# michna

lvr: 25
prk: 01
id: 2501
nru: א,א
thu:
  שבעת ימים קודם ליום הכיפורים, מפרישין כוהן גדול מביתו ללשכת פלהדרין; ומתקינין לו כוהן אחר תחתיו, שמא יארע בו פסול.  רבי יהודה אומר, אף אישה אחרת מתקינין לו, שמא תמות אשתו:  שנאמר "וכיפר בעדו, ובעד ביתו" (ויקרא טז,ו; ויקרא טז,יא; ויקרא טז,יז)--"ביתו", היא אשתו.  אמרו חכמים, אם כן, אין לדבר סוף


lvr: 25
prk: 01
id: 2501
nru: א,ב
thu:
  כל שבעת הימים זורק את הדם, ומקטיר את הקטורת, ומטיב את הנרות, ומקריב את הראש ואת הרגל.  ושאר כל הימים--אם רצה להקריב, מקריב:  שכוהן גדול מקריב חלק בראש, ונוטל חלק בראש


lvr: 25
prk: 01
id: 2501
nru: א,ג
thu:
  מסרו לו זקנים מזקני בית דין, וקורים לפניו בסדר היום; ואומרין לו, אישי כוהן גדול, קרא אתה בפיך, שמא שכחת או שמא לא למדת.  ערב יום הכיפורים בשחרית, מעמידין אותו בשערי המזרח ומעבירין לפניו פרים ואילים וכבשים, כדי שיהא מכיר ורגיל בעבודה


lvr: 25
prk: 01
id: 2501
nru: א,ד
thu:
  כל שבעת הימים, לא היו מונעין ממנו מאכל ומשתה; ערב יום הכיפורים עם חשיכה, לא היו מניחין אותו לאכול הרבה, שהמאכל מביא את השינה


lvr: 25
prk: 01
id: 2501
nru: א,ה
thu:
  מסרוהו זקני בית דין לזקני כהונה, והוליכוהו לעליית בית אבטינס; השביעוהו, ונפטרו והלכו להם.  ואומרין לו, אישי כוהן גדול, אנו שלוחי בית דין, ואתה שלוחנו ושלוח בית דין; משביעין אנו עליך במי ששיכן את שמו בבית הזה, שלא תשנה דבר מכל מה שאמרנו לך.  הוא פורש ובוכה, והן פורשין ובוכין


lvr: 25
prk: 01
id: 2501
nru: א,ו
thu:
  אם חכם הוא, דורש; ואם תלמיד חכמים הוא, דורשין לפניו.  אם רגיל לקרות, קורא; ואם לאו, קוראים לפניו.  ובמה קוראים לפניו--באיוב, ובעזרא, ובדברי הימים; זכריה בן קבוטר אומר, פעמים הרבה קראתי לפניו בדנייאל


lvr: 25
prk: 01
id: 2501
nru: א,ז
thu:
  ביקש להתנמנם, פרחי לוייה מכין לפניו באצבע צרדה, ואומרין לו, אישי כוהן גדול, עמוד והפג אחת על הרצפה; ומעסקין אותו, עד שמגיע זמן השחיטה


lvr: 25
prk: 01
id: 2501
nru: א,ח
thu:
  בכל יום תורמין את המזבח מקריאת הגבר או סמוך לו, בין מלפניו בין מאחריו; ביום הכיפורים מחצות, וברגלים מאשמורת הראשונה.  לא הייתה קריאת הגבר מגעת, עד שהייתה העזרה מלאה מישראל.


lvr: 25
prk: 02
id: 2502
nru: ב,א
thu:
  בראשונה, כל מי שהוא רוצה לתרום את המזבח, תורם; בזמן שהן מרובין, רצין ועולים בכבש, וכל הקודם את חברו לתוך ארבע אמות זכה.  ואם היו שניהם שווין, הממונה אומר להן הצביעו:  מה הן מוציאין, אחת או שתיים; אין מוציאין גודל במקדש


lvr: 25
prk: 02
id: 2502
nru: ב,ב
thu:
  מעשה שהיו שניים שווים רצים ועולים בכבש, ודחף אחד מהן את חברו, ונפל ונשברה רגלו; וכשראו בית דין שהן באין לידי סכנה, התקינו שלא יהו תורמין את המזבח אלא בפיס.  ארבעה פייסות היו שם.  זה הוא הפיס הראשון


lvr: 25
prk: 02
id: 2502
nru: ב,ג
thu:
  הפיס השני:  מי זורק, מי שוחט, מי מדשן את המזבח הפנימי, מי מדשן את המנורה; מי מעלה אברים לכבש--הראש והרגל, ושתי הידיים, והעוקץ והרגל, והחזה והגרה, ושתי הדפנות, והקרביים, והסולת, והחביתים, והיין.  שלושה עשר זכים בו.  אמר בן עזאי לפני רבי עקיבה משם רבי יהושוע, כדרך הילוכו, היה קרב


lvr: 25
prk: 02
id: 2502
nru: ב,ה
thu:
  תמיד קרב בתשעה, בעשרה, באחד עשר, בשנים עשר--לא פחות ולא יתר.  כיצד:  עצמו בתשעה.  בחג, ביד אחד צלוחית של מים--הרי עשרה.  בין הערביים, באחד עשר--עצמו בתשעה, ושניים בידם שני גזרי עצים לרבות את העצים.  בשבת, באחד עשר--עצמו בתשעה, ושניים בידם שני בזיכי לבונה של לחם הפנים; ובשבת שבתוך החג, ביד אחד צלוחית של מים


lvr: 25
prk: 02
id: 2502
nru: ב,ז
thu:
  פר קרב בעשרים וארבעה:  הראש והרגל--הראש באחד, והרגל בשניים.  העוקץ והרגל--העוקץ בשניים, והרגל בשניים.  החזה והגרה--החזה באחד, והגרה בשלושה.  שתי הידות בשניים.  ושתי הדפנות בשניים.  הקרביים והסולת והיין, בשלושה שלושה.  במה דברים אמורים, בקרבנות הציבור.  אבל בקרבנות היחיד--אם רצה להקריב, מקריב.  הפשיטן וניתוחן של אלו ואלו שווין.


lvr: 25
prk: 03
id: 2503
nru: ג,א
thu:
  אמר להם הממונה, צאו וראו אם הגיע זמן השחיטה; אם הגיע--הרואה אומר, בורקי.  מתיה בן שמואל אומר, האיר פני כל המזרח עד שהוא בחברון; והוא אומר, הין


lvr: 25
prk: 03
id: 2503
nru: ג,ב
thu:
  ולמה צרכו לכך:  פעם אחת עלה מאור הלבנה, ודימו שהאיר המזרח; שחטו את התמיד, והוציאוהו לבית השריפה.  והורידו כוהן גדול לבית הטבילה.  זה הכלל היה במקדש--כל המסך את רגליו, טעון טבילה; וכל המטיל מים, טעון קידוש ידיים ורגליים


lvr: 25
prk: 03
id: 2503
nru: ג,ג
thu:
  אין אדם נכנס לעזרה לעבודה, אפילו טהור, עד שהוא טובל.  חמש טבילות ועשרה קידושין, טובל כוהן גדול ומקדש בו ביום; וכולם בקודש בבית הפרווה, חוץ מזו בלבד


lvr: 25
prk: 03
id: 2503
nru: ג,ד
thu:
  פרסו סדין של בוץ בינו לבין העם; קידש ידיו ורגליו, ופשט וירד וטבל, ועלה ונסתפג.  הביאו לו בגדי זהב; ולבש, וקידש ידיו ורגליו.  הביאו לו את התמיד; קרצו, ומירק אחר שחיטה על ידו; וקיבל את הדם, וזרקו.  נכנס להקטיר את הקטורת, ולהטיב את הנרות.  ומקריב את הראש, ואת האברים, ואת החביתים, ואת היין


lvr: 25
prk: 03
id: 2503
nru: ג,ה
thu:
  קטורת של שחר, הייתה קרבה בין דם לאברים; ושל בין הערביים, הייתה קרבה בין אברים לנסכים.  ואם היה כוהן גדול זקן או אסתניס--מחמין לו חמין ומטילין לתוך צונין, כדי שתפוג צינתן


lvr: 25
prk: 03
id: 2503
nru: ג,ו
thu:
  הביאוהו לבית הפרווה, ובקודש הייתה.  פרסו סדין של בוץ בינו לבין העם; קידש ידיו ורגליו, ופשט; רבי מאיר אומר, פשט, וקידש ידיו ורגליו.  ירד וטבל, עלה ונסתפג.  הביאו לו בגדי לבן; ולבש, וקידש ידיו ורגליו


lvr: 25
prk: 03
id: 2503
nru: ג,ז
thu:
  בשחר היה לבוש פילוסין של שנים עשר מנה, ובין הערביים הנדווים של שמונה מאות, דברי רבי מאיר; וחכמים אומרים, בשחר היה לבוש של שמונה עשר מנה, ובין הערביים של שנים עשר מנה--הכול שלושים מנה.  אלו נוטל מן ההקדש; ואם רצה להוסיף, מוסיף משלו


lvr: 25
prk: 03
id: 2503
nru: ג,ח
thu:
  בא לו אצל פרו; ופרו היה עומד בין האולם ולמזבח, ראשו לדרום ופניו למערב, והכוהן עומד במזרח ופניו למערב, וסמך שתי ידיו עליו והתוודה.  וכך היה אומר, אנא ה'--עוויתי פשעתי חטאתי לפניך, אני וביתי; אנא ה'--כפר נא לעוונות ולפשעים ולחטאים, שעוויתי ושפשעתי ושחטאתי לפניך, אני וביתי:  ככתוב בתורת משה עבדך לאמור "כי ביום הזה יכפר עליכם, לטהר אתכם:  מכול, חטאותיכם, לפני ה', תטהרו" (ויקרא טז,ל)


lvr: 25
prk: 03
id: 2503
nru: ג,ט
thu:
  והכוהנים והעם העומדים בעזרה--כשהיו שומעין את שם המפורש יוצא מפי כוהן גדול בקדושה ובטהרה, היו כורעין ומשתחווים ונופלים על פניהם ואומרין, ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד


lvr: 25
prk: 03
id: 2503
nru: ג,י
thu:
  [ט] בא לו למזרח העזרה, לצפון המזבח; הסגן מימינו, וראש בית אב משמאלו.  ושם שני שעירים, וקלפי הייתה שם, ובה שני גורלות; של אשכרוע היו, ועשאן בן גמלא של זהב, ומזכירין אותו לשבח


lvr: 25
prk: 03
id: 2503
nru: ג,יא
thu:
  [י] בן קטין עשה שנים עשר דד לכיור, שלא היו בו אלא שניים; אף הוא עשה מוכני לכיור, שלא יהו מימיו נפסלין בלינה.  מונבז המלך עשה כל ידות הכלים של יום הכיפורים, של זהב.  הילני אימו עשתה נברשת של זהב, על פתחו של היכל; אף היא עשתה טבלה של זהב, שפרשת סוטה כתובה עליה.  ניקנור נעשו ניסים לדלתותיו, ומזכירין אותו לשבח


lvr: 25
prk: 03
id: 2503
nru: ג,יב
thu:
  [יא] ואלו לגנאי:  בית גרמו, לא רצו ללמד על מעשה לחם הפנים; בית אבטינס, לא רצו ללמד על מעשה הקטורת; הוגדס בן לוי, היה יודע פרק בשיר ולא רצה ללמד; בן קמצר, לא רצה ללמד על מעשה הכתב.  על הראשונים נאמר "זכר צדיק, לברכה" (משלי י,ז), ועל אלו נאמר "ושם רשעים, ירקב" (שם).


lvr: 25
prk: 04
id: 2504
nru: ד,א
thu:
  טרף בקלפי, והעלה שני גורלות--אחד כתוב עליו לה', ואחד כתוב עליו לעזאזל.  אם של שם עלה בימינו--הסגן אומר לו, אישי כוהן גדול, הגבה ימינך; ואם בשמאלו עלה, ראש בית אב אומר לו, אישי כוהן גדול, הגבה שמאלך.  נתנם על שני השעירים ואומר, לה' חטאת; רבי ישמעאל אומר, לא היה צריך לומר חטאת, אלא לה'.  והם עונין אחריו, ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד


lvr: 25
prk: 04
id: 2504
nru: ד,ב
thu:
  קשר לשון של זהורית בראש שעיר המשתלח, והעמידו כנגד בית שילוחו; ולנשחט, כנגד בית שחיטתו.  ובא לו אצל פרו שנייה; וסמך שתי ידיו עליו, והתוודה.  וכך היה אומר, אנא ה'--עוויתי פשעתי וחטאתי לפניך, אני וביתי ובני אהרון עם קדושך; אנא ה'--כפר נא לעוונות ולפשעים ולחטאים שעוויתי ושפשעתי ושחטאתי לפניך, אני וביתי ובני אהרון עם קדושך:  ככתוב בתורת משה עבדך לאמור "כי ביום הזה יכפר עליכם, לטהר אתכם:  מכול, חטאותיכם, לפני ה', תטהרו" (ויקרא טז,ל).  והם עונים אחריו, ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד


lvr: 25
prk: 04
id: 2504
nru: ד,ג
thu:
  שחטו, וקיבל במזרק את דמו; נתנו למי שהוא ממרס בו על הרובד הרביעי שבהיכל, כדי שלא יקרוש.  נטל את המחתה, ועלה לראש המזבח וחתה; וירד, והניחה על הרובד שבעזרה


lvr: 25
prk: 04
id: 2504
nru: ד,ד
thu:
  בכל יום, חותה בשל כסף, ומערה בתוך של זהב; והיום, חותה בשל זהב, ובה היה מכניס.  בכל יום, חותה בשל ארבעת קבים, ומערה בתוך של שלושת קבין; והיום, חותה בשל שלושת קבין, ובה היה מכניס.  רבי יוסי אומר, בכל יום חותה בשל סאה, ומערה בתוך של שלושת קבין; והיום, חותה בשל שלושת קבין, ובה היה מכניס.  בכל יום, הייתה כבדה; והיום, קלה.  בכל יום, הייתה ידה קצרה; והיום, ארוכה.  בכל יום, היה זהבה ירוק; והיום, אדום, דברי רבי מנחם.  בכל יום, היה מקריב פרס בשחרית ופרס בין הערביים; והיום, מוסיף מלוא חופניו.  בכל יום, הייתה דקה; והיום, דקה מן הדקה


lvr: 25
prk: 04
id: 2504
nru: ד,ה
thu:
  בכל יום, כוהנים עולים במזרחו של כבש, ויורדים במערבו; והיום, עולים באמצע, ויורדים באמצע.  רבי יהודה אומר, לעולם כוהן גדול עולה באמצע.  בכל יום, כוהן גדול מקדש ידיו ורגליו מן הכיור; והיום, מן הקיתון של זהב.  רבי יהודה אומר, לעולם כוהן גדול מקדש ידיו ורגליו מן הקיתון של זהב


lvr: 25
prk: 04
id: 2504
nru: ד,ו
thu:
  בכל יום, היו שם ארבע מערכות; והיום, חמש, דברי רבי מאיר.  רבי יוסי אומר, בכל יום, שלוש; והיום, ארבע.  רבי יהודה אומר, בכל יום, שתיים; והיום, שלוש.


lvr: 25
prk: 05
id: 2505
nru: ה,א
thu:
  הוציאו לו את הכף ואת המחתה; חפן מלוא חופניו, ונתן לתוך הכף--הגדול לפי גודלו והקטן לפי קוטנו, וכך הייתה מידתה.  נטל את המחתה בימינו, ואת הכף בשמאלו.  מהלך בהיכל, עד שהוא מגיע לבין שתי הפרוכות המבדילות בין הקודש ובין קודש הקודשים, וביניהן אמה; רבי יוסי אומר, לא היה שם אלא פרוכת אחת, שנאמר "והבדילה הפרוכת, לכם, בין הקודש, ובין קודש הקודשים" (שמות כו,לג).  הראשונה פרופה מן הדרום, והפנימית מן הצפון.  מהלך ביניהן, עד שהוא מגיע לצפון.  הגיע לצפון, והפך פניו לדרום; מהלך לשמאלו עם הפרוכת, עד שהוא מגיע לארון.  הגיע לארון, נתן את המחתה בין שני הבדים; צבר את הקטורת על גבי הגחלים, ונתמלא הבית עשן.  יצא, ובא לו כדרך בית כניסתו, ומתפלל תפילה קצרה בבית החיצון; לא היה מאריך, שלא להבעית את ישראל.  [ב] משניטל הארון, אבן הייתה שם מימות נביאים הראשונים, ושתיה הייתה נקראת; וגבוהה מן הארץ שלוש אצבעות, ועליה היה נותן


lvr: 25
prk: 05
id: 2505
nru: ה,ב
thu:
  [ג] נטל את הדם ממי שהוא ממרס בו, נכנס למקום שנכנס; ועמד במקום שעמד, הזה ממנו אחת למעלן ושבע למטן, ולא היה מתכוון להזות לא למעלן ולא למטן, אלא כמצליף.  וכך היה מונה--אחת, אחת ואחת, אחת ושתיים, אחת ושלוש, אחת וארבע, אחת וחמש, אחת ושש, אחת ושבע.  יצא, והניחו על כן הזהב שהיה בהיכל


lvr: 25
prk: 05
id: 2505
nru: ה,ג
thu:
  [ד] הביאו לו את השעיר; שחטו, וקיבל במזרק את דמו.  נכנס למקום שנכנס, ועמד במקום שעמד; והזה ממנו אחת למעלן ושבע למטן, ולא היה מתכוון להזות לא למעלן ולא למטן, אלא כמצליף.  וכך היה מונה--אחת, אחת ואחת, אחת ושתיים, אחת ושלוש, אחת וארבע, אחת וחמש, אחת ושש, אחת ושבע.  יצא, והניחו על כן הזהב השני שהיה בהיכל; רבי יהודה אומר, לא היה שם אלא כן אחד בלבד.  נטל דם הפר, והניח דם השעיר; והזה ממנו על הפרוכת כנגד ארון מבחוץ, אחת למעלן ושבע למטן, ולא היה מתכוון להזות לא למעלן ולא למטן, אלא כמצליף.  וכך היה מונה--אחת, אחת ואחת, אחת ושתיים, אחת ושלוש, אחת וארבע, אחת וחמש, אחת ושש, אחת ושבע.  נטל דם השעיר, והניח דם הפר; והזה ממנו על הפרוכת שכנגד הארון מבחוץ, אחת למעלן ושבע למטן, ולא היה מתכוון להזות לא למעלן ולא למטן, אלא כמצליף.  וכך היה מונה--אחת, אחת ואחת, אחת ושתיים, אחת ושלוש, אחת וארבע, אחת וחמש, אחת ושש, אחת ושבע.  עירה דם הפר לתוך דם השעיר, ונתן את המלא בריקן.  [ה] "ויצא, אל המזבח אשר לפני ה'--וכיפר עליו" (ויקרא טז,יח), זה מזבח הזהב


lvr: 25
prk: 05
id: 2505
nru: ה,ד
thu:
  התחיל מחטא ויורד.  מאיכן הוא מתחיל--מקרן מזרחית צפונית, צפונית מערבית, מערבית דרומית, דרומית מזרחית; ממקום שהוא מתחיל בחטאת על מזבח החיצון, שם הוא גומר על מזבח הפנימי.  רבי אליעזר אומר, במקומו היה עומד ומחטא.  ועל כולן הוא נותן מלמטן למעלן--חוץ מזו בלבד שהייתה לפניו, שהיה נותן מלמעלן למטן


lvr: 25
prk: 05
id: 2505
nru: ה,ה
thu:
  [ו] הזה על טוהרו של מזבח שבע פעמים.  שיירי הדם היה שופך על יסוד מערבי של מזבח החיצון, ושל מזבח החיצון על יסוד דרומי; אלו ואלו מתערבין באמה, ויוצאין לנחל קדרון, ונמכרים לגננים לזבל, ומועלין בהן


lvr: 25
prk: 05
id: 2505
nru: ה,ו
thu:
  [ז] כל מעשה יום הכיפורים האמור על הסדר--הקדים מעשה לחברו, לא עשה כלום.  הקדים דם השעיר לדם הפר--יחזור ויזה מדם השעיר, לאחר דם הפר.  אם עד שלא גמר את המתנות שבפנים, נשפך הדם--יביא דם אחר, ויחזור ויזה כתחילה מבפנים; וכן בהיכל, וכן במזבח הזהב, שכולם כפרה כפרה בפני עצמן.  רבי אלעזר ורבי שמעון אומרין, ממקום שפסק, משם הוא מתחיל.


