיכה ה </span> והיה זה שלום אשור כי יבא בארצנו וכי ידרוך בארמנותינו והקמנו עליו שבעה רועים ושמנה נסיכי אדם מאן נינהו שבעה רועים דוד באמצע <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>אדם שת ומתושלח</span> מימינו אברהם יעקב ומשה בשמאלו ומאן נינהו שמנה נסיכי אדם ישי ושאול ושמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>עמוס וצפניה</span> צדקיה ומשיח ואליהו:  ארבעה סולמות כו':  תנא גובהה של מנורה חמשים אמה <כו'>:  וארבעה ילדים של פרחי כהונה ובידיהם כדי שמן של מאה ועשרים לוג:  איבעיא להו מאה ועשרים לוג כולהו או דלמא לכל חד וחד תא שמע ובידיהם כדי שמן של שלשים שלשים לוג שהם כולם מאה ועשרים לוג תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>והן משובחין</span> היו יותר מ<span class='tlm-rsh' data-nro='34'>בנה של מרתא בת בייתוס</span> אמרו על בנה של מרתא בת בייתוס שהיה נוטל שתי יריכות של שור הגדול שלקוח באלף זוז ומהלך <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>עקב בצד גודל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>ולא הניחוהו אחיו הכהנים</span> לעשות כן משום<span class='tlm-sfr' data-chp='2814' data-rgl='28'> משלי יד </span> ברב עם הדרת מלך מאי משובחים אילימא משום יוקרא הני יקירי טפי אלא התם <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>כבש ומרובע</span> ולא זקיף הכא סולמות וזקיף טובא:  ולא היה חצר בירושלים:  תנ


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נג,א גמרא
pgu: נג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אשה היתה בוררת חטים לאור של בית השואבה:  חסידים ואנשי מעשה כו':  ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>יש מהן אומרים</span> אשרי ילדותנו שלא ביישה את זקנותנו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אלו חסידים</span> ואנשי מעשה ויש מהן אומרים אשרי זקנותנו שכפרה את ילדותנו אלו בעלי תשובה אלו ואלו אומרים אשרי מי שלא חטא ומי שחטא ישוב וימחול לו תניא אמרו עליו על הלל הזקן כשהיה שמח בשמחת בית השואבה אמר כן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אם אני כאן הכל כאן</span> ואם איני כאן מי כאן הוא היה אומר כן למקום שאני אוהב שם רגלי מוליכות אותי אם תבא אל ביתי אני אבא אל ביתך אם אתה לא תבא אל ביתי אני לא אבא אל ביתך שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0220' data-rgl='20'> שמות כ </span> בכל המקום אשר אזכיר את שמי אבא אליך וברכתיך אף הוא ראה גלגולת אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שצפה על פני המים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אמר לה על דאטפת אטפוך</span> ומטיפיך יטופון אמר רבי יוחנן רגלוהי דבר איניש אינון <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ערבין ביה</span> לאתר דמיתבעי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>תמן מובילין יתיה</span> הנהו תרתי כושאי דהוו קיימי קמי שלמה<span class='tlm-sfr' data-chp='09a04' data-rgl='3'> מלכים א ד </span> אליחרף ואחיה בני שישא סופרים דשלמה הוו יומא חד חזייה למלאך המות דהוה קא עציב א``ל אמאי עציבת א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דקא בעו מינאי</span> הני תרתי כושאי דיתבי הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מסרינהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לשעירים</span> שדרינהו למחוזא דלוז כי מטו למחוזא דלוז שכיבו למחר חזיא מלאך המות דהוה קבדח א``ל אמאי בדיחת א``ל באתר דבעו מינאי תמן שדרתינהו מיד פתח שלמה ואמר רגלוהי דבר איניש אינון ערבין ביה לאתר דמיתבעי תמן מובילין יתיה תניא אמרו עליו על רבן שמעון בן גמליאל כשהיה שמח שמחת בית השואבה היה נוטל שמנה אבוקות של אור וזורק אחת ונוטל אחת ואין נוגעות זו בזו וכשהוא משתחוה נועץ <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שני גודליו</span> בארץ ושוחה ונושק את הרצפה וזוקף ואין כל בריה יכולה לעשות כן וזו היא קידה לוי אחוי קידה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>קמיה דרבי</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>איטלע</span> והא גרמא ליה והאמר רבי אלעזר לעולם אל <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>יטיח</span> אדם דברים כלפי מעלה שהרי אדם גדול <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>הטיח דברים</span> כלפי מעלה ואיטלע ומנו לוי <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>הא והא גרמא ליה</span> לוי הוה מטייל קמיה דרבי בתמני סכיני שמואל קמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שבור מלכא</span> בתמניא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מזגי חמרא</span> אביי קמיה <דרבא> [דרבה] בתמניא ביעי ואמרי לה בארבעה ביעי תניא אמר ר' יהושע בן חנניה כשהיינו שמחים שמחת בית השואבה לא ראינו שינה בעינינו כיצד שעה ראשונה תמיד של שחר משם לתפלה משם לקרבן מוסף משם לתפלת המוספין משם לבית המדרש משם לאכילה ושתיה משם לתפלת המנחה משם לתמיד של בין הערבים מכאן ואילך לשמחת בית השואבה איני והאמר רבי יוחנן שבועה שלא אישן שלשה ימים <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מלקין אותו</span> וישן לאלתר אלא הכי קאמר לא טעמנו טעם שינה דהוו מנמנמי אכתפא דהדדי:  חמש עשרה מעלות:  אמר ליה רב חסדא לההוא מדרבנן דהוי קמסדר אגדתא קמיה א``ל שמיע לך הני חמש עשרה מעלות כנגד מי אמרם דוד א``ל הכי אמר רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>בשעה שכרה דוד שיתין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>קפא תהומא</span> ובעי למשטפא עלמא אמר דוד חמש עשרה מעלות והורידן אי הכי חמש עשרה מעלות יורדות מיבעי ליה אמר ליה הואיל ואדכרתן <מלתא> הכי אתמר בשעה שכרה דוד שיתין קפא תהומא ובעא למשטפא עלמא אמר דוד מי איכא דידע אי שרי למכתב ש