lvr: 25
prk: 06
id: 2506
nru: ו,א
thu:
  שני שעירי יום הכיפורים--מצותן, עד שיהו שווין במראה ובקומה ובדמים; ולקיחתן כאחת.  אף על פי שאינן שווין, כשרים; לקח אחד מהן היום ואחד למחר, כשרים.  מת אחד מהן--אם עד שלא הגריל מת, ייקח זוג לשני.  ואם משהגריל מת--יביא שניים ויגריל עליהם כתחילה, ויאמר אם של שם מת, זה שעלה עליו הגורל לשם, יתקיים תחתיו; ואם של עזאזל מת, זה שעלה עליו הגורל לעזאזל, יתקיים תחתיו.  והשני ירעה עד שיסתאב, ויימכר וייפלו דמיו לנדבה--שאין חטאת הציבור מתה; רבי יהודה אומר, תמות.  ועוד אמר רבי יהודה, נשפך הדם, ימות המשתלח; מת המשתלח, יישפך הדם


lvr: 25
prk: 06
id: 2506
nru: ו,ב
thu:
  בא לו אצל שעיר המשתלח; וסמך שתי ידיו עליו, והתוודה.  וכך היה אומר, אנא ה'--עוו פשעו וחטאו לפניך עמך, בית ישראל; אנא ה'--כפר נא לעוונות ולפשעים ולחטאים, שעוו ושפשעו ושחטאו לפניך עמך, בית ישראל:  ככתוב בתורת משה עבדך לאמור "כי ביום הזה יכפר עליכם, לטהר אתכם:  מכול, חטאותיכם, לפני ה', תטהרו" (ויקרא טז,ל).  והם עונין אחריו, ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד


lvr: 25
prk: 06
id: 2506
nru: ו,ג
thu:
  מסרו למי שהוא מוליכו; והכול כשרים להוליכו, אלא שעשו כוהנים גדולים קבע, ולא היו מניחין את ישראל להוליכו.  אמר רבי יוסי, מעשה והוליכו ערסלה מציפורי, וישראל היה


lvr: 25
prk: 06
id: 2506
nru: ו,ד
thu:
  וכבש עושין לו, מפני הבבליים שהיו מתלשין בשיערו; ואומרין לו, טול וצא, טול וצא.  יקירי ירושלים היו מלווין אותו, עד סוכה הראשונה.  עשר סוכות מירושלים ועד צוק, תשעים ריס, שבעה ומחצה לכל מיל


lvr: 25
prk: 06
id: 2506
nru: ו,ה
thu:
  על כל סוכה וסוכה אומרין לו, הרי מזון והרי מים; ומלווים אותו מסוכה לסוכה, חוץ מן האחרון שבהן--שאינו מגיע לצוק, אלא עומד מרחוק ורואה את מעשיו


lvr: 25
prk: 06
id: 2506
nru: ו,ו
thu:
  מה היה עושה:  חלק לשון של זהורית, חצייו קשר בסלע וחצייו קשר בין שתי קרניו; ודחפו לאחוריו, והוא מתגלגל ויורד.  לא היה מגיע לחצי ההר, עד שהוא נעשה אברים אברים.  בא וישב לו תחת סוכה האחרונה, עד שתחשך.  מאימתיי מטמא בגדים, משייצא לחומת ירושלים; רבי שמעון אומר, משעת דחייתו לצוק


lvr: 25
prk: 06
id: 2506
nru: ו,ז
thu:
  בא לו אצל הפר ואצל שעיר הנשרפים; קרען, והוציא את אימוריהן, ונתנן במגס, והקטירן על גבי המזבח.  קלען במקלעות, והוציאן לבית השריפה.  מאימתיי מטמאין בגדים, משייצאו לחומת העזרה; רבי שמעון אומר, משייצת האור ברובן


lvr: 25
prk: 06
id: 2506
nru: ו,ח
thu:
  אמרו לו לכוהן גדול, הגיע שעיר למדבר.  ומניין היו יודעין שהגיע שעיר למדבר--דידביות היו עושין, ומניפין בסודרין, ויודעים שהגיע שעיר למדבר.  אמר רבי יהודה, והלוא סימן גדול היה להם, שלושת מילין מירושלים ועד בית חורון:  הולכים מיל, וחוזרים מיל, ושוהין כדי מיל; ויודעים שהגיע שעיר למדבר.


lvr: 25
prk: 07
id: 2507
nru: ז,א
thu:
  בא לו כוהן גדול לקרות.  אם רוצה הוא בבגדי בוץ, קורא; ואם לאו, באיצטלית לבן משלו.  חזן הכנסת נוטל ספר תורה, ונותנו לראש הכנסת, וראש הכנסת נותנו לסגן, והסגן נותנו לכוהן גדול; וכוהן גדול עומד ומקבל, וקורא עומד.  קורא "אחרי מות" (ויקרא טז,א) ו"אך בעשור" (ויקרא כג,כז); וגולל את התורה, ומניחה בחיקו ואומר, יתר ממה שקריתי לפניכם כתוב.  "ובעשור" (במדבר כט,ז) שבחומש הפקודים קורא אותן על פה; ומברך עליהן שמונה ברכות--על התורה, ועל העבודה, ועל ההודאה, ועל מחילת העוון, ועל המקדש, ועל ישראל, ועל הכוהנים, ועל שאר התפילה


lvr: 25
prk: 07
id: 2507
nru: ז,ב
thu:
  הרואה כוהן גדול כשהוא קורא, אינו רואה פר ושעיר הנשרפים; הרואה פר ושעיר הנשרפים, אינו רואה כוהן גדול כשהוא קורא:  לא מפני שאינו רשאי; אלא שהייתה דרך רחוקה, ומלאכת שניהם הייתה כאחת


lvr: 25
prk: 07
id: 2507
nru: ז,ג
thu:
  אם בבגדי בוץ קרא--קידש ידיו ורגליו, ופשט ירד וטבל, עלה ונסתפג.  הביאו לו בגדי זהב; ולבש, וקידש ידיו ורגליו, ויצא, ועשה את אילו ואת איל העם עם שבעת כבשים תמימים, דברי רבי אליעזר.  רבי עקיבה אומר, עם תמיד של שחר היו קרבים; ופר העולה והשעיר הנעשה בחוץ, היו קרבים עם תמיד של בין הערביים


lvr: 25
prk: 07
id: 2507
nru: ז,ד
thu:
  קידש ידיו ורגליו, ופשט ירד וטבל, עלה ונסתפג.  הביאו לו בגדי לבן; ולבש, וקידש ידיו ורגליו.  נכנס להוציא את הכף ואת המחתה.  קידש ידיו ורגליו, ופשט ירד וטבל, עלה ונסתפג.  הביאו לו בגדי זהב; ולבש, וקידש ידיו ורגליו, נכנס להקטיר את הקטורת של בין הערביים, ולהטיב את הנרות.  קידש ידיו ורגליו, ופשט; הביאו לו בגדי עצמו, ולבש.  ומלווים אותו עד ביתו; ויום טוב היה עושה לאוהביו, על שיצא בשלום מן הקודש


lvr: 25
prk: 07
id: 2507
nru: ז,ה
thu:
  כוהן גדול משמש בשמונה כלים, וההדיוט בארבעה:  בכתונת במכנסיים במצנפת ובאבנט; מוסיף עליו כוהן גדול, חושן ואיפוד ומעיל וציץ.  באלו נשאלים באורים ותומים; ואין נשאלין בהן להדיוט אלא למלך, ולבית דין, ולמי שצורך הציבור בו.


lvr: 25
prk: 08
id: 2508
nru: ח,א
thu:
  יום הכיפורים אסור באכילה ובשתייה, וברחיצה ובסיכה, ובנעילת הסנדל ובתשמיש המיטה.  המלך והכלה ירחצו את פניהם, והחיה תנעול את הסנדל, דברי רבי אליעזר; וחכמים אוסרין.  [ב] האוכל ביום הכיפורים ככותבת הגסה כמוה וכגרעניתה, והשותה במלוא לוגמיו--חייב.  כל האוכלים מצטרפין לככותבת, וכל המשקין מצטרפין לכמלוא לוגמיו; האוכל והשותה, אינן מצטרפין


lvr: 25
prk: 08
id: 2508
nru: ח,ב
thu:
  [ג] אכל ושתה בעלם אחד, אינו חייב אלא חטאת אחת; שגג ואכל ועשה מלאכה, חייב שתי חטאות.  אכל אוכלים שאינן ראויין לאכילה, שתה משקין שאינן ראויין לשתייה, שתה ציר או מורייס--פטור.  [ד] התינוקות, אין מענין אותן ביום הכיפורים; אבל מחנכין אותן קודם לשנה וקודם לשתיים, בשביל שיהו רגילין במצוות


lvr: 25
prk: 08
id: 2508
nru: ח,ג
thu:
  [ה] עוברה שהריחה, מאכילין אותה עד שתשוב נפשה.  חולה, מאכילין אותו על פי בקיים; ואם אין שם בקיים, מאכילין אותו על פי עצמו, עד שיאמר דיי


lvr: 25
prk: 08
id: 2508
nru: ח,ד
thu:
  [ו] מי שאחזו בולמוס--מאכילין אותו אפילו דברים טמאים, עד שייאורו עיניו.  מי שנשכו כלב שוטה, אין מאכילין אותו מחצר כבד שלו; רבי מתיה בן חרש מתיר.  ועוד אמר רבי מתיה בן חרש, החושש בפיו, מטילין לתוכו סם בשבת--מפני שהוא ספק נפשות, וכל ספק נפשות דוחה את השבת


lvr: 25
prk: 08
id: 2508
nru: ח,ה
thu:
  [ז] מי שנפלה עליו מפולת--ספק הוא שם ספק אינו שם, ספק חי ספק מת, ספק נוכרי ספק ישראל--מפקחין עליו.  מצאוהו חי, מפקחין עליו; ואם מת, יניחוהו


lvr: 25
prk: 08
id: 2508
nru: ח,ו
thu:
  [ח] חטאת ואשם ודאי מכפרין.  מיתה ויום הכיפורים מכפרין עם התשובה.  התשובה מכפרת על עבירות קלות, ועל עשה ועל לא תעשה; ועל החמורות היא תולה, עד שיבוא יום הכיפורים ויכפר


lvr: 25
prk: 08
id: 2508
nru: ח,ז
thu:
  [ט] האומר אחטא ואשוב, אחטא ואשוב--אין מספיקין בידו לעשות תשובה; אחטא, ויום הכיפורים מכפר--אין יום הכיפורים מכפר.  עבירות שבין אדם למקום, יום הכיפורים מכפר; שבינו לבין חברו--אין יום הכיפורים מכפר, עד שירצה את חברו.  את זו דרש רבי אלעזר בן עזריה, "מכול, חטאותיכם, לפני ה', תטהרו" (ויקרא טז,ל)--עבירות שבין אדם למקום, יום הכיפורים מכפר; שבינו לבין חברו--אין יום הכיפורים מכפר, עד שירצה את חברו.  אמר רבי עקיבה, אשריכם ישראל, לפני מי אתם מיטהרין ומי מטהר אתכם--אביכם שבשמיים:  שנאמר "וזרקתי עליכם מים טהורים, וטהרתם . . ." (יחזקאל לו,כה), ואומר "מקוה ישראל ה'" (ירמיהו יז,יג)--מה המקוה מטהר את הטמאים, אף הקדוש ברוך הוא מטהר את ישראל.


# bavli

id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ב,א משנה
pgu: ב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  שבעת ימים קודם יום הכפורים מפרישין כהן גדול מביתו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ללשכת פרהדרין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ומתקינין לו</span> כהן אחר תחתיו שמא יארע בו פסול ר' יהודה אומר אף אשה אחרת מתקינין לו שמא תמות אשתו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=' 11, 17, 24, 6'> ויקרא טז </span> וכפר בעדו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ובעד ביתו</span> ביתו זו אשתו אמרו לו אם כן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אין לדבר סוף</span>


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ב,א גמרא
pgu: ב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תנן התם שבעת ימים קודם <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שריפת הפרה</span> היו מפרישין כהן השורף את הפרה מביתו ללשכה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שעל פני הבירה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>צפונה מזרחה</span> ולשכת בית האבן היתה נקראת ולמה נקרא שמה לשכת בית האבן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שכל מעשיה</span> ב<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כלי גללים</span> בכלי אבנים וב<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כלי אדמה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מאי טעמא</span> כיון <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דטבול יום</span> כשר בפרה דתנן מטמאין היו הכהן השורף את הפרה ומטבילין אותו להוציא מלבן של צדוקין שהיו אומרים במעורבי השמש היתה נעשית תקינו לה רבנן כלי גללים כלי אבנים וכלי אדמה דלא ליקבלו טומאה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כי היכי דלא ליזלזלו בה</span> מאי שנא צפונה מזרחה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כיון דחטאת היא</span> וחטאת טעונה צפונה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>וכתיב</span> בה<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='4'> במדבר יט </span> אל נכח פני אהל מועד תקינו לה רבנן לשכה צפונה מזרחה כי היכי דלהוי לה היכירא מאי בירה אמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן מקום היה בהר הבית ובירה שמו ור``ל אמר כל המקדש כולו קרוי בירה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='25a29' data-rgl='19'> דברי הימים א כט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הבירה אשר הכינותי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מנא הני מילי</span> א``ר מניומי בר חלקיה א``ר מחסיא בר אידי א``ר יוחנן אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0308' data-rgl='34'> ויקרא ח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>כאשר עשה</span> ביום הזה צוה ה' לעשת לכפר עליכם לעשת אלו מעשי פרה לכפר אלו מעשי יום הכפורים בשלמא כוליה קרא בפרה לא מתוקם לכפר כתיב ופרה לאו בת כפרה היא אלא אימא כוליה קרא ביום הכפורים כתיב אמרי יליף צוה צוה כתיב הכא צוה ה' לעשת וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='2'> במדבר יט </span> זאת חקת התורה אשר צוה ה' לאמר מה להלן פרה אף כאן פרה ומה כאן פרישה אף להלן פריש


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ב,ב גמרא
pgu: ב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ואימא צוה [צוה] דיום הכפורים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='34'> ויקרא טז </span> ויעש כאשר צוה ה' את משה דנין צוה דלפני עשיה מצוה דלפני עשיה ואין דנין צוה דלאחר עשיה מצוה דלפני עשיה ואימא צוה דקרבנות דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl='38'> ויקרא ז </span> ביום צותו את בני ישראל דנין צוה מצוה ואין דנין צותו מצוה ומאי נפקא מינה והתנא דבי רבי ישמעאל<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl='39'> ויקרא יד </span> ושב הכהן ובא הכהן זו היא שיבה זו היא ביאה הני מילי היכא דליכא דדמי ליה אבל היכא דאיכא דדמי ליה מדדמי ליה ילפינן לכפר אלו מעשה יום הכפורים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואימא כפרה דקרבנות</span> מי ידעינן הי כהן מתרמי דבעי ליה פרישה אמרי אלמה לא ניבעי ליה פרישה לכוליה משמרת בית אב דנין דבר שקבוע לו זמן מדבר שקבוע לו זמן לאפוקי קרבנות דכל יומא איתנהו ואימא רגלים דנין דבר שנוהג פעם אחת בשנה מדבר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הנוהג פעם אחת בשנה</span> לאפוקי רגלים דלאו פעם אחת בשנה נינהו ואימא רגל אחד וכי תימא לא ידעינן הי מינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אי חג המצות</span> הואיל ופתח בו הכתוב תחלה אי חג הסוכות הואיל ומרובה מצותו אלא דנין פרישת שבעה ליום אחד מפרישת שבעה ליום אחד ואין דנין פרישת שבעה לשבעה מפרישת שבעה ליום אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואימא שמיני</span> דפרישת שבעה ליום אחד הוא דנין דבר שאין קדושה לפניו מדבר שאין קדושה לפניו ואין דנין דבר שיש קדושה לפניו מדבר שאין קדושה לפניו ולאו קל וחומר הוא השתא דבר שאין קדושה לפניו בעי פרישה דבר שיש קדושה לפניו לא כל שכן אמר רב משרשיא לא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הזה כתיב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כזה</span> רב אשי אמר מי איכא מידי דעיקר רגל לא בעי פרישה טפל דידיה בעי פרישה ואפילו למאן דאמר שמיני רגל בפני עצמו הוא הני מילי לעני


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ג,א גמרא
pgu: ג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  פז``ר קש``ב אבל לענין תשלומין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תשלומין דראשון הוא</span> דהא תנן מי שלא חג ביום טוב הראשון של חג חוגג והולך כל הרגל כולו ויום טוב האחרון של חג ואימא עצרת דפרישת שבעה ליום אחד הוא א``ר אבא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דנין פר אחד ואיל אחד</span> מפר אחד ואיל אחד לאפוקי עצרת דשני אילים נינהו הניחא למאן דאמר יום הכפורים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>איל אחד הוא</span> אלא למאן דאמר שני אילים נינהו מאי איכא למימר דתניא רבי אומר איל אחד הוא האמור כאן הוא האמור בחומש הפקודים ר' אליעזר בר' שמעון אומר שני אילים הם אחד האמור כאן ואחד האמור בחומש הפקודים אפילו תימא ר``א בר' שמעון <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>התם חד לחובת היום</span> וחד למוספין לאפוקי עצרת דתרוייהו חובת היום נינהו ואימא ראש השנה דפרישת שבעה ליום אחד הוא א``ר אבהו דנין פר ואיל שלו מפר ואיל שלו לאפוקי עצרת וראש השנה דציבור נינהו הניחא למ``ד קח לך משל


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ג,ב גמרא
pgu: ג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ועשה לך</span> משלך אלא למ``ד משל צבור מאי איכא למימר דתניא קח לך משלך ועשה לך משלך ויקחו אליך משל צבור דברי רבי יאשיה ר' יונתן אומר בין קח לך בין ויקחו אליך משל צבור ומה תלמוד לומר קח לך <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כביכול</span> משלך אני רוצה יותר משלהם אבא חנן אמר משום ר' אלעזר כתוב אחד אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0510' data-rgl='1'> דברים י </span> ועשית לך ארון עץ וכתוב אחד אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0225' data-rgl='10'> שמות כה </span> ועשו ארון עצי שטים הא כיצד כאן בזמן שישראל עושין רצונו של מקום כאן בזמן שאין עושין רצונו של מקום <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עד כאן לא פליגי</span> אלא בקיחות דעלמא ועשיות דעלמא קיחות דעלמא<span class='tlm-sfr' data-chp='0230' data-rgl='34'> שמות ל </span> קח לך סמים עשיות דעלמא<span class='tlm-sfr' data-chp='0410' data-rgl='2'> במדבר י </span> עשה לך שתי חצוצרות כסף אבל הנך פרושי קא מפרש דמשלך הוא במלואים מכדי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0309' data-rgl='3'> ויקרא ט </span> ואל בני ישראל תדבר לאמר קחו שעיר עזים לחטאת ויאמר אל אהרן קח לך עגל בן בקר לחטאת למה לי שמע מינה קח לך משלך הוא ביום הכפורים מכדי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='3'> ויקרא טז </span> בזאת יבא אהרן אל הקדש בפר בן בקר לחטאת וגו' ומאת עדת בני ישראל יקח שני שעירי עזים לחטאת והקריב את פר החטאת אשר לו למה לי שמע מינה האי לו משלו הוא רב אשי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דנין פר לחטאת ואיל לעולה</span> מפר לחטאת ואיל לעולה לאפוקי ראש השנה ועצרת דתרוייהו עולות נינהו רבינא אמר דנין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>עבודה בכהן גדול</span> מעבודה בכהן גדול לאפוקי כולהו קושייתין דלאו עבודה בכהן גדול נינהו ואיכא דאמרי אמר רבינא דנין עבודה תחלה מעבודה תחלה לאפוקי הני דלאו תחלה נינהו מאי תחלה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אילימא תחלה בכהן גדול</span> היינו קמייתא אלא עבודה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תחלה במקום</span> מעבודה תחלה במקום כי אתא רב דימי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ר' יוחנן מתני חדא</span> [רבי יהושע בן לוי] מתני תרתי ר' יוחנן מתני חדא לעשות לכפר אלו מעשה יום הכפורים [וריב``ל] מתני תרתי לעשות אלו מעשה פרה לכפר אלו מעשה יום הכפורים ר' יוחנן מתני חדא והא אנן תנן שבעת ימים קודם יום הכפורים ושבעת ימים קודם שריפת הפרה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מעלה בעלמא</span> והא א``ר מניומי בר חלקיה א``ר מחסיא בר אידי א``ר יוחנן כאשר עשה ביום הזה צוה ה' לעשות לכפר עליכם לעשות אלו מעשה פרה לכפר אלו מעשה יום הכפורים ההוא דרביה דכי אתא רבין אמר רבי יוחנן משום רבי ישמעאל לעשות אלו מעשה פרה לכפר אלו מעשה יום <הכפורם> [הכפורים] א``ל ריש לקיש לרבי יוחנן מהיכא קא ילפת לה ממלואים אי מה מלואים כל הכתוב בהן מעכב בהן אף הכא נמי כל הכתוב בהן מעכב בהן וכי תימא הכי נמי והתנן ומתקינין לו כהן אחר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ולא קתני מפרישין</span> וכי תימא מאי מתקינין מפרישין ליתני או אידי ואידי מתקינין או אידי ואידי מפרישין א``ל אלא מר מהיכא יליף לה אמר מסיני דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0224' data-rgl='16'> שמות כד </span> וישכון כבוד ה' על הר סיני <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ויכסהו הענן</span> ששת ימים ויקרא אל משה ביום השביעי מכדי כתיב ויקרא אל משה ביום השביעי מאי ששת ימים זה בנה אב שכל הנכנס במחנה שכינה טעון פרישת ששה והא אנן שבעה תנן מתניתין רבי יהודה בן בתירא היא דחיי


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ד,א גמרא
pgu: ד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לטומאת ביתו</span> אמר ליה ר' יוחנן לריש לקיש בשלמא לדידי דילפינא ממלואים היינו דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>זה וזה</span> מזין עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כל שבעה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מכל חטאות שהיו שם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דהואי נמי הזאה</span> במלואים אלא לדידך דילפת מסיני הזאה בסיני מי הואי אמר ליה ולטעמיך מי ניחא במלואים דם הכא מים הא לא קשיא דתני רבי חייא נכנסו מים תחת דם אלא לדידך הזאה בסיני מי הואי אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מעלה בעלמא</span> תניא כוותי' דרבי יוחנן תניא כוותיה דריש לקיש <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תניא כוותיה דרבי יוחנן</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='3'> ויקרא טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בזאת</span> יבא אהרן אל הקדש במה שאמור בענין <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מאי היא</span> בענין דמלואים ומה אמור בענין דמלואים אהרן פירש שבעה ושמש יום אחד ומשה מסר לו כל שבעה כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לחנכו</span> בעבודה ואף לדורות כהן גדול פורש שבעה ומשמש יום אחד ושני תלמידי חכמים מתלמידיו של משה לאפוקי צדוקין מוסרין לו כל שבעה כדי לחנכו בעבודה מכאן אמרו שבעת ימים קודם יוה``כ מפרישין כהן גדול מביתו ללשכת פרהדרין וכשם שמפרישין כ``ג כך מפרישין כהן השורף את הפרה ללשכה שעל פני הבירה צפונה מזרחה ואחד זה ואחד זה מזין עליו כל שבעה מכל חטאות שהיו שם ואם תאמר במלואים דם הכא מים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אמרת</span> נכנסו מים תחת דם ואומר כאשר עשה ביום הזה צוה ה' לעשות לכפר עליכם לעשות אלו מעשה פרה לכפר אלו מעשה יוה``כ והאי בזאת מיבעי ליה לגופיה בפר בן בקר לחטאת ואיל לעולה אמרי אי לקרבן לחודיה לימא קרא בזה או באלה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מאי בזאת</span> שמעת מינה תרתי מאי ואומר וכי תימא יוה``כ קמא הוא דבעי פרישה כדאשכחן במלואים אבל ביוה``כ דעלמא לא אי נמי כ``ג קמא הוא דבעי פרישה אבל כ``ג בעלמא לא ת``ש כאשר עשה וכו' תניא כוותיה דריש לקיש משה עלה בענן ונתכסה בענן ונתקדש בענן כדי לקבל תורה לישראל בקדושה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0224' data-rgl='16'> שמות כד </span> וישכון כבוד ה' על הר סיני זה היה מעשה אחר עשרת הדברות שהיו תחלה לארבעים יום דברי רבי יוסי הגלילי ר``ע אומר וישכון כבוד ה' מראש חוד


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ד,ב גמרא
pgu: ד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ויכסהו הענן להר</span> ויקרא אל משה [משה] וכל ישראל עומדין <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ולא בא הכתוב</span> אלא לחלק כבוד למשה רבי נתן אומר לא בא הכתוב אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>למרק אכילה ושתיה</span> שבמעיו לשומו כמלאכי השרת ר' מתיא בן חרש אומר לא בא הכתוב אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לאיים עליו</span> כדי שתהא תורה ניתנת באימה ברתת ובזיע שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2602' data-rgl='11'> תהילים ב </span> עבדו את ה' ביראה וגילו ברעדה מאי וגילו ברעדה אמר רב אדא בר מתנה אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>במקום גילה</span> שם תהא רעדה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>במאי קא מיפלגי</span> רבי יוסי הגלילי ור``ע בפלוגתא דהני תנאי דתניא בששה בחודש <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ניתנה תורה</span> לישראל רבי יוסי אומר בשבעה בו מאן דאמר בששה בששה ניתנה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בשבעה עלה</span> <דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0224' data-rgl='16'> שמות כד </span> ויקרא אל משה ביום השביעי> מאן דאמר בשבעה בשבעה ניתנה ובשבעה עלה [דכתיב ויקרא אל משה ביום השביעי] רבי יוסי הגלילי סבר לה כתנא קמא דאמר בששה בחודש ניתנה תורה הלכך זה היה מעשה אחר עשרת הדברות<span class='tlm-sfr' data-chp='0224' data-rgl='16'> שמות כד </span> וישכון כבוד ה' על הר סיני ויכסהו הענן ששת ימים למשה ויקרא אל משה ביום השביעי לקבולי שאר תורה דאי סלקא דעתך וישכון כבוד ה' מר``ח ויכסהו הענן להר ויקרא אל משה ביום השביעי לקבולי עשרת הדברות הא קבילו להו מששה והא אסתלק ענן מששה ורבי עקיבא סבר לה כרבי יוסי דאמר בשבעה בחדש ניתנה תורה לישראל בשלמא לר' עקיבא היינו דמשכחת לה בשבעה עשר בתמוז נשתברו הלוחות עשרין וארבעה דסיון ושיתסר דתמוז מלו להו ארבעין יומין דהוה בהר ובשבסר בתמוז נחית ואתא ותברינהו ללוחות אלא לר' יוסי הגלילי דאמר ששה דפרישה וארבעין דהר עד עשרין ותלת בתמוז לא אתבור לוחות אמר לך ר' יוסי הגלילי ארבעין דהר בהדי ששה דפרישה אמר מר ויקרא אל משה משה וכל ישראל עומדין מסייע ליה לר``א דאמר רבי אלעזר ויקרא אל משה משה וכל ישראל עומדין ולא בא הכתוב אלא לחלק לו כבוד למשה מיתיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>קול לו קול אליו</span> משה שמע וכל ישראל לא שמעו לא קשיא הא בסיני הא באהל מועד ואי בעית אימא לא קשיא הא בקריאה הא בדבור ר' זריקא רמי קראי קמיה דר' אלעזר ואמרי לה אמר ר' זריקא ר' אלעזר רמי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0240' data-rgl='35'> שמות מ </span> ולא יכול משה לבא אל אהל מועד כי שכן עליו הענן וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0240' data-rgl='21'> שמות מ </span> ויבא משה בתוך הענן מלמד שתפסו הקדוש ברוך הוא למשה והביאו בענן דבי ר' ישמעאל תנא נאמר כאן בתוך ונאמר להלן בתוך<span class='tlm-sfr' data-chp='0214' data-rgl=' 16, 22'> שמות יד </span> ויבואו בני ישראל בתוך הים מה להלן שביל דכתיב והמים להם חומה אף כאן שביל: <span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='-1'> ויקרא א </span> ויקרא אל משה וידבר למה הקדים קריאה לדיבור לימדה תורה דרך ארץ שלא יאמר אדם דבר לחבירו אלא א``כ קורהו מסייע ליה לרבי חנינא דאמר רבי חנינא לא יאמר אדם דבר לחבירו אלא אם כן קורהו לאמר אמר ר' <מוסיא בר בריה דר' מסיא משמיה דרבי מוסיא> [מנסיא] רבה מניין לאומר דבר לחבירו שהוא בבל יאמר עד שיאמר לו לך אמור שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='1'> ויקרא א </span> וידבר ה' אליו מאהל מועד לאמר מכלל דתרווייהו סבירא להו מלואים כל הכתוב בהן מעכב בהן דאיתמר מלואים ר' יוחנן ורבי חנינא חד אמר כל הכתוב בהן מעכב בהן וחד אמר דבר המעכב לדורות מעכב בהן שאין מעכב לדורות אין מעכב בהן תסתיים דר' יוחנן הוא דאמר כל הכתוב בהן מעכב בהן מדקאמר ליה ר' שמעון בן לקיש לר' יוחנן אי מה מלואים כל הכתוב בהן מעכב בהן ולא קא מהדר ליה ולא מידי תסתיים מאי בינייה


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ה,א גמרא
pgu: ה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב יוסף סמיכה איכא בינייהו למ``ד <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כל הכתוב בהן</span> מעכב בהן סמיכה מעכבא למ``ד דבר שאין מעכב לדורות אין מעכב בהן סמיכה לא מעכבא ולדורות מנא לן דלא מעכבא דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='4'> ויקרא א </span> וסמך ונרצה וכי סמיכה מכפרת והלא אין כפרה אלא בדם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl='11'> ויקרא יז </span> כי הדם הוא בנפש יכפר ומה ת``ל וסמך ונרצה שאם עשאה לסמיכה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שירי מצוה</span> מעלה עליו הכתוב כאילו לא כפר וכפר רב נחמן בר יצחק אמר תנופה איכא בינייהו למ``ד כל הכתוב בהן מעכב בהן מעכבא ולמ``ד דבר שאין מעכב לדורות אין מעכב בהן לא מעכבא ולדורות מנא לן דלא מעכבא דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl='21'> ויקרא יד </span> לתנופה לכפר וכי תנופה מכפרת והלא אין כפרה אלא בדם שנאמר כי הדם הוא בנפש יכפר ומה ת``ל לתנופה לכפר שאם עשאה לתנופה שירי מצוה מעלה עליו הכתוב כאילו לא כפר וכפר רב פפא אמר פרישת שבעה איכא בינייהו למ``ד כל הכתוב בהן מעכב בהן מעכבא למ``ד דבר שאינו מעכב לדורות אינו מעכב בהן לא מעכבא ולדורות מנא לן דלא מעכבא מדקא תני מתקינין <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ולא קתני מפרישין</span> רבינא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ריבוי שבעה</span> ומשיחה שבעה איכא בינייהו למ``ד כל הכתוב בהן מעכב בהן מעכבא למ``ד דבר שאין מעכב לדורות אין מעכב בהן לא מעכבא ולדורות מנא לן דלא מעכבא דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0216' data-rgl=''> שמות טז </span> וכפר הכהן אשר ימשח אתו ואשר ימלא את ידו לכהן תחת אביו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מה תלמוד לומר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לפי שנאמר</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl='30'> שמות כט </span> שבעת ימים ילבשם הכהן תחתיו מבניו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אין לי אלא</span> נתרבה שבעה ונמשח שבעה נתרבה שבעה ונמשח יום אחד נתרבה יום אחד ונמשח שבעה מניין תלמוד לומר אשר ימשח אותו ואשר ימלא את ידו מ``מ אשכחן ריבוי שבעה לכתחלה משיחה שבעה לכתחלה מנא לן איבעית אימא מדאיצטריך קרא למעוטה ואיבעית אימא דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl='29'> שמות כט </span> ובגדי הקדש אשר לאהרן יהיו לבניו אחריו למשחה בהם ולמלא בם את ידם איתקש משיחה לריבוי מה ריבוי שבעה אף משיחה שבעה מאי טעמא דמ``ד כל הכתוב בהן מעכב אמר רבי יצחק בר ביסנא אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl='35'> שמות כט </span> ועשית לאהרן ולבניו ככה ככה עיכובא הוא תינח כ


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ה,ב גמרא
pgu: ה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מילתא דכתיבא בהאי ענינא</span> מילתא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דלא כתיב</span>א בהאי ענינא מנא לן אמר רב נחמן בר יצחק יליף <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>פתח פתח</span> רב משרשיא אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0308' data-rgl='35'> ויקרא ח </span> ושמרתם את משמרת ה' עכובא רב אשי אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0308' data-rgl='35'> ויקרא ח </span> כי כן צויתי עכובא ת``ר כי כן צויתי<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl='18'> ויקרא י </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כאשר צויתי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כאשר צוה ה'</span> כי כן צויתי באנינות יאכלוה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כאשר צויתי בשעת מעשה אמר להם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כאשר צוה ה' ולא מאלי אני אומר</span> א``ר יוסי בר חנינא מכנסים אין כתובין בפרשה כשהוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl='1'> שמות כט </span> וזה הדבר אשר תעשה להם לקדש אתם לכהן להביא המכנסים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ועשירית האיפה</span> בשלמא מכנסים כתיבי בענינא דבגדים אלא עשירית האיפה מנא לן אתיא זה זה<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> מו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>זה קרבן אהרן ובניו</span> אשר יקריבו לה' עשירית האפה א``ר יוחנן משום ר``ש בן יוחאי מניין שאף <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מקרא</span> פרשה מעכב ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0308' data-rgl='31'> ויקרא ח </span> ויאמר משה אל העדה זה הדבר אשר צוה ה' אפילו דיבור מעכב <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כיצד הלבישן</span> כיצד הלבישן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מאי דהוה הוה</span> אלא כיצד מלבישן לעתיד לבוא לעתיד לבוא נמי לכשיבואו אהרן ובניו ומשה עמהם אלא כיצד הלבישן למיסבר קראי פליגי בה בני ר' חייא ורבי יוחנן חד אמר אהרן ואח``כ בניו וחד אמר אהרן ובניו בבת אחת אמר אביי בכתונת ומצנפת כולי עלמא לא פליגי דאהרן ואח``כ בניו דבין בצוואה ובין בעשיה אהרן קדים <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>כי פליגי באבנט</span> מאן דאמר אהרן ואחר כך בניו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0308' data-rgl='7'> ויקרא ח </span> ויחגור אותו באבנט והדר כתיב ויחגור אותם אבנט ו<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מאן דאמר אהרן ובניו בבת אחת</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl='9'> שמות כט </span> וחגרת אתם ולמאן דאמר אהרן ובניו בבת אחת הכתיב ויחגור אותו באבנט והדר כתיב ויחגור אותם אבנ


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ו,א גמרא
pgu: ו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר לך ההוא אבנטו של כהן גדול לא זה הוא אבנטו של כהן הדיוט ולמאן דאמר אהרן ואח``כ בניו והכתיב וחגרת אותם אבנט אמר לך ההוא קמ``ל אבנטו של כהן גדול <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>זהו אבנטו</span> של כהן הדיוט ויחגור אותו אבנט ויחגור אותם למה לי שמע מינה אהרן ואח``כ בניו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ובבת אחת מי משכחת לה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לא צריכא דאקדים</span>:  מפרישין כהן גדול וכו':  למה מפרישין למה מפרישין כדקאמרי' <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אי לר' יוחנן כדאית ליה</span> אי לריש לקיש כדאית ליה הכי קאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מביתו למה פירש</span> תניא ר' יהודה בן בתירה אומר שמא תמצא אשתו ספק נדה ויבא עליה אטו ברשיעי עסקינן אלא שמא יבא על אשתו ותמצא ספק נדה אמרוה רבנן קמיה דרב חסדא כמאן כרבי עקיבא דאמר נדה מטמאה את בועלה דאי רבנן הא אמרי אין נדה מטמאה את בועלה אמר להו רב חסדא אפילו תימרו רבנן ע``כ לא פליגי רבנן עליה דר``ע <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אלא באחר אחר</span> אבל בחד אחר מודו ליה אמר ר' זירא שמע מינה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בועל נדה אינו כנדה</span> וטובל ביום דאי אמרת בועל נדה כנדה אימת טביל בליליא למחר היכי עביד עבודה והא בעי הערב השמש אלא לאו שמע מינה בועל נדה אינו כנדה רב שימי מנהרדעא אמר אפי' תימא בועל נדה כנדה דמפרשינן ליה שעה אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>סמוך לשקיעת החמה</span> מיתיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כל חייבי טבילות טבילתן ביום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>נדה ויולדת טבילתן בלילה</span> נדה אין בועל נדה לא נדה וכל דאתי מרבוייא מיתיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בעל קרי כמגע שרץ</span> בועל נדה כטמא מת מאי לאו לטבילה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לא לטומאתן</span> טומאתן בהדיא כתיב בהו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>האי טומאת שבעה כתיב ביה</span> והאי טומאת שבעה כתיב בי


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ו,ב גמרא
pgu: ו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אלא לאו לטבילתן לא לעולם לטומאתן סיפא אצטריכא ליה אלא שחמור ממנו בועל נדה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שמטמא משכב ומושב</span> בטומאה קלה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לטמא אוכלין ומשקין</span> ת``ש דתני רבי חייא הזב והזבה והמצורע והמצורעת ובועל נדה וטמא מת טבילתן ביום נדה ויולדת טבילתן בלילה תיובתא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ועד שאתה מפרישו מטומאת ביתו</span> הפרישהו מטומאת המת אמר רב תחליפא אבוה דרב הונא <בר תחליפא> משמיה דרבא זאת אומרת טומאת המת <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הותרה היא בציבור</span> רבינא אמר אפילו תימא טומאת המת דחויה היא בצבור טומאת המת לא שכיחא טומאת ביתו שכיחא איתמר טומאת המת רב נחמן אמר הותרה היא בציבור ורב ששת אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דחויה היא בציבור</span> היכא דאיכא טמאין וטהורין <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בההוא בית אב</span> כולי עלמא לא פליגי דטהורין עבדי טמאין לא עבדי כי פליגי לאהדורי ולאתויי טהורין מבית אב אחרינא רב נחמן אמר היתר היא בציבור ולא מהדרינן ורב ששת אמר דחויה היא בציבור ומהדרינן איכא דאמרי אפי' היכא דאיכא טהורין וטמאין בההוא בית אב פליג רב נחמן ואמר עבדי נמי טמאי


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ז,א גמרא
pgu: ז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  דכל טומאת מת בציבור רחמנא שרייה אמר רב ששת מנא אמינא לה דתניא היה עומד ומקריב מנחת העומר ונטמאת בידו אומר ומביאין אחרת תחתיה ואם אין שם אלא היא אומרין לו הוי פקח ושתוק קתני מיהת אומר ומביאין אחרת תחתיה אמר רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מודינא היכא דאיכא שיריים לאכילה</span> מיתיבי היה מקריב מנחת פרים ואילים וכבשים ונטמאת בידו אומר ומביאין אחרת תחתיה ואם אין שם אלא היא אומרין לו הוי פקח ושתוק מאי לאו פרים אילים וכבשים דחג אמר לך רב נחמן לא פרים פר ע``ז אף על גב דציבור הוא כיון דלא קביע ליה זמן מהדרינן אילים ב<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אילו של אהרן</span> דאע``ג דקביע ליה זמן כיון דיחיד הוא מהדרינן כבשים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בכבש הבא עם העומר</span> דאיכא שיריים לאכילה מיתיבי דם שנטמא וזרקו בשוגג הורצה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>במזיד לא הורצה</span> כי תניא ההיא דיחיד ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>על מה הציץ מרצה</span> על הדם ועל הבשר ועל החלב שנטמא בין בשוגג בין במזיד בין באונס בין ב<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>רצון</span> בין ביחיד בין בציבור ואי ס``ד טומא' היתר היא בציבור למה לי לרצויי אמ' לך רב נחמן כי קתני הציץ מרצה אדיחיד ואיבעית אימא אפי' תימא בציבור בהנך דלא קביע לה זמן מיתיבי<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl=' 12, 29, 30, 38'> שמות כח </span> ונשא אהרן את עון הקדשים וכי איזה עון הוא נושא אם עון פיגול הרי כבר נאמר לא ירצה ואם עון נותר הרי כבר נאמר לא יחש