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נג,ב גמרא
pgu: נג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אחספא</span> ונשדיה בתהומא ומנח ליכא דק<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אמר</span> ליה מידי אמר דוד כל דידע למימר ואינו אומר יחנק בגרונו נשא אחיתופל ק``ו בעצמו ומה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לעשות שלום בין איש לאשתו</span> אמרה תורה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שמי שנכתב בקדושה</span> ימחה על המים לעשות שלום לכל העולם כולו על אחת כמה וכמה אמר ליה שרי כתב שם אחספא ושדי לתהומא ונחית תהומא שיתסר אלפי גרמידי כי חזי דנחית טובא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כמה דמידלי טפי מירטב עלמא</span> אמר חמש עשרה מעלות ואסקיה חמיסר אלפי גרמידי ואוקמיה באלפי גרמידי אמר עולא ש``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>סומכא דארעא</span> אלפי גרמידי והא חזינן דכרינן פורתא ונפקי מיא אמר רב משרשיא ההוא מסולמא דפרת:  ועמדו כהנים בשער העליון שיורד כו':  בעי ר' ירמיה למעלה עשירית דנחית חמשה וקאי אעשרה או דלמא דנחית עשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וקאי אחמשה</span> תיקו תנו רבנן ממשמע שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1208' data-rgl='16'> יחזקאל ח </span> ופניהם קדמה איני יודע שאחוריהם אל היכל ה' אלא מה תלמוד לומר אחוריהם אל היכל ה' מלמד שהיו פורעין עצמן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ומתריזין</span> כלפי מטה:  אנו ליה וליה עינינו כו':  איני והאמר רבי זירא כל האומר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שמע שמע</span> כאילו אמר מודים מודים אלא הכי אמרי המה משתחוים קדמה ואנו ליה <אנחנו מודים> ועינינו ליה מיחלות


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נג,ב משנה
pgu: נג
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  אין פוחתין <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מעשרים ואחת תקיעות</span> במקדש ואין מוסיפין על ארבעים ושמנה בכל יום היו שם עשרים ואחת תקיעות במקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='15'><span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שלש לפתיחת שערים</span></span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תשע לתמיד של שחר</span> ותשע לתמיד של בין הערבים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ובמוספין</span> היו מוסיפין עוד תשע ובערב שבת היו מוסיפין שש שלש להבטיל את העם ממלאכה ושלש להבדיל בין קדש לחול ערב שבת שבתוך החג היו שם ארבעים ושמנה שלש לפתיחת שערים <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שלש לשער העליון</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שלש לשער התחתון</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>שלש למילוי המים</span> ושלש על גבי מזבח תשע לתמיד של שחר ותשע לתמיד של בין הערבים ותשע למוספין שלש להבטיל את העם מן המלאכה ושלש להבדיל <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בין קודש לחול</span>


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נג,ב גמרא
pgu: נג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מתניתין דלא כרבי יהודה דתניא ר``י אומר הפוחת לא יפחות משבע והמוסיף לא יוסיף על שש עשרה במאי קא מיפלגי ר``י סבר תקיעה תרועה תקיעה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אחת היא</span> ורבנן סברי תקיעה לחוד ותרועה לחוד מ``ט דרבי יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אמר</span> קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0410' data-rgl='6'> במדבר י </span> ותקעתם תרועה <וכתיב תרועה יתקעו הא כיצד תקיעה ותרועה אחת היא> [אלמא תרועה ותקיעה אחת היא] ורבנן ההוא לפשוטה לפניה ולאחריה הוא דאתא <ור' יהודה לפניה ולאחריה מנליה נפקא ליה משנית> ורבנן מאי טעמייהו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0410' data-rgl='7'> במדבר י </span> ובהקהיל את הקהל תתקעו ולא תריעו ואי ס``ד תקיעה תרועה אחת היא אמר רחמנא פלגא דמצוה עביד ופלגא לא עביד ור' יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ההוא לסימנא בעלמא הוא</span> דאתא ורבנן סימנא הוא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>רחמנא שויה מצוה</span> כמאן אזלא הא דאמר רב כהנא אין בין תקיעה לתרועה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ולא כלום</span> כמאן כרבי יהודה <אי רבי יהודה> פשיט


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נד,א גמרא
pgu: נד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מהו דתימא אפילו כרבנן ולאפוקי מדרבי יוחנן דאמר שמע <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תשע תקיעות</span> בתשע שעות ביום יצא קמ``ל ואימא הכי נמי אם כן מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ולא כלום</span>:  ע``ש שבתוך החג כו':  ואילו למעלה עשירית לא קתני מתניתין מני רבי אליעזר בן יעקב היא דתניא שלש למעלה עשירית ר' אליעזר בן יעקב אומר שלש על גבי המזבח האומר למעלה עשירית אינו אומר ע``ג המזבח והאומר ע``ג המזבח אינו אומר למעלה עשירית מ``ט דר' אליעזר בן יעקב כיון דתקע לפתיחת שערים למעלה עשירית למה לי דתקע האי לאו שער הוא הלכך ע``ג המזבח עדיף ורבנן סברי כיון דתקע למילוי המים ע``ג המזבח למה לי הלכך למעלה העשירית עדיף כי אתא ר' אחא בר חנינא מדרומא אייתי מתניתא בידיה<span class='tlm-sfr' data-chp='0410' data-rgl='8'> במדבר י </span> ובני אהרן הכהנים יתקעו בחצוצרות שאין ת``ל יתקעו שכבר נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0410' data-rgl='10'> במדבר י </span> ותקעתם בחצוצרות על עולותיכם ועל זבחי שלמיכם ומה ת``ל יתקעו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הכל לפי המוספין תוקעין</span> הוא תני לה והוא אמר לה לומר שתוקעין על כל מוסף ומוסף תנן ע``ש שבתוך החג היו שם מ``ח <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואם איתא</span> ליתני שבת שבתוך החג משכחת לה חמשין וחד א``ר זירא לפי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שאין תוקעין לפתיחת שערים בשבת</span> אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מאן הא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דלא חש לקימחא</span> חדא דבכל יום תנן ועוד אי נמי כהדדי נינהו ליתני שבת שבתוך החג היו שם ארבעים ושמנה דשמעת מינה תרתי שמעת מינה דרבי אליעזר בן יעקב ושמעת מינה דר' אחא בר חנינא אלא אמר רבא לפי שאין תוקעין למילוי מים בשבת דבצרי טובא וליתני נמי ר``ה שחל להיות בשבת דהא איכא תלתא מוספין מוסף דר``ה מוסף דר``ח מוסף דשבת ע``ש שבתוך החג איצטריך ליה לאשמעינן <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כדרבי אליעזר בן יעקב</span> אטו מי קאמר ליתני הא ולא ליתני הא ליתני הא וליתני הא תנא ושייר מאי שייר דהאי שייר שייר ערב הפס