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ז,ב גמרא
pgu: ז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  הא אינו נושא אלא עון טומאה שהותרה מכללה בציבור וקשיא לרב ששת תנאי היא דתניא ציץ בין שישנו על מצחו בין שאינו על מצחו מרצה דברי רבי שמעון ר' יהודה אומר עודהו על מצחו מרצה אין עודהו על מצחו אינו מרצה אמר לו ר``ש כהן גדול ביוה``כ יוכיח שאין עודהו על מצחו ומרצה אמר לו רבי יהודה הנח לכהן גדול ביוה``כ <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שטומאה הותרה לו</span> בציבור מכלל דר``ש סבר טומאה דחויה היא בציבור אמר אביי בנשבר הציץ דכ``ע לא פליגי דלא מרצה כי פליגי דתלי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בסיכתא</span> רבי יהודה סבר<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl='38'> שמות כח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>על מצח ונשא</span> ורבי שמעון סבר<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl='38'> שמות כח </span> תמיד לרצון לפני ה' מאי תמיד אילימא תמיד על מצחו מי משכחת לה מי לא בעי מיעל לבית הכסא ומי לא בעי מינם אלא תמיד מרצה הוא ולרבי יהודה נמי הא כתיב תמיד ההוא תמיד שלא יסיח דעתו ממנו כדרבה בר רב הונא דאמר רבה בר רב הונא חייב אדם למשמש בתפיליו בכל שעה ושעה ק``ו מצי


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ח,א גמרא
pgu: ח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ומה ציץ שאין בו אלא אזכרה אחת אמרה תורה על מצחו תמיד שלא יסיח דעתו ממנו תפילין שיש בהן אזכרות הרבה על אחת כמה וכמה ולר``ש דאמר תמיד מרצה והא כתיב על מצחו ונשא ההוא לקבוע לו מקום הוא דאתא ורבי יהודה לקבוע לו מקום מנא ליה נפקא ליה מעל מצחו ור``ש נמי תיפוק ליה מעל מצחו אין ה``נ אלא על מצחו ונשא מאי עביד ליה אמר לך ראוי למצח מרצה שאינו ראוי למצח אינו מרצה לאפוקי נשבר הציץ דלא מרצה ולר' יהודה נשבר הציץ מנא ליה נפקא ליה ממצח מצחו ור``ש מצח מצחו לא משמע ליה נימא הני תנאי כהני תנאי דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אחד זה ואחד זה</span> מזין עליו כל שבעה מכל חטאות שהיו שם דברי רבי מאיר רבי יוסי אומר אין מזין עליו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שלישי ושביעי</span> בלבד ר' חנינא סגן הכהנים אומר כהן השורף את הפרה מזין עליו כל שבעה כה``ג ביוה``כ אין מזין עליו אלא שלישי ושביעי מאי לאו בהא קא מיפלגי ר``מ סבר טומאה דחויה היא בציבור ור' יוסי סבר טומאה היתר היא בציבור ותסברא אי סבר רבי יוסי היתר היא בציבור <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הזאה כלל למה לי</span> אלא דכולי עלמא הני תנאי סברי טומאה דחויה היא בציבור והכא בהא קמיפלגי ר``מ סבר אמרינן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>טבילה בזמנה מצוה</span> ורבי יוסי סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לא אמרינן טבילה בזמנה מצוה</span> וסבר רבי יוסי לא אמרינן טבילה בזמנה מצוה והתניא הרי שהיה שם כתוב על בשרו הרי זה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לא ירחץ</span> ולא יסוך ולא יעמוד במקום הטנופת נזדמנה לו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>טבילה של מצוה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כורך עליו גמי</span> וטובל רבי יוסי אומר יורד וטובל כדרכו ובלבד שלא ישפשף <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וקיימא לן</span> דבטבילה בזמנה מצוה קא מיפלגי דתנא קמא סבר לא אמרינן טבילה בזמנה מצוה ורבי יוסי סבר אמרינן טבילה בזמנה מצוה אלא דכולי עלמא להני תנאי אמרינן טבילה בזמנה מצוה והכא בהא קמיפלגי רבי מאיר סבר מקשינן הזאה לטבילה ור' יוסי סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לא מקשינן</span> הזאה לטבילה ורבי חנינא סגן הכהנים אי מקיש הזאה לטבילה אפילו כהן ביוה``כ נמי אי לא מקיש הזאה לטבילה אפי' כהן השורף את הפרה נמי לא לעולם לא מקיש וכהן השורף את הפרה מעלה בעלמא כמאן אזלא הא דתנו רבנן אין בין כהן השורף את הפרה לכהן גדול ביום הכפורים אל


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ח,ב גמרא
pgu: ח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שזה פרישתו לקדושה</span> ואחיו הכהנים נוגעין בו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וזה פרישתו לטהרה</span> ואין אחיו הכהנים נוגעין בו כמאן או ר``מ או רבי יוסי דאי ר' חנינא סגן הכהנים הא איכא נמי הא מתקיף לה רבי יוסי ברבי חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בשלמא</span> ראשון שמא שלישי שני שמא שלישי שלישי שמא שלישי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חמישי שמא שביעי</span> שישי שמא שביעי שביעי שמא שביעי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא רביעי</span> למה לי הזאה כלל לא בשלישי איכא לספוקי ולא בשביעי איכא לספוקי ולטעמיך הזאה כל שבעה מי איכא והא קיימא לן דהזאה שבות ואינה דוחה את השבת אלא מאי אית לך למימר שבעה לבר משבת הכא נמי שבעה לבר מרביעי אמר רבא הלכך כהן גדול ביום הכפורים דלא בדידן תליא מילתא אלא בקביעא דירחא תליא מילתא בתלתא בתשרי בעי לאפרושי וכל אימת דמתרמי תלתא בתשרי מפרשינן ליה אבל כהן השורף את הפרה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דבדידן תליא מילתא</span> מפרשינן ליה ברביעי בשבת כי היכי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דניתרמי רביעי שלו בשבת</span>:  ללשכת <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>פרהדרין</span> וכו':  תניא רבי יהודה וכי לשכת פרהדרין היתה והלא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לשכת בלווטי</span> היתה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בתחלה</span> היו קורין אותה לשכת בלווטי ומתוך שנותנין עליו ממון לכהונה ומחליפין אותה כל שנים עשר חודש <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כפרהדרין הללו</span> שמחליפין אותם כל שנים עשר חודש לפיכך היו קוראין אותה לשכת פרהדרין תנן התם <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>הנחתומין</span> לא חייבו אותן חכמים להפריש אלא תרומת מעשר וחלה בשלמא תרומה גדולה לא דתני


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ט,א גמרא
pgu: ט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לפי ששלח</span> בכל גבולי ישראל וראה שאין מפרישין אלא תרומה גדולה בלבד מעשר ראשון ומעשר עני נמי לא המוציא מחבירו עליו הראיה אלא מעשר שני <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>נפרשו ונסקו</span> וניכלוהו בירושלים אמר עולא מתוך שפרהדרין הללו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>חובטין אותן</span> כל י``ב חדש ואומרים להן מכרו בזול מכרו בזול <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא אטרחונהו</span> רבנן מאי פרהדרין <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>פורסי</span> אמר רבה בר בר חנה אמר ר' יוחנן מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2810' data-rgl='27'> משלי י </span> יראת ה' תוסיף ימים ושנות רשעים תקצרנה יראת ה' תוסיף ימים זה מקדש ראשון שעמד ארבע מאות ועשר שנים ולא שמשו בו אלא י``ח כהנים גדולים ושנות רשעים תקצרנה זה מקדש שני שעמד ד' מאות ועשרים שנה ושמשו בו יותר משלש מאות כהנים צא מהם מ' שנה ששמש שמעון הצדיק ושמונים ששמש יוחנן כהן גדול עשר ששמש ישמעאל בן פאבי ואמרי לה י``א ששמש ר' אלעזר בן חרסום מכאן ואילך צא וחשוב כל אחד ואחד לא הוציא שנתו א``ר יוחנן בן תורתא מפני מה חרבה שילה מפני שהיו בה שני דברים גלוי עריות ובזיון קדשים גלוי עריות דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a02' data-rgl='22'> שמואל א ב </span> ועלי זקן מאד ושמע את כל אשר יעשון בניו לכל ישראל ואת אשר ישכבון את הנשים הצובאות פתח אהל מועד ואע``ג דאמר ר' שמואל בר נחמני א``ר יוחנן כל האומר בני עלי חטאו אינו אלא טועה מתו


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף ט,ב גמרא
pgu: ט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ששהו את קיניהן מיהא מעלה עליהן הכתוב כאילו שכבום בזיון קדשים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a02' data-rgl='15'> שמואל א ב </span> גם בטרם יקטירון את החלב ובא נער הכהן ואמר לאיש הזובח תנה בשר לצלות לכהן ולא יקח ממך בשר מבושל כי אם חי ויאמר אליו האיש קטר יקטירון כיום החלב וקח לך כאשר תאוה נפשך ואמר לו כי עתה תתן ואם לא לקחתי בחזקה ותהי חטאת הנערים גדולה מאד את פני ה' כי נאצו האנשים את מנחת ה':  מקדש ראשון מפני מה חרב מפני ג' דברים שהיו בו ע``ז וגלוי עריות ושפיכות דמים ע``ז דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1028' data-rgl='20'> ישעיהו כח </span> כי קצר המצע <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מהשתרע</span> מאי קצר המצע מהשתרע א``ר יונתן קצר מצע זה מהשתרר עליו שני רעים כאחד<span class='tlm-sfr' data-chp='1028' data-rgl='20'> ישעיהו כח </span> והמסכה צרה כהתכנס א``ר שמואל בר נחמני כי מטי רבי יונתן להאי קרא בכי אמר מאן דכתיב ביה<span class='tlm-sfr' data-chp='2633' data-rgl='7'> תהילים לג </span> כונס כנד מי הים נעשית לו מסכה צרה גלוי עריות דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl='16'> ישעיהו ג </span> ויאמר ה' יען כי גבהו בנות ציון ותלכנה נטויות גרון ומשקרות עינים הלוך וטפוף תלכנה וברגליהן תעכסנה יען כי גבהו בנות ציון שהיו מהלכות ארוכה בצד קצרה ותלכנה נטויות גרון שהיו מהלכות בקומה זקופה ומשקרות עינים דהוו מליין כוחלא עיניהן הלוך וטפוף תלכנה שהיו מהלכות עקב בצד גודל וברגליהן תעכסנה א``ר יצחק שהיו מביאות מור ואפרסמון ומניחות במנעליהן וכשמגיעות אצל בחורי ישראל בועטות ומתיזות עליהן ומכניסין בהן יצה``ר כארס בכעוס שפיכות דמים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09b21' data-rgl='16'> מלכים ב כא </span> וגם דם נקי שפך מנשה [הרבה מאד] עד אשר מלא את ירושלם פה לפה אבל מקדש שני שהיו עוסקין בתורה ובמצות וגמילות חסדים מפני מה חרב מפני שהיתה בו שנאת חנם ללמדך ששקולה שנאת חנם כנגד שלש עבירות ע``ז גלוי עריות ושפיכות דמים רשעים היו אלא שתלו בטחונם בהקב``ה אתאן למקדש ראשון דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1803' data-rgl='11'> מיכה ג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ראשיה בשוחד ישפוטו</span> וכהניה במחיר יורו ונביאיה בכסף יקסומו ועל ה' ישענו לאמר הלא ה' בקרבנו לא תבוא עלינו רעה לפיכך הביא עליהן הקב``ה ג' גזרות כנגד ג' עבירות שבידם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1803' data-rgl='12'> מיכה ג </span> לכן בגללכם ציון שדה תחרש וירושלים עיין תהיה והר הבית לבמות יער ובמקדש ראשון לא הוה ביה שנאת חנם והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1221' data-rgl='17'> יחזקאל כא </span> מגורי אל חרב היו את עמי לכן ספוק אל ירך וא``ר <אליעזר> [אלעזר] אלו בני אדם שאוכלין ושותין זה עם זה ודוקרין זה את זה בחרבות שבלשונם ההיא בנשיאי ישראל הואי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1221' data-rgl='17'> יחזקאל כא </span> זעק והילל בן אדם כי היא היתה בעמי ותניא זעק והילל בן אדם יכול לכל תלמוד לומר היא בכל נשיאי ישראל ר' יוחנן ור``א דאמרי תרווייהו ראשונים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שנתגלה עונם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>נתגלה קצם</span> אחרונים שלא נתגלה עונם לא נתגלה קצם אמר רבי יוחנן טובה צפורנן של ראשונים מכריסו של אחרונים א``ל ריש לקיש אדרבה אחרונים עדיפי אף על גב דאיכא שעבוד מלכיות קא עסקי בתורה אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בירה תוכיח</span> שחזרה לראשונים ולא חזרה לאחרונים שאלו את רבי אלעזר ראשונים גדולים או אחרונים גדולים אמר להם תנו עיניכם בבירה איכא דאמרי אמר להם <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>עידיכם בירה</span> ריש לקיש הוי סחי בירדנא אתא רבה בר בר חנה יהב ליה ידא א``ל אלהא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>סנינא לכו</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3008' data-rgl='9'> שיר השירים ח </span> אם חומה היא נבנה עליה טירת כסף ואם דלת היא נצור עליה לוח ארז אם עשיתם עצמכם כחומה ועליתם כולכם בימי עזרא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>נמשלתם ככסף</span> שאין רקב שולט בו עכשיו שעליתם <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כדלתות</span> נמשלתם כארז <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שהרקב שולט בו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מאי ארז</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אמר עולא ססמגור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מאי ססמגור</span> אמר רבי אבא בת קול כדתניא משמתו נביאים האחרונים חגי זכריה ומלאכי נסתלקה רוח הקודש מישראל ועדיין היו משתמשין בבת קול וריש לקיש מי משתעי בהדי רבה בר בר חנה ומה רבי <אליעזר> [אלעזר] דמרא דארעא דישראל הוה ולא הוה משתעי ר``ל בהדיה דמאן דמשתעי ר``ל בהדיה בשוק יהבו ליה עיסקא בלא סהדי בהדי רבב``ח משתעי אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שדי גברא בינייהו</span> או ריש לקיש הוה וזעירי או רבה בר בר חנה הוה ור``א <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כי אתא</span> לקמיה דרבי יוחנן א``ל לאו היינו טעמא א``נ סליקו כולהו בימי עזרא לא הוה שריא שכינה במקדש שני דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0109' data-rgl='27'> בראשית ט </span> יפת אלהים ליפת וישכן באהלי ש


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף י,א גמרא
pgu: י
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אף על גב דיפת אלהים ליפת אין השכינה שורה אלא באהלי שם ופרסאי מנא לן דמיפת קאתו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0110' data-rgl='2'> בראשית י </span> בני יפת גומר ומגוג ומדי ויון ותובל ומשך ותירס גומר זה גרממיא מגוג זו קנדיא מדי זו מקדוניא יון כמשמעו תובל זה בית אונייקי משך זו מוסיא תירס פליגי בה ר' סימאי ורבנן ואמרי לה רבי סימון ורבנן חד אמר זו בית תרייקי וחד אמר זו פרס תני רב יוסף תירס זו פרס סבתה ורעמה וסבתכא תני רב יוסף סקיסתן גוייתא וסקיסתן ברייתא בין חדא לחדא מאה פרסי והיקפה אלפא פרסי<span class='tlm-sfr' data-chp='0110' data-rgl='10'> בראשית י </span> ותהי ראשית ממלכתו בבל וארך ואכד וכלנה בבל כמשמעה ארך זה אוריכות ואכד זה בשכר כלנה זה נופר נינפי<span class='tlm-sfr' data-chp='0110' data-rgl='11'> בראשית י </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מן הארץ ההיא יצא</span> אשור תני רב יוסף אשור זה סילק<span class='tlm-sfr' data-chp='0110' data-rgl='11'> בראשית י </span> ויבן את נינוה ואת רחובות עיר ואת כלח נינוה כמשמעו רחובות עיר זו פרת דמישן כלח זו פרת דבורסיף ואת רסן בין נינוה ובין כלח היא העיר הגדולה רסן זה אקטיספון היא העיר הגדולה איני יודע אם נינוה העיר הגדולה אם רסן העיר הגדולה כשהוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1703' data-rgl='3'> יונה ג </span> ונינוה היתה עיר גדולה לאלהים מהלך שלשת ימים הוי אומר נינוה היא העיר הגדולה<span class='tlm-sfr' data-chp='0413' data-rgl='22'> במדבר יג </span> ושם אחימן ששי ותלמי ילידי הענק תנא אחימן מיומן שבאחים ששי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שמשים את הארץ כשחיתות</span> תלמי שמשים את הארץ <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תלמים</span> תלמים דבר אחר אחימן בנה ענת ששי בנה אלוש תלמי בנה תלבוש ילידי הענק שמעניקין החמה בקומתן אמר רבי יהושע בן לוי אמר רבי עתידה רומי שתפול ביד פרס שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1149' data-rgl='20'> ירמיהו מט </span> לכן שמעו עצת ה' אשר יעץ <על> [אל] אדום ומחשבותיו אשר חשב <על> [אל] יושבי תימן אם לא יסחבום צעירי הצאן אם לא ישים עליהם נוהם מתקיף לה רבה בר עולא מאי משמע דהאי צעירי הצאן פרס הוא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3408' data-rgl='21'> דנייאל ח </span> <ו>האיל אשר ראית בעל הקרנים <הוא> מלכי מדי ופרס ואימא יון דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3408'>דנייאל ח</a> והצפיר השעיר מלך יון כי סליק רב חביבא בר סורמקי אמרה קמיה דההוא מרבנן אמר ליה מאן דלא ידע פרושי קראי מותיב תיובתא לרבי מאי צעירי הצאן זוטרא דאחוהי דתני רב יוסף תירס זה פרס אמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן משום ר' יהודה ברבי אלעאי עתידה רומי שתפול ביד פרס קל וחומר ומה מקדש ראשון שבנאוהו בני שם והחריבוהו כשדיים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>נפלו כשדיים ביד פרסיים</span> מקדש שני שבנאוהו פרסיים והחריבוהו רומיים אינו דין שיפלו רומיים ביד פרסיים אמר רב עתידה פרס שתפול ביד רומי אמרו ליה רב כהנא ורב אסי לרב בנויי ביד סתורי אמר להו אין גזירת מלך היא איכא דאמרי אמר <ליה> [להו] אינהו נמי הא קא סתרי בי כנישתא תניא נמי הכי עתידה פרס שתפול ביד רומי חדא דסתרי בי כנישתא ועוד גזירת מלך הוא שיפלו בונין ביד סותרין דאמר רב יהודה אמר רב אין בן דוד בא עד שתפשוט מלכות רומי הרשעה בכל העולם כולו תשעה חדשים שנאמר<a href='1803' data-rgl=''> מיכה ג </span> לכן יתנם עד עת יולדה ילדה ויתר אחיו ישובון על בני ישראל:  ת``ר כל הלשכות שהיו במקדש לא היו להן מזוזה חוץ מלשכת פרהדרין שהיה בה בית דירה לכהן גדול אמר ר' יהודה והלא כמה לשכות היו במקדש שהיה להן בית דירה ולא היה להן מזוזה אלא לשכת פרהדרין <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>גזירה היתה</span> מ``ט דר' יהודה אמר <רבא> [רבה] קסבר רבי יהודה כל בית שאינו עשוי לימות החמה ולימות הגשמים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אינו בית</span> איתיביה אביי והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1503' data-rgl='15'> עמוס ג </span> והכיתי <את> בית החורף על בית הקיץ א``ל בית חורף ובית קיץ איקרי בית סתמא לא איקרי איתיביה אביי סוכת החג בחג ר' יהודה מחייב וחכמים פוטרין ותני עלה ר' יהודה מחייב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בעירוב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ובמזוזה</span> ובמעשר וכי תימא מדרבנן בשלמא עירוב ומזוזה איכא למימר מדרבנן אלא מעשר מי איכא למימר מדרבנ


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף י,ב גמרא
pgu: י
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  דילמא אתי לאפרושי מן החיוב על הפטור ומן הפטור על החיוב <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אלא אמר אביי</span> בשבעה דכולי עלמא לא פליגי דמיחייבא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כי פליגי בשאר ימות השנה</span> רבנן סברי גזרינן שאר ימות השנה אטו שבעה ור' יהודה סבר לא גזרינן א``ל רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והא סוכת החג בחג קתני</span> אלא אמר רבא בשאר ימות השנה כ``ע לא פליגי דפטורה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כי פליגי בשבעה</span> וסוכה טעמא לחוד ולשכה טעמא לחוד סוכה טעמא לחוד רבי יהודה לטעמיה דאמר סוכה דירת קבע בעינן ומיחייבא במזוזה ורבנן לטעמייהו דאמרי סוכה דירת עראי בעינן ולא מיחייבא במזוזה ולשכה טעמא לחוד רבנן סברי דירה בעל כרחה שמה דירה ורבי יהודה סבר דירה בעל כרחה לא שמה דירה ומדרבנן הוא דתקינו לה שלא יאמרו כהן גדול חבוש בבית האסורין מאן תנא להא דתנו רבנ


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יא,א גמרא
pgu: יא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כל השערים</span> שהיו שם לא היה להם מזוזה חוץ משער ניקנור שלפנים ממנו לשכת פרהדרין לימא רבנן היא ולא ר' יהודה דאי ר' יהודה היא גופה גזירה ואנן ניקום ונגזור גזירה לגזירה אפילו תימא ר' יהודה כולה חדא גזירה היא ת``ר בשעריך אחד שערי בתים ואחד שערי חצירות ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אחד שערי מדינות</span> ואחד שערי עיירות יש בהן חובת מצוה למקום משום שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0506' data-rgl='9'> דברים ו </span> וכתבתם על מזוזות ביתך ובשעריך א``ל אביי לרב ספרא הני <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אבולי דמחוזא</span> מ``ט לא עבדו להו רבנן מזוזה אמר ליה הנהו חזוק <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לאקרא דכובי</span> הוא דעבידי א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ואקרא דכובי גופה</span> תבעי מזוזה דהא אית בה דירה לשומר בית האסורין דהא תניא בית הכנסת שיש בו בית דירה לחזן הכנסת חייבת במזוזה אלא אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>משום סכנה</span> דתניא מזוזת יחיד <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>נבדקת</span> פעמים בשבוע <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ושל רבים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פעמים ביובל</span> וא``ר יהודה מעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בארטבין</span> אחד שהיה בודק מזוזות בשוק העליון של צפורי ומצאו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קסדור</span> אחד ונטל ממנו אלף זוז והאמר ר' אלעזר שלוחי מצוה אין ניזוקין היכא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דקביע היזקא</span> שאני דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a16' data-rgl='2'> שמואל א טז </span> ויאמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>איך אלך</span> ושמע שאול והרגני ויאמר ה' עגלת בקר תקח בידך ואמרת לזבוח לה' באתי תני רב כהנא קמיה דרב יהודה בית התבן ובית הבקר ובית העצים ובית האוצרות פטורים מן המזוזה מפני שהנשים נאותות בהן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מאי נאותות רוחצות</span> א``ל רב יהודה טעמא דרוחצות הא סתמא חייבין והתניא רפת בקר פטורה מן המזוזה אלא מאי נאותות מתקשטות והכי קתני אע``פ שהנשים מתקשטות בהן פטורין א``ל רב כהנא ושהנשים מתקשטות בהן פטורין והתניא רפת בקר פטורה מן המזוזה ושהנשים מתקשטות בה חייבת במזוזה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אלא מאי אית לך למימר</span> מתקשטות תנאי היא לדידי נמי סתמא תנאי היא דתניא ביתך ביתך המיוחד לך פרט לבית התבן ולבית הבקר ולבית העצים ולבית האוצרות שפטורין מן המזוזה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ויש מחייבין</span> באמת אמרו בית הכסא ובית הבורסקי ובית המרחץ ובית הטבילה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ושהנשים נאותות בהן</span> פטורים מן המזוזה רב כהנא מתרץ לטעמיה ורב יהודה מתרץ לטעמיה רב כהנא מתרץ לטעמיה ביתך ביתך המיוחד לך פרט לבית התבן ולבית הבקר ולבית העצים ולבית האוצרות שפטורים מן המזוזה בסתם ויש שמחייבים בסתם באמת אמרו בית הכסא ובית הבורסקי ובית המרחץ ובית הטבילה ושהנשים נאותות בהן ומאי נאותות רוחצות פטורין מן המזוזה אי הכי היינו מרחץ אשמעינן מרחץ דרבים ואשמעינן מרחץ דיחיד דס``ד אמינא מרחץ דרבים דנפיש זוהמיה אבל מרחץ דיחיד דלא נפיש זוהמיה אימא ליחייב במזוזה קמ``ל ורב יהודה מתרץ לטעמיה הכי קתני ביתך ביתך המיוחד לך פרט לבית התבן ובית הבקר ובית העצים ובית האוצרות שפטורין מן המזוזה אפי' מתקשטות ויש מחייבין במתקשטות אבל סתם דברי הכל פטור באמת אמרו בית הכסא ובית הבורסקי ובית המרחץ ובית הטבילה אע``פ שהנשים מתקשטות בהן פטורין מן המזוזה משום דנפיש זוהמיה ולרב יהודה סתמא דברי הכל פטור והתניא בשעריך אחד שערי בתים ואחד שערי חצירות ואחד שערי מדינות ואחד שערי עיירות ורפת <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ולולין</span> ומתבן ואוצרות יין ואוצרות שמן חייבין במזוזה יכול שאני מרבה א


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יא,ב גמרא
pgu: יא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בית שער</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אכסדרה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מרפסת</span> ת``ל בית מה בית מיוחד לדירה יצאו אלו שאין מיוחדין לדירה יכול שאני מרבה אף בית הכסא ובית הבורסקי ובית המרחץ ובית הטבילה ת``ל בית מה בית העשוי לכבוד אף כל העשוי לכבוד יצאו אלו שאין עשויין לכבוד יכול שאני מרבה אף הר הבית והלשכות והעזרות ת``ל בית מה בית שהוא חול אף כל שהוא חול יצאו אלו שהן קודש <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תיובתא</span> תני רב שמואל בר יהודה קמיה דרבא ששה שערים פטורין מן המזוזה בית התבן ובית הבקר ובית העצים ובית האוצרות <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ושער המדי</span> ושער <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שאינו מקורה</span> ושער שאינו גבוה י' א``ל פתחת בששה וסלקת בשבעה א``ל שער המדי תנאי היא דתניא כיפה ר``מ מחייב במזוזה וחכמים פוטרים ושוין שאם יש ברגלה עשרה שחייבת במזוזה אמר אביי דכ``ע <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>גבוהה י'</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואין ברגלה ג'</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ולאו כלום היא</span> א``נ יש ברגלה ג' ואינה גבוהה י' ולאו כלום היא לא נחלקו אלא בגבוהה י' <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ויש ברגלה ג'</span> ואין ברחבה ד' ויש בה לחוק להשלימה לארבעה ר``מ סבר חוקקין להשלים ורבנן סברי אין חוקקין להשלים ת``ר בית הכנסת ובית האשה ובית השותפין חייבת במזוזה פשיטא מהו דתימא ביתך ולא ביתה ביתך ולא בתיהם קמשמע לן ואימא הכי נמי אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0511' data-rgl='21'> דברים יא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>למען ירבו ימיכם</span> וימי בניכם הני בעו חיי והני לא בעו חיי אלא ביתך למה לי כדרבא דאמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דרך ביאתך</span> וכי עקר איניש כרעיה דימינא עקר ברישא תניא אידך בית הכנסת ובית השותפין ובית האשה מטמאין בנגעים פשיטא מהו דתימא<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl='35'> ויקרא יד </span> ובא אשר לו הבית לו ולא לה לו ולא להן קמ``ל ואימא ה``נ אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl='34'> ויקרא יד </span> בבית ארץ אחוזתכם אלא לו למה לי מי שמייחד ביתו לו שאינו רוצה להשאיל כליו ואומר שאין לו הקב``ה מפרסמו כשמפנה את ביתו פרט למשאיל כליו לאחרים ובית הכנסת מי מטמא בנגעים והתניא יכול יהיו בתי כנסיות ובתי מדרשות מטמאין בנגעים ת``ל ובא אשר לו הבית מי שמיוחד לו יצאו אלו שאין מיוחדין לו לא קשיא הא ר``מ הא רבנן דתניא בית הכנסת שיש בה בית דירה לחזן הכנסת חייב במזוזה ושאין בה בית דירה ר``מ מחייב <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וחכמים פוטרין</span> ואיבעית אימא הא והא רבנן ולא קשיא הא דאית בה בית דירה הא דלית בה בית דירה ואי בעית אימא הא והא דלית בה בית דיר


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יב,א גמרא
pgu: יב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  והא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דכרכים</span> והא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דכפרים</span> ודכרכים אין מטמא בנגעים והתניא אחוזתכם אחוזתכם מטמאה בנגעים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואין ירושלים מטמאה בנגעים</span> אמר ר' יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אני לא שמעתי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלא מקום מקדש בלבד</span> הא בתי כנסיות ובתי מדרשות מטמאין בנגעים ואע``ג דכרכים נינהו אימא אמר רבי יהודה אני לא שמעתי אלא מקום מקודש בלבד <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>במאי קא מיפלגי</span> תנא קמא סבר ירושלים לא נתחלקה לשבטים ורבי יהודה סבר ירושלים נתחלקה לשבטים ובפלוגתא דהני תנאי דתניא מה היה בחלקו של יהודה הר הבית הלשכות והעזרות ומה היה בחלקו של בנימין אולם והיכל ובית קדשי הקדשים ורצועה היתה יוצאה מחלקו של יהודה ונכנסת לחלקו של בנימין ובה היה מזבח בנוי ובנימין הצדיק היה מצטער עליה לבלעה בכל יום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0533' data-rgl='12'> דברים לג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חופף</span> עליו כל היום לפיכך זכה בנימין הצדיק ונעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אושפיזכן</span> לגבורה שנאמר ובין כתפיו שכן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>והאי תנא</span> סבר ירושלים לא נתחלקה לשבטים דתניא אין משכירין בתים בירושלים לפי שאינה שלהן ר' אלעזר בר <צדוק> [בר שמעון] אומר אף לא מטות לפיכך <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>עורות קדשים</span> בעלי אושפזיכנין נוטלין אותן בזרוע <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אמר אביי</span> שמע מינה אורח ארעא למישבק איניש <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>גולפא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ומשכא</span> לאושפיזיה ודכפרים מי מטמא בנגעים והתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לאחוזה</span> עד שיכבשו אותה כבשו אותה ולא חלקוה לשבטים חלקו לשבטים ולא חלקו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לבית אבות</span> חלקו לבית אבות ואין כל אחד מכיר את שלו מניין ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl='35'> ויקרא יד </span> ובא אשר לו הבית מי שמיוחד לו יצא אלו שאין מיוחדין לו אלא מחוורתא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כדשנין מעיקרא</span>:  ומתקינין לו כהן אחר:  <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>פשיטא אירע</span> בו פסול קודם תמיד של שחר מחנכין אותו בתמיד של שחר אלא אירע בו פסול אחר תמיד של שחר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>במה מחנכין אותו</span> אמר רב אדא בר אהבה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>באבנט</span> הניחא למאן דאמר אבנטו של כהן גדול זה הוא אבנטו של כהן הדיוט <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אלא למאן דאמר</span> אבנטו של כהן גדול לא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>זהו אבנטו של כהן הדיוט</span> מאי איכא למימר אמר אביי לובש שמונה ומהפך <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>בצינורא</span> וכדרב הונא דאמר רב הונא זר שהפך בצינורא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>חייב מיתה</span> ורב פפא אמ


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יב,ב גמרא
pgu: יב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>עבודתו מחנכתו</span> מי לא תניא כל הכלים שעשה משה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>משיחתן מקדשתן</span> מכאן ואילך עבודתן מחנכתן הכא נמי עבודתו מחנכתו כי אתא רב דימי אמר אבנטו של כהן הדיוט רבי ורבי אלעזר ברבי שמעון חד אמר של כלאים וחד אמר של בוץ תסתיים דרבי הוא דאמר של כלאים דתניא אין בין כהן גדול לכהן הדיוט אלא אבנט דברי רבי ר' אלעזר בר' שמעון אומר אף לא אבנט אימת אי נימא בשאר ימות השנה טובא איכא כהן גדול משמש בשמונה והדיוט בארבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אלא לאו ביום הכפורים</span> אמרי לא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לעולם בשאר ימות השנה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בהנך דשוין</span> כי אתא רבין אמר אבנטו של כהן גדול ביום הכפורים דברי הכל של בוץ בשאר ימות השנה דברי הכל של כלאים לא נחלקו אלא באבנטו של כהן הדיוט בין בשאר ימות השנה בין ביום הכפורים שרבי אומר של כלאים ורבי אלעזר בר' שמעון אומר של בוץ אמר רב נחמן בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אף אנן נמי תנינא</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='3'> ויקרא ו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>על בשרו</span> מה תלמוד לומר ילבש להביא מצנפת ואבנט להרמת הדשן דברי ר' יהודה רבי דוסא אומר להביא בגדי כהן גדול ביום הכפורים שהן כשרין לכהן הדיוט רבי אומר שתי תשובות בדבר חדא דאבנטו של כ``ג ביום הכיפורים לא זה הוא אבנטו של כהן הדיוט ועוד בגדים שנשתמשתה בהן קדושה חמורה תשמש בהן קדושה קלה אלא מה תלמוד לומר ילבש לרבות <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>את השחקין</span> ואזדא ר' דוסא לטעמיה דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='23'> ויקרא טז </span> והניחם שם מלמד שטעונין גניזה רבי דוסא אומר שלא ישתמש בהן יוה``כ אחר ת``ר אירע בו פסול ומינו אחר תחתיו ראשון חוזר לעבודתו שני <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כל מצות כהונה גדולה עליו</span> דברי ר' מאיר ר' יוסי אומר ראשון חוזר לעבודתו שני אינו ראוי לא לכ``ג ולא לכהן הדיוט אמר ר' יוסי מעשה ביוסף בן אלם בציפורי שאירע בו פסול בכהן גדול ומינוהו תחתיו ואמרו חכמים ראשון חוזר לעבודתו שני אינו ראוי לא לכהן גדול ולא לכהן הדיוט כ``ג משום איבה כהן הדיוט משום מעלין בקודש ולא מורידין אמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנ


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יג,א גמרא
pgu: יג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  הלכה כר' יוסי ומודה ר' יוסי שאם עבר ועבד עבודתו כשרה אמר רב יהודה אמר רב הלכה כר' יוסי ומודה ר' יוסי שאם מת ראשון שחוזר לעבודתו פשיטא מהו דתימא הויא ליה צרה מחיים קמ``ל:  רבי יהודה אומר אף אשה אחרת מתקינין לו:  ורבנן נמי הא חיישי לשמא אמרי לך רבנן טומאה שכיחא מיתה לא שכיחא:  אמרו לו א``כ אין לדבר סוף:  שפיר קא אמרי ליה לרבי יהודה ורבי יהודה אמר לך למיתה דחדא חיישינן למיתה דתרתי לא חיישינן ורבנן אי איכא למיחש אפילו למיתה דתרין חיישינן ורבנן נימרו אינהו לנפשייהו אמרי לך רבנן כ``ג <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>זריז הוא</span> אי זריז הוא למה מתקינין כהן אחר כיון דעבדינן ליה צרה כל שכן דמזדרז טפי ומי סגי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בתקנתא</span> ביתו אמר רחמנא והך לאו ביתו היא דמקדש לה והא כמה דלא כניס לה לאו ביתו היא דכניס לה א``כ הוה ליה שני בתים ורחמנא אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=' 11, 17, 24, 6'> ויקרא טז </span> וכפר בעדו ובעד ביתו ולא בעד שני בתים דהדר מגרש לה אי מגרש לה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הדרא קושיין</span> לדוכתא לא צריכא דמגרש לה על תנאי דאמר לה הרי זה גיטיך על מנת [שתמותי ודילמא לא מייתא והוה ליה שני בתים אלא דאמר לה הרי זה גיטיך על מנת] שלא תמותי אי לא מיתה מיגרשא לה ואי מיתה הא קיימא הך ודילמא היא לא מיתה והוה ליה גיטא דהאי גיטא ומייתא חברתה וקם ליה בלא בית אלא דאמר לה על מנת שתמות [אחת מכם] מיתה הא קיימא הך מיתה הך הא קיימא הא ודילמא לא מייתא ולא חדא מינייהו והוה ליה שני בתים ועוד כי האי גוונא מי הוי גיטא והאמר רבא הרי זה גיטיך על מנת שלא תשתי יין כל ימי חיי וחייכי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אין זה כריתות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כל ימי חיי פלוני הרי זה כריתות</span> אלא דאמר לה הרי זה גיטיך על מנת <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שלא תמות חברתיך</span> אי לא מיתה חברתה מיגרשא ואי מיתה הא הא קיימא הא ודילמא מייתא חברתה בפלגא דעבודה ואיגלי מלת


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יג,ב גמרא
pgu: יג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  למפרע דגיטא דהא לאו גיטא הוא ועביד ליה עבודה בשני בתים אלא דאמר לה הרי זה גיטיך על מנת שתמות חברתיך ודילמא מייתא חברתה והוה ליה גיטא דהא גיטא וקם ליה בלא בית אלא דמגרש להו לתרוייהו לחדא אמר לה הרי זה גיטיך על מנת שלא תמות חברתיך ולחדא אמר לה הרי זה גיטיך על מנת שלא תכנסי לבית הכנסת ודילמא לא מייתא חברתה ולא עיילא היא לבית הכנסת והוה ליה גיטא דתרוייהו גיטא וקם ליה בלא בית אלא לחדא אמר לה הרי זה גיטיך על מנת שלא תמות חברתיך ולחדא אמר לה ה``ז גיטיך על מנת שאכנס אני לבית הכנסת דאי מייתא הא קיימא הא ואי מייתא הא קיימא הא מאי איכא למימר דילמא מייתא חברתה בפלגא דעבודה ועבד ליה עבודה למפרע בשני בתים אי חזי לה דקא בעיא למימת קדים איהו ועייל לבית הכנסת ומשוי לגיטא דהא גיטא למפרע מתקיף לה רב אסי ואיתימא רב עוירא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אלא מעתה</span> שתי יבמות הבאות מבית אחד לא יתייבמו יבמתו יבמתו ריבה מתקיף לה רבינא ואיתימא רב שרביה אלא מעתה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ארוסה לא תתייבם</span> החוצה לרבות את הארוסה תנו רבנן כהן גדול <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מקריב אונן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואינו אוכל</span> רבי יהודה אומר כל היום מאי כל היום אמר רבא לא נצרכה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>להביאו מתוך ביתו</span> אמר ליה אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>השתא לרבי יהודה אפוקי מפקינן ליה</span> דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>היה עומד ומקריב</span> על גבי המזבח ושמע שמת לו מת מניח עבודתו ויוצא דברי ר' יהודה ר' יוסי אומר יגמור ואת אמרת מייתינן ליה מתוך ביתו אלא אמר רבא מאי כל היו


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יד,א גמרא
pgu: יד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לומר שאינו עובד כל היום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>גזירה שמא יאכל</span> א``ל רב אדא בר אהבה לרבא ומי גזר רבי יהודה שמא יאכל והתנן ר' יהודה אומר אף אשה אחרת מתקינין לו שמא תמות אשתו ואי מייתא אשתו עביד עבודה ולא גזר רבי יהודה שמא יאכל אמר ליה הכי השתא התם כיון דיום הכפורים הוא דכולי עלמא לא קא אכלי הוא נמי לא אתי למיכל הכא דכולי עלמא אכלי הוא נמי אתי למיכל וכי האי גוונא מי חיילא עליה אנינות <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והא מיגרשא</span> נהי דאנינות לא חייל עליה אטרודי מי לא מיטריד


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יד,א משנה
pgu: יד
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  כל שבעת הימים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הוא זורק את הדם</span> ומקטיר את הקטורת ומיטיב את הנרות ומקריב את הראש ואת הרגל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ושאר כל הימים אם רצה</span> להקריב מקריב שכהן גדול <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מקריב חלק <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בראש</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ונוטל חלק</span> בראש