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נד,ב גמרא
pgu: נד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אי משום <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ערב הפסח</span> לאו שיורא הוא דהא מני רבי יהודה היא דאמר מימיהם של כת שלישית לא הגיעה לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='26b6' data-rgl='1'> תהילים קטז </span> אהבתי כי ישמע ה' מפני שהיו עמה מועטין <הא אוקימנא> [והא אמרת רישא] דלא כר' יהודה ודלמא האי תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>סבר לה כוותיה בחדא</span> ופליג עליה בחדא אלא מאי שייר דהאי שייר שייר ערב הפסח שחל להיות בערב שבת אפיק שית <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ועייל שית</span>:  ואין מוסיפין על מ``ח:  ולא והא איכא ערב הפסח שחל להיות בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דאי לרבי יהודה חמשין וחדא</span> אי לרבנן חמשין ושבע כי קתני מידי דאיתיה בכל שנה ערב הפסח שחל להיות בשבת דליתיה בכל שנה ושנה לא קתני אטו ע``ש שבתוך החג מי איתיה בכל שנה זימנין דלא משכחת ליה והיכי דמי כגון שחל יום טוב ראשון בערב שבת כי מקלעינן יום טוב ראשון בערב שבת מדחי דחינן ליה מאי טעמא כיון דאיקלע יו``ט הראשון של חג להיות בע``ש יוה``כ אימת הוי בחד בשבת הלכך דחינן ליה ומי דחינן ליה והא תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>חלבי שבת</span> קריבין ביוה``כ ואמר רבי זירא כי הוינן בי רב בבבל הוה אמרי הא דתניא יום הכפורים שחל להיות ערב שבת לא היו תוקעין <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ובמוצאי שבת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לא היו מבדילין</span> דברי הכל היא כי סליקית להתם אשכחתיה לרבי יהודה בריה דר' שמעון בן פזי דיתיב וקאמר ר``ע היא לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>הא רבנן הא אחרים</span> היא דתניא אחרים אומרים אין בין עצרת לעצרת ואין בין ראש השנה לראש השנה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אלא ארבעה ימים בלבד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ואם היתה שנה מעוברת חמשה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מיתיבי</span> ראש חדש שחל להיות בשבת שיר של ראש חדש דוחה שיר של שבת ואי איתא לימא דשבת ולימא דראש חדש אמר רב ספרא מאי דוחה דוחה לקדם ואמאי תדיר ושאינו תדיר תדיר קודם אמר ר' יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לידע שהוקבע ראש חדש בזמנו</span> והאי היכירא עבדינן הא היכירא אחריתא עבדינן <דתניא> [דתנן] חלבי תמיד של שחר <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ניתנין מחצי כבש ולמטה במזרח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ושל מוספין</span> ניתנין מחצי כבש ולמטה במערב ושל ראש חדש ניתנין תחת כרכוב המזבח ולמט