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יד,א גמרא
pgu: יד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאן תנא אמר רב חסדא דלא כרבי עקיבא דאי ר``ע הא אמר טהור שנפלה עליו הזאה טמאתו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>היכי עביד עבודה</span> דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='19'> במדבר יט </span> והזה הטהור על הטמא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>על הטמא טהור ועל הטהור טמא</span> דברי ר' עקיבא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וחכמים אומרים</span> אין הדברים הללו אמורין אלא בדברים המקבלים טומאה מאי היא כדתנן נתכוון להזות על הבהמה והזה על האדם אם יש באזוב ישנה נתכוון להזות על האדם והזה על הבהמה אם יש באזוב <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לא ישנה</span> מ``ט דר' עקיבא נכתוב רחמנא והזה הטהור עליו מאי על הטמא שמע מינה על הטמא טהור ועל הטהור טמא ורבנן האי לדברים המקבלין טומאה הוא דאתא אבל הכא קל וחומר הוא אם על הטמא טהור על הטהור לא כל שכן ור' עקיבא היינו דקאמר שלמה<span class='tlm-sfr' data-chp='3107' data-rgl='23'> קוהלת ז </span> אמרתי אחכמה והיא רחוקה ממני ורבנן ההוא למזה ולמזין עליו טהור ונוגע בהן טמא ומזה טהור והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='21'> במדבר יט </span> ומזה מי הנדה יכבס בגדיו מאי מזה נוגע והכתיב מזה והא כתיב נוגע ועוד מזה בעי כיבוס בגדים נוגע לא בעי כבוס בגדים אלא מאי מזה נושא ונכתוב רחמנא נושא מ``ט כתיב מזה הא קמ``ל דבעינן שיעור הזאה הניחא למ``ד הזאה צריכה שיעור אלא למ``ד הזאה אין צריכה שיעור מאי איכא למימר אפילו למ``ד הזאה אין צריכא שיעור הני מילי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אגבא דגברא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אבל במנא</span> צריכה שיעור דתנן כמה יהא בהן ויהא כדי הזאה כדי שיטבו


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יד,ב גמרא
pgu: יד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ראשי גבעולין ויזה אביי אמר אפילו תימא ר``ע דעביד עבודה כוליה יומא ולפניא מדו עליה וטביל ועביד הערב השמש:  ומקטיר את הקטורת ומטיב את הנרות:  אלמא קטורת ברישא והדר נרות ורמינהו מי שזכה בדישון מזבח הפנימי ומי שזכה במנורה ומי שזכה בקטורת אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מאן תנא תמיד רבי שמעון איש המצפה הוא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>והא איפכא שמעינן ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דתנן</span> בא לו לקרן מזרחית צפונית נותן מזרחה צפונה מערבית דרומית נותן מערבה דרומה ותני עלה רבי שמעון איש המצפה משנה בתמיד מזרחית צפונית נותן מזרחה צפונה מערבית דרומית נותן מערבה ואחר כך נותן דרומה אלא אמר ר' יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מאן תנא סדר יומא</span> רבי שמעון איש המצפה הוא ורמי סדר יומא אסדר יומא דתנן פייס השני מי שוחט מי זורק מי מדשן מזבח הפנימי ומי מדשן את המנורה ומי מעלה אברים לכבש פייס השלישי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חדשים</span> לקטורת בואו והפיסו אמר אביי לא קשיא כאן בהטבת שתי נרות כאן בהטבת חמש נרות למימרא דבקטורת מפסיק להו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>והא אביי</span> מסדר מערכה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>משמיה דגמרא</span> בדם התמיד מפסיק להו אמרי לא קשיא ההיא לאבא שאול הא לרבנן דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא ייטיב</span> את הנרות ואח``כ יקטיר אלא יקטיר ואחר כך ייטיב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אבא שאול אומר מטיב</span> ואחר כך מקטיר מאי טעמא דאבא שאול דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0230' data-rgl='7'> שמות ל </span> בבקר בבקר בהיטיבו את הנרות והדר יקטירנה ורבנן מאי קאמר רחמנ


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף טו,א גמרא
pgu: טו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בעידן הטבה תהא מקטר קטורת דאי לא תימא הכי בין הערבים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0230' data-rgl='8'> שמות ל </span> ובהעלות אהרן את הנרות בין הערבים יקטירנה הכי נמי דברישא מדליק נרות והדר מקטיר קטורת של בין הערבים וכי תימא הכי נמי והתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מערב עד בקר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תן לה</span> מדתה שתהא דולקת והולכת כל הלילה מערב ועד בקר דבר אחר מערב עד בקר אין לך עבודה שכשרה מערב עד בקר אלא זו בלבד אלא מאי קאמר רחמנא בעידן הדלקה תהא מקטר קטורת הכא נמי בעידן הטבה תהא מקטר קטורת ואבא שאול אמר לך שאני התם <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דכתיב אותו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>רב פפא אמר לא קשיא</span> הא רבנן הא אבא שאול במאי אוקימתא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>למתניתין דהכא</span> כרבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>פייס</span> כאבא שאול <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אימא סיפא</span> הביאו לו את התמיד <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>קרצו</span> ומרק אחר שחיטה על ידו נכנס להקטיר את הקטורת ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>להיטיב את הנרות</span> אתאן לרבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>רישא וסיפא</span> רבנן ומציעתא אבא שאול אמר לך רב פפא אין רישא וסיפא רבנן ומציעתא אבא שאול בשלמא אביי לא אמר כרב פפא רישא וסיפא רבנן ומציעתא אבא שאול לא מוקים לה אלא רב פפא מאי טעמא לא אמר כאביי אמר לך תנא ברישא הטבת שתי נרות והדר הטבת חמש נרות <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ואביי אמר לך</span> אורויי בעלמא הוא דקא מורי וסדרא הא הדר תני ליה גופא בא לו לקרן מזרחית צפונית נותן מזרחית צפונית מערבית דרומית נותן מערבית דרומית ותני עלה ר``ש איש המצפה משנה בתמיד בא לו לקרן מזרחית צפונית נותן מזרחית צפונית מערבית דרומית נותן מערבה ואח``כ נותן דרומה מ``ט דר``ש איש המצפה אמר ר' יוחנן משום חד דבי ר' ינאי אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl=' 15, 30'> במדבר כח </span> ושעיר עזים אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לחטאת לה' על עולת התמיד</span> יעשה ונסכו עולה היא ואמר רחמנא עביד בה מעשה חטאת הא כיצד נותן אחת שהיא שתים כמעשה עולה שתים שהן שתים כמעשה חטאת וליתן שתים שהן ארבע כמעשה עולה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ארבע שהן ארבע</span> כמעשה חטאת לא מצינו דמים שמכפרין וחוזרין ומכפרין וכי מצינו דמים שחציין חטאת וחציין עולה אלא ע``כ הקישן הכתוב הכא נמי בעל כרחן הקישן הכתוב התם פיסוק מתנות בעלמא היא וניתיב אחת שהיא שתים למטה כמעשה עולה שתים שהן שתים למעלה כמעשה חטאת לא מצינו דמים שחציין למעלה וחציין למטה ולא והתנן הזה ממנו אחת למעלה ושבע למטה כמצליף מאי כמצליף מחוי רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כמנגדנא</span> ולא והתנן הזה ממנו על טהרו של מזבח שבע פעמים מאי לאו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אפלגיה</span> דמזבח כדאמרי אינשי טהר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>טיהרא</span> הוא פלגא דיומא אמר רבה בר שילא ל


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף טו,ב גמרא
pgu: טו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אגופיה דמזבח</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0224' data-rgl='10'> שמות כד </span> וכעצם השמים לטהר מאי שנא דיהיב עולה ברישא והדר יהיב דחטאת ניתיב ברישא דחטאת והדר ניתיב דעולה כיון דעולה היא היא קדמה ברישא ומאי שנא דיהיב מזרחית צפונית ומערבית דרומית ניתיב דרומית מזרחית והדר צפונית מערבית אמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>עולה טעונה יסוד</span> וקרן דרומית מזרחית לא הוה ליה יסוד מאי שנא דיהיב ברישא מזרחית צפונית והדר מערבית דרומית ניתיב ברישא מערבית דרומית והדר מזרחית צפונית כיון דאמר מר כל פינות שאתה פונה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא יהו אלא דרך ימין למזרח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ברישא בההוא פגע</span> וממאי דבעולה הוא דקאמר רחמנא עביד בה מעשה חטאת ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דילמא בחטאת</span> הוא דקאמר רחמנא עביד בה מעשה עולה לא ס``ד דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl=' 10, 15, 24'> במדבר כח </span> על עולת התמיד יעשה ונסכו מאי קאמר רחמנא מידי דחטאת שדי אעולה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תנן התם</span> אמר להם <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הממונה</span> צאו והביאו טלה מלשכת בית הטלאים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>והלא</span> לשכת הטלאים הית' <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>במקצוע צפונית מערבית</span> וארבע לשכות היו שם אחת לשכת הטלאים ואחת <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לשכת החותמות</span> ואחת <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לשכת בית המוקד</span> ואחת לשכה שעושין בה לחם הפנים ורמינהו ארבע לשכות היו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לבית המוקד</span> כקטוניות הפתוחות לטרקלין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שתים בקודש ושתים בחול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>וראשי פספסין</span> מבדילין בין קודש לחול ומה היו משמשות מערבית דרומית היא היתה לשכת טלי קרב


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף טז,א גמרא
pgu: טז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  דרומית מזרחית היא לשכה שהיו עושין בה לחם הפנים מזרחית צפונית בה גנזו בית חשמונאי אבני מזבח ששקצום מלכי <עובדי כוכבים> {יון} צפונית מערבית בה יורדין לבית הטבילה אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מאן תנא מדות</span> ר``א בן יעקב היא דתנן עזרת נשים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>היתה אורך</span> מאה ושלשים וחמש על רוחב מאה ושלשים וחמש וארבע לשכות היו בד' מקצועותיה ומה היו משמשות דרומית מזרחית היא היתה לשכת הנזירים ששם נזירים מבשלים את שלמיהן ומגלחין שערן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ומשלחין תחת הדוד</span> מזרחית צפונית היא היתה לשכת דיר העצים ששם כהנים בעלי מומין עומדין ומתליעין בעצים שכל עץ שיש בו תולעת פסול לגבי מזבח צפונית מערבית היא היתה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לשכת המצורעין</span> מערבית דרומית אמר ר``א בן יעקב שכחתי מה היתה משמשת אבא שאול אומר בה היו נותנין יין ושמן והיא היתה נקראת לשכת בית שמניא הכי נמי מסתברא דר``א בן יעקב היא דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כל הכתלים שהיו שם</span> היו גבוהין חוץ מכותל מזרחי שהכהן השורף את הפרה עומד בהר המשחה ומכוון ורואה כנגד פתחו של היכל בשעת הזאת הדם ותנן כל הפתחים שהיו שם גובהן עשרים אמה ורוחבן עשר אמות ותנן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'><span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לפנים</span> ממנו סורג</span> ותנן לפנים ממנו החיל עשר אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ושתים עשרה מעלות היו</span> שם רום מעלה חצי אמה ושילחה חצי אמה ט``ו מעלות עולות מתוכה היורדות מעזרת ישראל לעזרת נשים רום מעלה חצי אמה ושילחה חצי אמה ותנן בין האולם ולמזבח כ``ב אמה ושתים עשרה מעלות היו שם רום מעלה חצי אמה ושילחה חצי אמה ותנן ר``א בן יעקב אומר מעלה היתה שם וגבוה אמה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ודוכן</span> נתון עליה ובו שלש מעלות של חצי חצי אמה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אי אמרת בשלמא</span> ר``א בן יעקב היא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>היינו דאיכסי ליה</span> פיתחא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אלא אי אמרת רבנן</span> הא איכא פלגא דאמתא דמתחזי ליה פיתחא בגוויה אלא לאו שמע מינה רבי אליעזר בן יעקב היא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>רב אדא בר אהבה אמר הא מני</span> רבי יהודה היא דתניא רבי יהודה אומר המזבח ממוצע ועומד באמצע עזרה ושלשים ושתים אמות היו ל


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף טז,ב גמרא
pgu: טז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>עשר אמות כנגד פתחו של היכל</span> י``א אמה לצפון וי``א אמה לדרום נמצא מזבח מכוון כנגד היכל וכותליו ואי סלקא דעתך מדות ר' יהודה היא מזבח באמצע עזרה מי משכחת ליה והתנן כל העזרה היתה אורך מאה ושמונים ושבע על רוחב מאה ושלשים וחמש מן המזרח למערב מאה ושמונים ושבע מקום דריסת רגלי ישראל י``א אמה מקום דריסת רגלי הכהנים י``א אמה מזבח שלשים ושתים בין האולם ולמזבח עשרים ושתים וההיכל ק' אמה וי``א אמה אחורי בית הכפורת מן הדרום לצפון מאה ושלשים וחמש הכבש והמזבח ששים ושתים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מן המזבח ולטבעות</span> ח' אמות מקום הטבעות עשרים וארבע מן הטבעות ל<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שלחנות</span> ארבע מן השלחנות ל<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ננסין</span> ארבע מן הננסין לכותל עזרה ח' אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>והמותר</span> בין הכבש ולכותל ומקום הננסין ואי סלקא דעתיך מדות ר' יהודה היא מזבח באמצע עזרה מי משכחת ליה הא רובא דמזבח בדרום קא


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יז,א גמרא
pgu: יז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אלא לאו שמע מינה רבי אליעזר בן יעקב היא שמע מינה רב אדא בריה דרב יצחק אמר האי לשכה אקצויי מקציא ודאתי מצפון מתחזיא ליה בדרום ודאתי מדרום מתחזיא ליה בצפון ומסתברא דבמערבית דרומית הואי ממאי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מדרמינן לחם הפנים</span> אלחם הפנים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ומשנינן אמר רב הונא בריה דרב יהושע</span> מר קא חשיב דרך ימין ומר קא חשיב דרך שמא


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יז,ב גמרא
pgu: יז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אי אמרת בשלמא</span> במערבית דרומית הואי היינו דמתרץ לחם הפנים אלחם הפנים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אלא אי אמרת</span> צפונית מערבית הואי סוף סוף מאי תירוצא דלחם הפנים אלא לאו שמע מינה במערבית דרומית הואי שמע מינה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והאמר מר</span> כל פינות שאתה פונה לא יהיו אלא דרך ימין למזרח הני מילי בעבודה אבל הכא חושבנא בעלמא הוא:  שכהן גדול מקריב חלק בראש ונוטל חלק בראש:  תנו רבנן כיצד מקריב חלק בראש אומר עולה זו אני מקריב מנחה זו אני מקריב כיצד נוטל חלק בראש אומר חטאת זו אני אוכל אשם זה אני אוכל ונוטל חלה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>משתי חלות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ארבע או חמש</span> ממעשה לחם הפנים רבי אומר לעולם חמש שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0324' data-rgl='9'> ויקרא כד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>והיתה לאהרן ולבניו</span> מחצה לאהרן ומחצה לבניו הא גופה קשיא אמרת נוטל חלה אחת משתי חלות מני רבי היא דאמר פלגא שקיל אימא מציעתא ארבע או חמש ממעשה לחם הפנים <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אתאן לרבנן</span> דאמרי לא שקיל פלגא אימא סיפא רבי אומר לעולם חמש רישא וסיפא רבי ומציעתא רבנן אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>רישא ומציעתא רבנן</span> ומודו רבנן בפרוסה דלאו אורח ארעא למיתבה לכ``


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יח,א גמרא
pgu: יח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ומאי ארבע או חמש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לרבנן</span> דאמרי נכנס נוטל שש ויוצא נוטל שש ושכר הגפת דלתות לא משתים עשרה בעי מיפלג <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בציר חדא מפלגא</span> חמש שקיל לר' יהודה דאמר נכנס נוטל שבע שתים בשכר הגפת דלתות ויוצא נוטל חמש מעשר בעי מיפלג בציר חדא מפלגא ושקיל ארבע רבא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כולה רבי היא</span> וסבר לה כר' יהודה ואלא מאי ארבע הא חמש בעי למשקל לא קשיא הא דאיכא משמר המתעכב הא דליכא משמר המתעכב אי איכא משמר המתעכב משמנה בעי למפלג ושקיל ארבע אי ליכא משמר המתעכב מעשר בעי למפלג ושקיל חמש <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אי הכי</span> מאי רבי אומר לעולם חמש קשיא


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יח,א משנה
pgu: יח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מסרו לו זקנים מזקני בית דין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>קורין לפניו בסדר היום</span> ואומרים לו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אישי</span> כהן גדול קרא אתה בפיך שמא שכחת או שמא לא למדת ערב יום כפורים שחרית מעמידין אותו בשער מזרח ומעבירין לפניו פרים ואילים וכבשים כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שיהא מכיר</span> ורגיל בעבודה כל שבעת הימים לא היו מונעין ממנו מאכל ומשתה ערב יוה``כ עם חשיכה לא היו מניחין אותו לאכול הרבה מפני שהמאכל מביא את השינה


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יח,א גמרא
pgu: יח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בשלמא שמא שכח לחיי אלא שמא לא למד מי מוקמינן כי האי גוונא והתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0321' data-rgl='10'> ויקרא כא </span> והכהן הגדול מאחיו שיהא גדול מאחיו בכח בנוי בחכמה ובעושר אחרים אומרים מנין שאם אין לו שאחיו הכהנים מגדלין אותו ת``ל והכהן הגדול מאחיו גדלהו משל אחיו אמר רב יוסף לא קשיא כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>במקדש ראשון</span> כאן במקדש שני דאמר ר' אסי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>תרקבא</span> ד<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דינרי</span> עיילא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מרתא בת בייתוס</span> לינאי מלכא על דאוקמיה ליהושע בן גמלא בכהני רברבי:  ערב יום הכפורים שחרית וכו':  תנא אף השעירים ותנא דידן מאי טעמא לא תנא שעירים כיון דעל חטא קא אתו חלשא דעתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אי הכי</span> פר נמי על חטא הוא דאתי פר כיון דעליו ועל אחיו הכהנים הוא דאתי באחיו הכהנים אי איכא איניש דאית ביה מילתא מידע ידע ליה ומהדר ליה בתשובה בכולהו ישראל לא ידע אמר רבינא היינו דאמרי אינשי אי בר אחתיך <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דיילא</span> הוי חזי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בשוקא קמיה לא תחליף</span>:  כל שבעת הימים לא היו מונעין וכו':  תניא רבי יהודה בן נקוסא אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מאכילין אותו</span> סלתות וביצים כדי למסמסו אמרו לו כל שכן שאתה מביאו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לידי חימום</span> תניא סומכוס אמר משום ר' מאיר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אין מאכילין אותו</span> לא אב``י ואמרי לה לא אבב``י ויש אומרים אף לא יין לבן לא אב``י לא אתרוג ולא ביצים ולא יין ישן ואמרי לה לא אבב``י לא אתרוג ולא ביצים ולא בשר שמן ולא יין ישן ויש אומרים אף לא יין לבן מפני שהיין לבן מביא את האדם לידי טומאה תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>זב תולין לו במאכל</span> וכל מיני מאכל אלעזר בן פנחס אומר משום רבי יהודה בן בתירא אין מאכילין אותו לא חגב``י ולא גב``ם ולא כל דברים המביאין לידי טומאה לא חגב``י לא חלב ולא גבינה ולא ביצה ולא יין ולא גב``ם מי גריסין של פול ובשר שמן ומרייס ולא כל דברים המביאין לידי טומאה לאתויי מאי לאתויי הא דת``ר חמשה דברים מביאים את האדם לידי טומאה ואלו הן השו