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נה,א גמרא
pgu: נה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ואמר ר' יוחנן לידע שהוקבע ר``ח בזמנו תרי היכירא עבדינן דחזי האי חזי וחזי בהאי חזי מיתיבי דתני רבא בר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>יכול כשם שתוקעין</span> על שבת בפני עצמו ועל ראש חדש בפני עצמו כך יהיו תוקעין על כל מוסף ומוסף ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0410' data-rgl='10'> במדבר י </span> ובראשי חדשיכם תיובתא דרבי אחא תיובתא מאי תלמודא אמר אביי אמר קרא ובראשי חדשיכם הוקשו כל חדשים כולם זה לזה רב אשי אמר כתיב חדשכם וכתיב ובראשי ואיזה חדש שיש לו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שני ראשים</span> הוי אומר זה ר``ה ואמר רחמנא חדשכם חד היא ועוד תניא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בחולו של מועד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בראשון</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מה היו אומרים</span><span class='tlm-sfr' data-chp='2629' data-rgl='1'> תהילים כט </span> הבו לה' בני אלים בשני מה היו אומרים<span class='tlm-sfr' data-chp='2650' data-rgl='16'> תהילים נ </span> ולרשע אמר אלהים בשלישי מה היו אומרים<span class='tlm-sfr' data-chp='2694' data-rgl='16'> תהילים צד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מי יקום לי עם מרעים</span> ברביעי מה היו אומרים<span class='tlm-sfr' data-chp='2694' data-rgl='8'> תהילים צד </span> בינו בוערים בעם בחמישי מה היו אומרים<span class='tlm-sfr' data-chp='2681' data-rgl='7'> תהילים פא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>הסירותי מסבל שכמו</span> בששי מה היו אומרים<span class='tlm-sfr' data-chp='2682' data-rgl='5'> תהילים פב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ימוטו כל מוסדי ארץ</span> ואם חל שבת באחד מהם <span class='tlm-rsh' data-nro='15'><span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ימוטו ידחה</span></span> רב ספרא מנח בהו סימנא הומבה``י רב פפא מנח בהו סמנא הומהב``י <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>וסימנך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אמבוהא דספרי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>תיובתא דר' אחא</span> בר חנינא תיובתא והא ר' אחא בר חנינא קרא ומתניתא קאמר אמר רבינא לומר שמאריכין בתקיעות רבנן דקיסרי משמיה דר' אחא אמרי לומר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שמרבה בתוקעין</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אנן דאית לן תרי יומי היכי עבדינן</span> אביי אמר שני ידחה רבא אמר שביעי ידחה תניא כותיה דרבא אם חל שבת להיות באחד מהן ימוטו ידחה אתקין אמימר בנהרדעא דמדלגי דלוגי


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נה,ב משנה
pgu: נה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  יום טוב הראשון של חג היו שם י``ג פרים אילים שנים ושעיר אחד נשתיירו שם י``ד כבשים לשמונה משמרות ביום ראשון ששה מקריבין שנים שנים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='6'>והשאר</span></span> אחד אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בשני</span> חמשה מקריבין שנים שנים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>והשאר אחד אחד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בשלישי</span> ד' מקריבין שנים שנים והשאר אחד אחד ברביעי שלשה מקריבין שנים שנים והשאר אחד אחד בחמישי שנים מקריבין שנים שנים והשאר אחד אחד בששי אחד מקריב שנים והשאר אחד אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בשביעי כולן שוין</span> בשמיני חזרו לפייס כברגלים אמרו מי שהקריב פרים היום לא יקריב למחר אלא חוזרין חלילה


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נה,ב גמרא
pgu: נה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  נימא מתני' רבי היא ולא רבנן דתניא פר הבא בשמיני <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בתחילה מפיסין עליו</span> דברי רבי וחכמים אומרים אחת משתי משמרות דלא שלשו בפרים עושה אותו אפילו תימא רבנן אטו שתי משמרות לא אפוסי בעי כמאן אזלא הא דתניא כל המשמרות שונות ומשלשות חוץ משני משמרות ששונות ואין משלשות נימא רבי ולא רבנן אפי' תימא רבנן מאי לא שלשו בפרי החג ומאי קמ``ל הא קמ``ל מי שהקריב פרים היום לא יקריב למחר אלא חוזרין חלילה א``ר <אליעזר> [אלעזר] הני <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שבעים פרים</span> כנגד מי כנגד שבעים אומות <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>פר יחידי</span> למה כנגד אומה יחידה משל למלך בשר ודם שאמר לעבדיו עשו לי סעודה גדולה ליום אחרון אמר לאוהבו עשה לי סעודה קטנה כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שאהנה ממך</span> א``ר יוחנן אוי להם <לעובדי כוכבים> {לאומות העולם} שאבדו ואין יודעין מה שאבדו בזמן שבהמ``ק קיים מזבח מכפר עליהן ועכשיו מי מכפר עליהן