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יח,ב גמרא
pgu: יח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  והשחלים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>חלגלוגות</span> והביצים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הגרגיר</span><span class='tlm-sfr' data-chp='09b04' data-rgl='39'> מלכים ב ד </span> ויצא אחד אל השדה ללקט אורות תנא משמיה דר' מאיר זה גרגיר אמר ר' יוחנן למה נקרא שמן אורות שמאירות את העינים אמר רב הונא <המוציא> [המוצא] גרגיר אם יכול לאכלו אוכלו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואם לאו</span> מעבירו על גבי עיניו אמר רב פפא בגרגירא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מצרנאה</span> אמר רב גידל אמר רב אכסנאי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא יאכל ביצים</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לא יישן בטליתו של בעל הבית</span> רב כי מקלע לדרשיש מכריז <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מאן הויא ליומא</span> רב נחמן כד מקלע לשכנציב מכריז מאן הויא ליומא והתניא ר' אליעזר בן יעקב אומר לא ישא אדם אשה במדינה זו וילך וישא אשה במדינה אחרת שמא יזדווגו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>זה אצל זה</span> ונמצא אח נושא אחותו <ואב נושא בתו> וממלא כל העולם כולו ממזרות ועל זה נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0319' data-rgl='29'> ויקרא יט </span> ומלאה הארץ זמה אמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>רבנן קלא אית להו</span> והאמר רבא תבעוה להנשא ונתפייסה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>צריכה לישב שבעה נקיים</span> רבנן אודועי הוו מודעו להו מקדם הוו מקדמי ומשדרי שלוחא ואי בעית אימא יחודי הוו מיחדי להו לפי שאינו דומה מי שיש לו פת בסלו למי שאין לו פת בסלו


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יח,ב משנה
pgu: יח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מסרוהו זקני בית דין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לזקני כהונה</span> והעלוהו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בית אבטינס</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>והשביעוהו</span> ונפטרו והלכו להם ואמרו לו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אישי</span> כהן גדול אנו שלוחי בית דין ואתה שלוחנו ושליח בית דין משביעין אנו עליך במי ששכן שמו בבית הזה שלא תשנה דבר מכל מה שאמרנו לך <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הוא פורש ובוכה</span> והן פורשין ובוכין אם <הוא> היה חכם דורש <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואם לאו</span> תלמידי חכמים דורשים לפניו ואם רגיל לקרות קורא ואם לאו קורין לפניו ובמה קורין לפניו באיוב ובעזרא ובדברי הימים זכריה בן קבוטל אומר פעמים הרבה קריתי לפניו בדניאל


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יט,א גמרא
pgu: יט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>תנא ללמדו חפינה</span> אמר רב פפא שתי לשכות היו לו לכ``ג אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לשכת פרהדרין</span> ואחת לשכת בית אבטינס אחת בצפון ואחת בדרום אחת בצפון דתנן ו' לשכות היו בעזרה ג' בצפון וג' בדרום שבדרום לשכת המלח לשכת הפרוה לשכת המדיחין לשכת המלח ששם היו נותנין מלח לקרבן לשכת הפרוה ששם היו מולחין עורות קדשים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>על גגה</span> היתה בית טבילה לכ``ג ביוה``כ לשכת המדיחין שם היו מדיחין קרבי קדשים ומשם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מסיבה</span> עולה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לגג בית הפרוה</span> ג' שבצפון לשכת העץ <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לשכת הגולה</span> לשכת הגזית לשכת העץ אמר ר' אליעזר בן יעקב שכחתי מה היתה משמשת אבא שאול אומר לשכת כ``ג היתה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אחורי שתיהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וגג שלשתן שוה</span> לשכת הגולה שם היה בור הגולה והגלגל נתון עליו ומשם מספיקין מים לכל העזרה לשכת הגזית שם היה סנהדרין של ישראל יושבת ודנה את הכהנים ומי שנמצא בו פסול היה לובש שחורים ומתעטף שחורים ויצא והלך לו ושלא נמצא בו פסול היה לובש לבנים ומתעטף לבנים ונכנס ומשמש עם אחיו הכהנים אחת בדרום דתנן שבעה שערים היו בעזרה ג' בצפון וג' בדרום ואחד במזרח שבדרום שער הדלקה שני לו שער הקרבן שלישי לו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שער המים</span> שבמזרח שער נקנור ושתי לשכות היו שם אחת בימינו ואחת בשמאלו אחת לשכת פנחס המלבש ואחת לשכת עושי חביתין שבצפון שער ניצוץ בנין אכסדרה היה ועלייה בנויה לו על גביו ושם כהנים שומרים מלמעלה ולוים מלמטה ושלפנים הימנו החיל שני לו שער הקרבן שלישי לו שער בית המוקד ותניא חמש טבילות <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ועשרה קדושין</span> טובל כ``ג ומקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בו ביום</span> וכולן בקודש [על גג] בית הפרוה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>חוץ מזו</span> שהיתה בחול על גבי שער המים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ובצד לשכתו היתה</span> ולא ידענא אי לשכת פרהדרין בצפון ולשכת בית אבטינס בדרום או לשכת בית אבטינס בצפון ולשכת פרהדרין בדרום ומסתברא דלשכת פרהדרין בדרום הואי מאי טעמא מקדים קאי ומיסך את רגליו וטביל ואזיל לצפון וגמר חפינה ואתי לבית המקדש ועביד עבודה כולי יומא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לבהדי פניא מדו עליה</span> והדר אזיל לדרום וטביל <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ונייח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דאי אמרת לשכת פרהדרין</span> בצפון <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מקדים קאי ומיסך רגליו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ואזיל לדרום</span> וטביל וגמר חפינה ואתי לבית המקדש ועביד עבודה כוליה יומא להדי פניא מדו עליה והדר אזיל לדרום וטביל ובעי מהדר ומיזל לצפון ומינח ומי טרח מטרחינן ליה כולי האי <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אלמה לא</span> מטרחינן ליה טפי דאי צדוקי הוא ליפרוש אי נמי שלא תזוח דעתו עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>דאי לא תימא הכי</span> נעבדינהו לתרוייהו בהדי הדדי אי נמי תסגי ליה בחדא:  ואמרו לו אישי כהן גדול וכו':  לימא תהוי תיובתא דרב הונא בריה דרב יהושע דאמר רב הונא בריה דרב יהושע <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>הני כהני</span> שלוחי דרחמנא נינהו דאי אמרת שלוחי דידן נינה


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יט,ב גמרא
pgu: יט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מי איכא מידי דאנן לא מצינן למעבד ושלוחי דידן מצו עבדי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הכי קאמרי ליה</span> משביעין אנו עליך על דעתינו ועל דעת בית דין:  הוא פורש ובוכה והן פורשין ובוכין וכו':  הוא פורש ובוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שחשדוהו צדוקי</span> והם פורשין ובוכין דא``ר יהושע בן לוי כל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>החושד בכשרים לוקה בגופו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וכל כך למה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שלא יתקן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מבחוץ</span> ויכניס כדרך שהצדוקין עושין ת``ר מעשה בצדוקי אחד שהתקין מבחוץ והכניס ביציאתו היה שמח שמחה גדולה פגע בו אביו אמר לו בני אף על פי שצדוקין אנו מתיראין אנו מן הפרושים אמר לו כל ימי הייתי מצטער על המקרא הזה<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='2'> ויקרא טז </span> כי בענן אראה על הכפורת אמרתי מתי יבוא לידי ואקיימנו עכשיו שבא לידי לא אקיימנו אמרו לא היו ימים מועטין עד שמת והוטל באשפה והיו תולעין יוצאין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מחוטמו</span> ויש אומרים ביציאתו ניגף דתני רבי חייא כמין קול נשמע בעזרה שבא מלאך וחבטו על פניו ונכנסו אחיו הכהנים ומצאו ככף רגל עגל בין כתפיו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1201' data-rgl='7'> יחזקאל א </span> ורגליהם רגל ישרה וכף רגליהם ככף רגל עגל:  א``ר זכריה בן קבוטל וכו':  מתני ליה רב חנן בר רבא לחייא בר רב קמיה דרב א``ר זכריה בן קפוטל ומחוי ליה רב בידיה קבוטל ונימא ליה מימר ק``ש הוה קרי וכי האי גוונא מי שרי והא``ר יצחק בר שמואל בר מרתא הקורא את שמע לא ירמוז בעיניו ולא יקרוץ בשפתותיו ולא יורה באצבעותיו ותניא רבי אלעזר חסמא אומר הקורא את שמע ומרמז בעיניו ומקרץ בשפתותיו ומראה באצבעו עליו הכתוב אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1043' data-rgl='22'> ישעיהו מג </span> ולא אותי קראת יעקב לא קשיא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בפרק ראשון</span> הא בפרק שני ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0506' data-rgl='7'> דברים ו </span> ודברת <span class='tlm-rsh' data-nro='10'><span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בם</span></span> בם <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ולא בתפלה</span> ודברת בם בם יש לך רשות לדבר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ולא בדברים אחרים</span> רבי אחא אומר ודברת בם עשה אותן קבע ואל תעשם עראי אמר רבא השח שיחת חולין עובר בעשה שנאמר ודברת בם בם ולא בדברים אחרים רב אחא בר יעקב אמר עובר בלאו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3101' data-rgl='8'> קוהלת א </span> כל הדברים יגעים <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לא יוכל איש לדבר</span>


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יט,ב משנה
pgu: יט
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  בקש להתנמנם פרחי כהונה מכין לפניו ב<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אצבע צרדא</span> ואומרים לו אישי כ``ג עמוד <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>והפג</span> אחת על הרצפה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ומעסיקין אותו</span> עד שיגיע זמן השחיטה


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף יט,ב גמרא
pgu: יט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי צרדא אמר רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>צרתה דדא</span> מאי היא גודל מחוי רב הונא ואזל קלא בכולי בי רב:  ואומרים לו אישי כ``ג הפג אחת על הרצפה וכו':  אמר רב יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>על חדת</span> מאי היא אמרי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אחוי קידה</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ומעסיקין אותו</span> עד שיגיע זמן שחיטה <וכו'>:  תנא לא היו מעסיקין אותו לא בנבל ולא בכנור <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אלא בפה</span> ומה היו אומרין<span class='tlm-sfr' data-chp='26c7' data-rgl='1'> תהילים קכז </span> אם ה' לא יבנה בית <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שוא עמלו בוניו בו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מיקירי ירושלים</span> לא היו ישנין כל הלילה כדי שישמע כ``ג קול הברה ולא תהא שינה חוטפתו תניא אבא שאול אמר אף בגבולין היו עושין כן זכר למקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אלא שהיו חוטאין</span> אמר אביי ואיתימא ר``נ בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>תרגומא</span> נהרדעא דא``ל אליהו לרב יהודה אחוה דרב סלא חסידא אמריתו אמאי לא אתי משיח והא האידנא יומא דכיפורי הוא ואבעול כמה בתולתא בנהרדעא אמר ליה הקב``ה מאי אמר אמר לי


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף כ,א גמרא
pgu: כ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
 <span class='tlm-sfr' data-chp='0104' data-rgl='7'> בראשית ד </span> לפתח חטאת רבץ ושטן מאי אמר א``ל שטן ביומא דכיפורי לית ליה רשותא לאסטוני ממאי אמר רמי בר חמא השטן בגמטריא תלת מאה ושיתין וארבעה הוי תלת מאה ושיתין וארבעה יומי אית ליה רשותא לאסטוני ביומא דכיפורי לית ליה רשותא לאסטוני


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף כ,א משנה
pgu: כ
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  בכל יום <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תורמין את המזבח</span> בקריאת הגבר או <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>סמוך לו</span> בין לפניו בין לאחריו וביוה``כ מחצות <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וברגלים מאשמורה הראשונה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ולא היתה קריאת הגבר מגעת</span> עד שהיתה עזרה מלאה מישראל


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף כ,א גמרא
pgu: כ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תנן התם אברים שפקעו מעל גבי המזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>קודם חצות</span> יחזיר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ומועלין בהן</span> ל<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אחר חצות</span> לא יחזיר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואין מועלין בהן</span> מנה``מ אמר רב כתוב אחד אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='2'> ויקרא ו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כל הלילה והקטיר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וכתוב אחד אומר כל הלילה והרים</span> הא כיצד חלקהו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>חציו להקטרה</span> וחציו להרמה מתיב רב כהנא בכל יום <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תורמין את המזבח</span> בקריאת הגבר או <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>סמוך לו</span> בין מלפניו בין מלאחריו וביום הכפורים מחצות וברגלים מאשמורה הראשונ


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף כ,ב גמרא
pgu: כ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ואי סלקא דעתך מחצות דאורייתא היא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>היכי מקדמינן</span> <והיכי מאחרינן> אלא אמר ר' יוחנן ממשמע שנא' כל הלילה איני יודע שהוא עד הבקר ומה ת``ל עד הבקר תן בקר לבקרו של לילה הלכך בכל יום תורמין את המזבח בקריאת הגבר או סמוך לו בין מלפניו בין מלאחריו סגיא ביוה``כ דאיכא חולשא דכ``ג עבדינן מחצות וברגלים דנפישי ישראל ונפישי קרבנות עבדינן מאשמורת הראשונה כדקתני טעמא לא היתה קריאת הגבר מגעת עד שהית' עזרה מלאה מישראל מאי קריאת הגבר רב אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>קרא גברא</span> רבי שילא אמר קרא תרנגולא רב איקלע לאתריה דרבי שילא לא הוה אמורא למיקם עליה דרבי שילא קם רב עליה וקא מפרש מאי קריאת הגבר קרא גברא אמר ליה רבי שילא ולימא מר קרא תרנגולא א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אבוב לחרי זמר</span> לגרדאי לא מקבלוה מיניה כי הוה קאימנא עליה דר' חייא ומפרישנא מאי קריאת הגבר קרא גברא ולא אמר לי ולא מידי ואת אמרת לי אימא קרא תרנגולא א``ל מר ניהו רב <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>נינח מר</span> א``ל אמרי אינשי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אי תגרת ליה פוץ עמריה</span> איכא דאמרי הכי א``ל מעלין בקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ולא מורידין</span> תניא כותיה דרב תניא כותיה דרבי שילא תניא כותיה דרב <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>גביני כרוז</span> מהו אומר עמדו כהנים לעבודתכם ולוים לדוכנכם וישראל למעמדכם והיה קולו נשמע בשלש פרסאות מעשה באגריפס המלך שהיה בא בדרך ושמע קולו בג' פרסאות וכשבא לביתו שיגר לו מתנות ואעפ``כ כ``ג משובח ממנו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דאמר מר</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כבר אמר אנא השם</span> ונשמע קולו ביריחו ואמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן מירושלים ליריחו י' פרסי ואע``ג דהכא איכא חולשא והכא ליכא חולשא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>והכא יממא</span> והתם ליליא דא``ר לוי מפני מה אין קולו של אדם נשמע ביום כדרך שנשמע בלילה מפני גלגל חמה שמנסר ברקיע כחרש המנסר בארזים והאי חירגא דיומא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לא שמיה</span> והיינו דקאמר נבוכדנצר<span class='tlm-sfr' data-chp='3404' data-rgl='32'> דנייאל ד </span> וכל דיירי ארעא <כלא> [כלה] חשיבין ת``ר אלמלא גלגל חמה נשמע קול המונה של רומי ואלמלא קול המונה של רומי נשמע קול גלגל חמה ת``ר שלש קולות הולכין מסוף העולם ועד סופו ואלו הן קול גלגל חמה וקול המונה של רומי וקול נשמה בשעה שיוצאה מן הגוף וי``א אף ליד


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף כא,א גמרא
pgu: כא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ויש אומרים אף רידייא ובעו רבנן רחמי אנשמה בשעה שיוצאה מן הגוף ובטלוה תניא כוותיה דרבי שילא היוצא לדרך קודם קריאת הגבר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דמו בראשו</span> רבי יאשיה אומר עד שישנה ויש אומרים עד שישלש ובאיזה תרנגול אמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בתרנגול בינוני</span> אמר רב יהודה אמר רב בשעה שישראל עולין לרגל עומדין צפופין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>משתחוים רווחים</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נמשכין אחת עשרה אמה אחורי בית הכפורת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מאי קאמר</span> הכי קאמר אף על פי שנמשכין אחת עשרה אמה אחורי בית הכפורת ועומדים צפופין כשהן משתחוין משתחוין רווחים וזה אחד מעשרה נסים שנעשו במקדש דתנן עשרה נסים נעשו בבית המקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לא הפילה אשה</span> מריח בשר הקדש ולא הסריח בשר הקדש מעולם ולא נראה זבוב <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בבית המטבחים</span> ולא אירע קרי לכהן גדול ביום הכפורים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ולא נמצא פסול בעומר</span> ובשתי הלחם ובלחם הפנים עומדים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>צפופים</span> ומשתחוים רווחים ולא הזיק נחש ועקרב בירושלים מעולם ולא אמר אדם לחברו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>צר לי המקום</span> שאלין בירושלים פתח במקדש וסיים בירושלים איכא תרתי אחרנייתא במקדש דתניא מעולם לא כבו גשמים אש של עצי המערכה ועשן המערכה אפי' כל הרוחות שבעולם באות ומנשבות בו אין מזיזות אותו ממקומו ותו ליכא והתניא רב שמעיה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בקלנבו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שברי כלי חרס</span> נבלעין במקומן ואמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מוראה ונוצה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ודישון מזבח הפנימי ודישון המנורה</span> נבלעין במקומן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>פסולי תלתא הוו</span> חשבינהו בחד אפיק תרי ועייל תרי אי הכי בלועין נמי תרי הוו חשבינהו בחד חסרו להו איכא נמי אחריתי דאמר רבי יהושע בן לוי נס גדול היה נעשה בלחם הפנים סלוקו כסדורו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a21' data-rgl='7'> שמואל א כא </span> לשום לחם <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>חום ביום הלקחו</span> ותו ליכא והאמר ר' לוי דבר זה מסורת בידינו מאבותינו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מקום ארון אינו מן המדה</span> ואמר רבנאי אמר שמואל כרובים בנס היו עומדין ניסי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>דבראי</span> קא חשיב ניסי דגואי לא קא חשיב אי הכי לחם הפנים נמי ניסי דגואי הוא לחם הפנים ניסי דבראי הוא דאמר ריש לקיש מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0324' data-rgl='6'> ויקרא כד </span> על השלחן הטהור טהור מכלל שהוא טמ


id: 2501
lvr: 25
prk: 01
nru: דף כא,ב גמרא
pgu: כא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כלי עץ ה<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>עשוי לנחת</span> הוא וכל כלי [עץ] העשוי לנחת אינו מקבל טומאה וחוצץ בפני טומאה אלא מלמד <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שמגביהין אותו</span> לעולי רגלים ואומרים להם ראו חיבתכם לפני המקום שסילוקו כסדורו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a21' data-rgl='7'> שמואל א כא </span> לשום לחם חום ביום הלקחו ותו ליכא והאמר רב אושעיא בשעה שבנה שלמה בית המקדש נטע בו כל מיני מגדים של זהב והיו מוציאין פירותיהן בזמנן וכשהרוח מנשבת בהן נושרין שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='2672' data-rgl='16'> תהילים עב </span> ירעש כלבנון פריו וכשנכנסו נכרים להיכל יבש שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1901' data-rgl='4'> נחום א </span> ופרח לבנון אומלל ועתיד הקב``ה להחזירן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1035' data-rgl='2'> ישעיהו לה </span> פרוח תפרח ותגל אף גילת ורנן כבוד הלבנון נתן לה ניסי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דקביעי</span> לא קא חשיב השתא דאתית להכי ארון וכרובים נמי ניסי דקביעי נינהו אמר מר ועשן המערכה ומי הוה עשן במערכה והתניא חמשה דברים נאמרו באש של מערכה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>רבוצה כארי</span> וברה כחמה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ויש בה ממש</span> ואוכלת לחין כיבשין ואינה מעלה עשן כי קא אמרינן בדהדיוט דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='7'> ויקרא א </span> ונתנו בני אהרן הכהן אש על המזבח אע``פ שאש יורדת מן השמים מצוה להביא מן ההדיוט רבוצה כארי והתניא א``ר חנינא סגן הכהנים אני ראיתיה ורבוצה ככלב לא קשיא כאן במקדש ראשון כאן במקדש שני ובמקדש שני מי הואי והאמר רב שמואל בר איניא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2201' data-rgl='8'> חגיי א </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וארצה בו ואכבד</span> וקרינן ואכבדה מאי שנא דמחוסר ה``א אלו חמשה דברים שהיו בין מקדש ראשון למקדש שני ואלו הן ארון וכפורת וכרובים אש ושכינה ורוח הקודש ואורים ותומים אמרי אין מיהוה הוה סיועי לא מסייעא ת``ר שש אשות הן יש אוכלת ואינה שותה ויש שותה ואינה אוכלת ויש אוכלת ושותה ויש אוכלת לחין כיבשין ויש אש <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>דוחה אש</span> ויש אש אוכלת אש יש אש אוכלת ואינה שותה הא דידן שותה ואינה אוכלת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דחולין</span> אוכלת ושותה דאליהו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a18' data-rgl='38'> מלכים א יח </span> ואת המים אשר בתעלה לחכה אוכלת לחין כיבשין דמערכה יש אש דוחה אש <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דגבריאל</span> ויש אש אוכלת אש דשכינה דאמר מר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הושיט אצבעו</span> ביניהם ושרפן ועשן המערכה אפילו כל הרוחות שבעולם אין מזיזות אותו ממקומו והאמר ר' יצחק בר אבדימי במוצאי יו``ט האחרון של חג הכל צופין לעשן המערכה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>נוטה כלפי צפון</span> עניים שמחין ובעלי בתים עצבין מפני שגשמי שנה מרובין ופירותיהן מרקיבין נטה כלפי דרום עניים עצבין ובעלי בתים שמחין מפני שגשמי שנה מועטין ופירותיהן משתמרין נטה כלפי מזרח הכל שמחין כלפי מערב הכל עצבין דאזיל ואתי כדיקלי ואבדורי לא הוה מיבדר אמר מר כלפי מזרח הכל שמחין כלפי מערב הכל עצבין ורמינהו מזרחית לעולם יפה מערבית לעולם קשה רוח צפונית יפה לחטין בשעה שהביאו שליש וקשה לזיתים בזמן שהן חונטין רוח דרומית קשה לחטין בשעה שהביאו שליש ויפה לזיתים בזמן שהן חונטין ואמר רב יוסף ואיתימא מר זוטרא וסימניך שלחן בצפון ומנורה בדרום <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>האי מרבה דידיה</span> והאי מרבה דידיה לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הא לן והא להו</span>:
<BR