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נה,ב משנה
pgu: נה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  בשלשה פרקים בשנה היו כל משמרות שוות באימורי הרגלים <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ובחילוק לחם הפנים</span> בעצרת <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אומר לו</span> הילך מצה הילך חמץ <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>משמר שזמנו קבוע</span> הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מקריב תמידין</span> נדרים ונדבות ושאר קרבנות צבור ומקריב את הכל


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נה,ב גמרא
pgu: נה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אימורי הרגלים של גבוה נינהו אמר רב חסדא מה שאמור ברגלים ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>מנין שכל המשמרות שוות</span> באימורי הרגלים ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0518' data-rgl='6'> דברים יח </span> ובא בכל אות נפשו ושרת יכול אף בשאר ימות השנה כן תלמוד לומר מאחד שעריך לא אמרתי אלא בשעה שכל ישראל נכנסין בשער אחד:  <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ובחילוק לחם הפנים</span> כו':  תנו רבנן מנין שכל המשמרות שוות בחילוק לחם הפני


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נו,א גמרא
pgu: נו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0518' data-rgl='8'> דברים יח </span> חלק כחלק יאכלו כחלק עבודה כך <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>חלק אכילה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ומאי אכילה</span> אילימא קרבנות מהתם נפקא<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl='35'> ויקרא ז </span> לכהן המקריב אותה לו תהיה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא לחם הפנים</span> יכול אף בחובות הבאות שלא מחמת הרגל ברגל ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0518' data-rgl='8'> דברים יח </span> לבד ממכריו על האבות מה מכרו האבות זה לזה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אני בשבתי ואתה בשבתך</span>:  בעצרת אומר לו הילך וכו':  איתמר רב אמר סוכה ואח``כ זמן רבה בר בר חנה אמר זמן ואחר כך סוכה רב אמר סוכה ואחר כך זמן חיובא דיומא עדיף רבה בר בר חנה אמר זמן ואחר כך סוכה תדיר ושאינו תדיר תדיר קודם <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לימא רב</span> ורבה בר בר חנה בפלוגתא דבית שמאי ובית הלל קמיפלגי דת``ר דברים שבין בית שמאי ובית הלל בסעודה בית שמאי אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מברך על היום</span> ואחר כך מברך על היין ובית הלל אומרים מברך על היין ואחר כך מברך על היום בית שמאי אומרים מברך על היום ואח``כ מברך על היין <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שהיום גורם ליין שיבא</span> וכבר קידש היום ועדיין יין לא בא ובית הלל אומרים מברך על היין ואחר כך מברך על היום שהיין גורם לקידושא שתאמר ד``א ברכת היין תדירה וברכת היום אינה תדירה תדיר ושאינו תדיר תדיר קודם לימא רב דאמר כבית שמאי ורבה בר בר חנה דאמר כבית הלל אמר לך רב אנא דאמרי אפילו לבית הלל עד כאן לא קאמרי בית הלל התם אלא שהיין גורם לקידושא שתאמר אבל הכא אי לאו זמן מי לא אמרינן סוכה ורבה בר בר חנה אמר לך אנא דאמרי אפילו לבית שמאי עד כאן לא אמרי בית שמאי התם אלא שהיום גורם ליין שיבא אבל הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אי לאו סוכה</span> מי לא אמרינן זמן תנן בעצרת אומר לו הילך מצה הילך חמץ והא הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דחמץ עיקר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ומצה טפל</span> וקתני הילך מצה והילך חמץ תיובתא דרב אמר לך רב תנאי היא דתניא הילך מצה הילך חמץ אבא שאול אומר הילך חמץ הילך מצה דרש רב נחמן בר רב חסדא לא כדברי רב דאמר סוכה ואחר כך זמן אלא זמן ואחר כך סוכה ורב ששת בריה דרב אידי אמר סוכה ואחר כך זמן והלכתא סוכה ואחר כך זמן:  משמר שזמנו קבוע [וכו'] ושאר קרבנות צבור:  לאתויי מאי לאתויי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>פר העלם דבר של צבור</span> ושעירי <עבודת כוכבים> {עבודה זרה}:  והוא מקריב את הכל:  לאתויי מאי לאתויי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>קייץ המזבח</span>


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נו,א משנה
pgu: נו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  יום טוב הסמוך לשבת בין מלפניה בין לאחריה היו כל המשמרות שוות בחילוק לחם הפנים חל להיות יום אחד [להפסיק] בינתים משמר שזמנו קבוע היה נוטל עשר חלות והמתעכב נוטל שתים ובשאר ימות השנה הנכנס נוטל שש והיוצא נוטל שש רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>הנכנס נוטל שבע</span> והיוצא נוטל חמש הנכנסין חולקין בצפון והיוצאין בדרום <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>בילגה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>לעולם חולקת בדרום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>וטבעתה קבועה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>וחלונה סתומה</span>


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נו,א גמרא
pgu: נו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי מלפניה ומאי מלאחריה אילימא לפניה יום טוב ראשון לאחריה יום טוב אחרון היינו שבת שבתוך החג אלא לפניה יום טוב אחרון לאחריה יום טוב ראשון מ``ט כיון דהני מקדמי והני מאחרי תיקנו רבנן מילתא כי היכי דניכלו בהדי הדדי:  חל יום אחד


id: 2605
lvr: 26
prk: 05
nru: דף נו,ב גמרא
pgu: נו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>והני תרתי מאי עבידתייהו</span> אמר ר' יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בשכר הגפת דלתות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ונימא ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דל בדל</span> אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בוצינא טבא מקרא</span> אמר רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ובמוספין חולקין</span> מיתיבי משמרה היוצאת עושה תמיד של שחר ומוספין משמרה הנכנסת עושה תמיד של בין הערבים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ובזיכין</span> ואילו מוספין חולקין לא קתני האי תנא בחלוקה לא קא מיירי אמר רבא והא תנא דבי שמואל דמיירי בחלוקה ובמוספין חולקין לא קתני דתנא דבי שמואל משמרה היוצאת עושה תמיד של שחר ומוספין משמרה הנכנסת עושה תמיד של בין הערבים ובזיכין ארבעה כהנים היו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>נכנסין</span> שם שנים ממשמר זו ושנים ממשמר זו וחולקין לחם הפנים ואילו במוספין חולקין לא קתני תיובתא דרב יהודה תיובתא:  הנכנסין חולקין בצפון:  ת``ר הנכנסין חולקין בצפון כדי שיראו שהן נכנסין והיוצאין חולקין בדרום כדי שיראו שהן יוצאין:  בילגה לעולם חולקת בדרום:  ת``ר מעשה במרים בת בילגה שהמירה דתה והלכה ונשאת לסרדיוט אחד ממלכי יוונים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כשנכנסו יוונים להיכל</span> היתה מבעטת בסנדלה על גבי המזבח ואמרה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לוקוס</span> לוקוס עד מתי אתה מכלה ממונן של ישראל ואי אתה עומד עליהם בשעת הדחק <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וכששמעו חכמים בדבר</span> קבעו את טבעתה וסתמו את חלונה ויש אומרים משמרתו שוהה לבא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ונכנס ישבב אחיו</span> עמו ושימש תחתיו אע``פ ששכיני הרשעים לא נשתכרו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שכיני בילגה נשתכרו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שבילגה לעולם חולקת בדרום</span> וישבב אחיו בצפון בשלמא למ``ד משמרתו שוהה לבא היינו דקנסינן לכולה משמר אלא למ``ד מרים בת בילגה שהמירה דתה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>משום ברתיה קנסינן ליה לדידיה</span> אמר אביי אין כדאמרי אינשי שותא דינוקא בשוקא או דאבוה או דאימיה ומשום אבוה ואימיה קנסינן לכולה משמרה אמר אביי אוי לרשע אוי לשכינו טוב לצדיק טוב לשכינו [שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl='10'> ישעיהו ג </span> אמרו צדיק כי טוב כי פרי מעלליהם יאכלו]:
<BR