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כב,א משנה
pgu: כב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בראשונה כל מי שרוצה לתרום</span> את המזבח תורם <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ובזמן שהן מרובין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>רצין ועולין בכבש</span> כל הקודם את חבירו בארבע אמות זכה ואם היו שניהן שוין הממונה אומר להן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הצביעו</span> ומה הן מוציאין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אחת או שתים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואין מוציאין אגודל במקדש</span> מעשה שהיו שניהם שוין ורצין ועולין בכבש ודחף אחד מהן את חבירו ונפל ונשברה רגלו וכיון שראו בית דין שבאין לידי סכנה התקינו שלא יהו תורמין את המזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אלא בפייס</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ארבע פייסות היו שם</span> וזה הפייס הראשון


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כב,א גמרא
pgu: כב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>והא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מעיקרא</span> מאי טעמא לא תקינו לה רבנן פייסא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מעיקרא סבור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כיון דעבודת לילה היא</span> לא חשיבא להו ולא אתו כיון דחזו דקאתו ואתו לידי סכנה תקינו לה פייסא והרי איברים ופדרים דעבודת לילה היא ותקינו לה רבנן פייסא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>סוף עבודה דיממא היא</span> האי נמי תחלת עבודה דיממא היא דאמר ר' יוחנן קידש ידיו לתרומת הדשן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>למחר אין צריך לקדש</span> שכבר קידש <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מתחילת עבודה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אימא שכבר קידש מתחילה</span> לעבודה איכא דאמרי מעיקרא סבור כיון דאיכא אונס שינה לא אתו כיון דחזו דאתו וקאתו נמי לידי סכנה תקינו לה רבנן פייסא והרי איברים ופדרים דאיכא אונס שינה ותקינו לה רבנן פייסא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שאני מיגנא ממיקם</span> ותקנתא להך גיסא הואי תקנתא להאי גיסא הואי דתניא מי שזכה בתרומת הדשן <יזכה> [זכה] בסידור מערכה וב<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>שני גזירי עצים</span> אמר רב אשי שתי תקנות הוו מעיקרא סבור לא אתו כיון דחזו דקאתו ואתו נמי לידי סכנה תקינו לה פייסא כיון דתקינו לה פייסא לא אתו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אמרי מי יימר דמתרמי</span> לן הדר תקינו להו מי שזכה בתרומת הדשן יזכה בסידור מערכה ובשני גזירי עצים כי היכי דניתו וניפייסו:  <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ובזמן שהן מרובין</span> וכו':  אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>פשיטא לי</span> ארבע אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>דארעא</span> לא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>רצין ועולין בכבש</span> תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>קמייתא נמי לא</span> רצין ועולין בכבש תנן והדר כל הקודם את חבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>דביני ביני</span> נמי לא דלא מסיימא מילתא פשיטא לי דגבי מזבח תנן בעי רב פפא ארבע אמות שאמרו בהדיה אמה יסוד ואמה סוב


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כב,ב גמרא
pgu: כב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>או דילמא</span> בר מאמה יסוד ואמה סובב תיקו:  ואם היו שניהן שוין הממונה אומר להם הצביעו וכו':  תנא הוציאו אצבעותיכם למנין <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ונימנינהו לדידהו</span> מסייע ליה לרבי יצחק דאמר רבי יצחק אסור למנות את ישראל אפילו לדבר מצוה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a11' data-rgl='8'> שמואל א יא </span> ויפקדם <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בבזק</span> מתקיף לה רב אשי ממאי דהאי בזק לישנא דמיבזק הוא ודילמא שמא דמתא הוא כדכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0701' data-rgl='5'> שופטים א </span> וימצאו אדני בזק אלא מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='08a15' data-rgl='4'> שמואל א טו </span> וישמע שאול את העם <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ויפקדם בטלאים</span> אמר רבי אלעזר כל המונה את ישראל עובר בלאו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1302' data-rgl='1'> הושע ב </span> והיה מספר בני ישראל כחול הים אשר לא ימד רב נחמן בר יצחק אמר עובר בשני לאוין שנאמר לא ימד ולא יספר אמר רבי שמואל בר נחמני ר' יונתן רמי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כתיב והיה מספר בני ישראל כחול הים</span> וכתיב אשר לא ימד ולא יספר לא קשיא כאן בזמן שישראל עושין רצונו של מקום כאן בזמן שאין עושין רצונו של מקום רבי אמר משום אבא יוסי בן דוסתאי לא קשיא כאן בידי אדם כאן בידי שמים אמר רב נהילאי בר אידי אמר שמואל כיון שנתמנה אדם פרנס על הציבור מתעשר מעיקרא כתיב ויפקדם בבזק ולבסוף כתיב ויפקדם בטלאים ודילמא מדידהו א``כ מאי רבותא דמילתא<span class='tlm-sfr' data-chp='08a15' data-rgl='5'> שמואל א טו </span> וירב בנחל אמר ר' מני על עסקי נחל בשעה שאמר לו הקב``ה לשאול<span class='tlm-sfr' data-chp='08a15' data-rgl='3'> שמואל א טו </span> לך והכית את עמלק אמר ומה נפש אחת אמרה תורה הבא עגלה ערופה כל הנפשות הללו על אחת כמה וכמה ואם אדם חטא בהמה מה חטאה ואם גדולים חטאו קטנים מה חטאו יצאה בת קול ואמרה לו<span class='tlm-sfr' data-chp='3107' data-rgl='16'> קוהלת ז </span> אל תהי צדיק הרבה ובשעה שאמר לו שאול לדואג<span class='tlm-sfr' data-chp='08a22' data-rgl='18'> שמואל א כב </span> סוב אתה ופגע בכהנים יצאה בת קול ואמרה לו<span class='tlm-sfr' data-chp='3107' data-rgl='17'> קוהלת ז </span> אל תרשע הרבה אמר רב הונא כמה לא חלי ולא מרגיש גברא דמריה סייעיה שאול באחת ועלתה לו דוד בשתים ולא עלתה לו שאול באחת מאי היא מעשה דאגג והא איכא מעשה דנוב עיר הכהנים אמעשה דאגג כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a15' data-rgl='11'> שמואל א טו </span> נחמתי כי המלכתי את שאול למלך דוד בשתים מאי נינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דאוריה ודהסתה</span> והא איכא נמי מעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דבת שבע</span> התם אפרעו מיניה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b12' data-rgl='6'> שמואל ב יב </span> ואת הכבשה ישלם ארבעתים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ילד</span> אמנון תמר ואבשלום התם נמי אפרעו מיניה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b24' data-rgl='15'> שמואל ב כד </span> ויתן ה' דבר <בעם מן הבקר> [בישראל מהבקר] ועד עת מועד התם לא אפרעו מגופיה התם נמי לא אפרעו מגופיה לאיי אפרעו מגופיה דאמר רב יהודה אמר רב ששה חדשים נצטרע דוד ופרשו הימנו סנהדרין ונסתלקה הימנו שכינה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='26b9' data-rgl='88'> תהילים קיט </span> ישובו לי יראיך וידעי עדותיך וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2651' data-rgl='14'> תהילים נא </span> השיבה לי ששון ישעך והא אמר רב קבל דוד לה``ר כשמואל דאמר לא קבל דוד לה``ר ולרב נמי דאמר קבל דוד לה``ר הא איפרעו מיניה דאמר רב יהודה אמר רב בשעה שאמר לו דוד למפיבושת<span class='tlm-sfr' data-chp='08b19' data-rgl='30'> שמואל ב יט </span> אמרתי אתה וציבא תחלקו את השדה יצאה בת קול ואמרה לו רחבעם וירבעם יחלקו את המלכות<span class='tlm-sfr' data-chp='08a13' data-rgl='1'> שמואל א יג </span> בן שנה שאול במלכו אמר רב הונא כבן שנה שלא טעם טעם חטא מתקיף לה רב נחמן בר יצחק ואימא כבן שנה שמלוכלך בטיט ובצואה אחויאו ליה לרב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>סיוטא</span> בחלמיה אמר נעניתי לכם עצמות שאול בן קיש הדר חזא סיוטא בחלמיה אמר נעניתי לכם עצמות שאול בן קיש מלך ישראל אמר רב יהודה אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מפני</span> מה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לא נמשכה</span> מלכות בית שאול מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שלא היה בו שום דופי</span> דאמר רבי יוחנן משום רבי שמעון בן יהוצדק אין מעמידין פרנס על הציבור אלא אם כן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>קופה של שרצים</span> תלויה לו מאחוריו שאם תזוח דעתו עליו אומרין לו חזור לאחוריך אמר רב יהודה אמר רב מפני מה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>נענש שאול</span> מפני שמחל על כבודו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a10' data-rgl='27'> שמואל א י </span> ובני בליעל אמרו מה יושיענו זה ויבזוהו ולא הביאו לו מנחה ויהי כמחריש וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a11' data-rgl='1'> שמואל א יא </span> ויעל נחש העמוני ויחן על יבש גלעד וגו' ואמר רבי יוחנן משום ר' שמעון בן יהוצדק כל תלמיד חכ


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כג,א גמרא
pgu: כג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שאינו נוקם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ונוטר</span> כנחש אינו תלמיד חכם והכתיב לא תקום ולא תטור ההוא בממון הוא דכתיב דתניא איזו היא נקימה ואיזו היא נטירה נקימה אמר לו השאילני מגלך אמר לו לאו למחר אמר לו הוא השאילני קרדומך אמר לו איני משאילך כדרך שלא השאלתני זו היא נקימה ואיזו היא נטירה א``ל השאילני קרדומך אמר ליה לא למחר א``ל השאילני חלוקך אמר לו הילך <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>איני כמותך שלא השאלתני זו היא נטירה</span> וצערא דגופא לא והא תניא הנעלבין ואינן עולבין שומעין חרפתן ואינן משיבין עושין מאהבה ושמחין ביסורין עליהן הכתוב אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0705' data-rgl='31'> שופטים ה </span> ואוהביו כצאת השמש בגבורתו לעולם דנקיט ליה בליביה והאמר רבא כל המעביר על מדותיו מעבירין לו על כל פשעיו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דמפייסו ליה</span> ומפייס:  ומה הן מוציאין אחת או שתים וכו':  השתא שתים מוציאין אחת מבעיא אמר רב חסדא לא קשיא כאן בבריא כאן ב<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חולה</span> והתניא אחת מוציאין שתים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אין מוציאין</span> במה דברים אמורים בבריא אבל בחולה אפילו שתים מוציאין והיחידין מוציאין שתים ואין מונין להן אלא אחת ואין מונין לו אלא אחת והתניא אין מוציאין לא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שליש</span> ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>גודל</span> מפני הרמאים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואם הוציא שליש מונין לו</span> גודל אין מונין לו ולא עוד [אלא] שלוקה מן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הממונה בפקיע</span> מאי מונין לו נמי אחת מאי פקיע אמר רב מדרא מאי מדרא אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מטרקא דטייעי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דפסיק רישיה</span> אמר אביי מריש הוה אמינא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דתנן</span> בן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ביבאי</span> ממונה על הפקיע אמינא פתילתא כדתנן מבלאי מכנסי הכהנים ומהמייניהן מהן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>היו מפקיעין</span> ובהן היו מדליקין כיון דשמענא להא דתניא ולא עוד אלא שלוקה מן הממונה בפקיע אמינא מאי פקיע <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נגדא</span>:  מעשה שהיו שניהן שוין ורצין ועולין בכבש:  ת``ר מעשה בשני כהנים שהיו שניהן שוין ורצין ועולין בכבש קדם אחד מהן לתוך ארבע אמות של חבירו נטל סכין ותקע לו בלבו עמד רבי צדוק <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>על מעלות האולם</span> ואמר אחינו בית ישראל שמעו הרי הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0521' data-rgl='1'> דברים כא </span> כי ימצא חלל באדמה ויצאו זקניך ושופטיך אנו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>על מי להביא</span> עגלה ערופה על העיר או על העזרות <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>געו</span> כל העם בבכיה בא אביו של תינוק ומצאו כשהוא מפרפר אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>הרי הוא כפרתכם</span> ועדיין בני מפרפר ולא נטמאה סכין ללמדך שקשה עליהם טהרת כלים יותר משפיכות דמים וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='09b21' data-rgl='16'> מלכים ב כא </span> וגם דם נקי שפך מנשה [הרבה מאד] עד אשר מלא [את] ירושלים פה לפה הי מעשה קדים אילימא דשפיכות דמים השתא אשפיכות דמים לא תקינו פייסא אנשברה רגלו תקינו אלא דנשברה רגלו קדים וכיון דתקינו פייסא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ארבע אמות מאי עבידתייהו</span> אלא לעולם דשפיכות דמים קדים ומעיקרא סבור אקראי בעלמא הוא כיון דחזי אפילו ממילא אתו לידי סכנה תקינו רבנן פייסא עמד רבי צדוק על מעלות האולם ואמר אחינו בית ישראל שמעו הרי הוא אומר כי ימצא חלל באדמה אנן על מי להביא על העיר או על העזרות וירושלים בת אתויי עגלה ערופה היא והתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>עשרה דברים</span> נאמרו בירושלים וזו אחת מה


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כג,ב גמרא
pgu: כג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אינה מביאה עגלה ערופה</span> ועוד<span class='tlm-sfr' data-chp='0521' data-rgl='1'> דברים כא </span> לא נודע מי הכהו כתיב והא נודע מי הכהו אלא כדי להרבות בבכיה בא אביו של תינוק ומצאו כשהוא מפרפר אמר הרי הוא כפרתכם ועדיין בני קיים [כו'] ללמדך שקשה עליהם טהרת כלים יותר משפיכות דמים איבעיא להו שפיכות דמים הוא דזל אבל טהרת כלים כדקיימא קיימא או דילמא שפיכות דמים כדקיימא קיימא אבל טהרת כלים היא דחמירא ת``ש מדקא נסיב לה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תלמודא</span> וגם דם נקי שפך מנשה שמע מינה שפיכות דמים הוא דזל וטהרת כלים כדקיימא קיימא ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='4'> ויקרא ו </span> ופשט ולבש בגדים אחרים והוציא את הדשן שומעני כדרך יום הכפורים שפושט בגדי קודש ולובש בגדי חול תלמוד לומר ופשט את בגדיו ולבש בגדים אחרים מקיש בגדים שלובש לבגדים שפושט מה להלן בגדי קודש אף כאן בגדי קודש א``כ מה תלמוד לומר אחרים פחותין מהן רבי אליעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אחרים והוציא לימד על הכהנים בעלי מומין</span> שכשרין להוציא הדשן אמר מר אחרים פחותין מהן כדתנא דבי רבי ישמעאל דתנא דבי רבי ישמעאל בגדים שבשל בהן קדרה לרבו לא ימזוג בהן כוס לרבו אמר ריש לקיש <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כמחלוקת בהוצאה</span> כך מחלוקת בהרמה ורבי יוחנן אמר מחלוקת בהוצאה אבל בהרמה דברי הכל עבודה היא מאי טעמא דריש לקיש אמר לך אי ס``ד עבודה היא יש לך עבודה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שכשירה בשני כלים</span> ור' יוחנן גלי רחמנא בכתונת ומכנסים והוא הדין למצנפת ואבנט ו<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מאי שנא הני</span> מדו בד <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מדו כמדתו</span> מכנסי בד לכדתניא מנין שלא יהא דבר קודם למכנסים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='3'> ויקרא ו </span> ומכנסי בד <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ילבש על בשרו</span> וריש לקיש מדו כמדתו מדאפקיה רחמנא בלשון מדו שלא יהא דבר קודם למכנסים מעל בשרו נפקא נימא כתנאי על בשרו מה תלמוד לומר ילבש להביא מצנפת ואבנט להרמה דברי רבי יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>רבי דוסא אומר</span> לרבות בגדי כהן גדול ביום הכפורים שכשירין לכהן הדיוט אמר רבי שתי תשובות בדבר חדא דאבנטו של כהן גדול לא זה הוא אבנטו של כהן הדיוט ועוד בגדים שנשתמשת בהן קדושה חמורה תשתמש בהן קדושה קלה אלא מה תלמוד לומר ילב


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כד,א גמרא
pgu: כד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  לרבות את השחקים<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='23'> ויקרא טז </span> והניחם שם מלמד שטעונין גניזה ר' דוסא אומר ראוין הן לכהן הדיוט ומה תלמוד לומר והניחם שם שלא ישתמש בהן יום הכפורים אחר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מאי לאו</span> בהא קא מיפלגי דמר סבר עבודה היא ומר סבר לאו עבודה היא לא דכולי עלמא עבודה היא והכא בהא קא מיפלגי מר סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>צריכא קרא לרבויי</span> ומר סבר לא צריכא קרא לרבויי בעי ר' אבין תרומת הדשן בכמה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מתרומת מעשר ילפינן לה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>או מתרומת מדין</span> ילפינן לה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תא שמע</span> דתני ר' חייא נאמר כאן<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> והרים ונאמר להלן<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> והרים מה להלן בקומצו אף כאן בקומצו אמר רב ארבע עבודות זר חייב עליהן מיתה זריקה והקטרה וניסוך המים וניסוך היין ולוי אמר אף תרומת הדשן וכן תני לוי במתניתיה אף תרומת הדשן מאי טעמא דרב דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0418' data-rgl=' 1, 2, 7'> במדבר יח </span> ואתה ובניך אתך תשמרו את כהונתכם <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לכל דבר המזבח</span> ולמבית לפרוכת ועבדתם <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>עבודת מתנה</span> אתן את כהונתכם והזר הקרב יומת עבודת מתנה ולא עבודת סילוק ועבדתם <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>עבודה תמה</span> ולא עבודה שיש אחריה עבודה ולוי רבי רחמנא לכל דבר המזבח ורב ההוא לאתויי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שבע הזאות שבפנים</span> ושבמצורע ולוי נפקא ליה מדבר וכל דבר ורב דבר וכל דבר לא דריש ואימא לכל דבר המזבח כלל עבודת מתנה פרט כלל ופרט אין בכלל אלא מה שבפרט עבודת מתנה אין עבודת סילוק לא אמר קר


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כד,ב גמרא
pgu: כד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ולמבית לפרוכת</span> ועבדתם אל מבית לפרוכת הוא דעבודת מתנה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ולא עבודת סילוק</span> הא בחוץ אפילו עבודת סילוק אי הכי ועבדתם נמי אל מבית לפרוכת הוא דעבודה תמה ולא עבודה שיש אחריה עבודה הא בחוץ אפילו עבודה שיש אחריה עבודה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ועבדתם הדר ערביה</span> קרא בעי רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>עבודת סילוק בהיכל</span> מהו לפנים מדמינן ליה או לחוץ מדמינן ליה הדר פשטא מבית ולמבית <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אלא מעתה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>זר שסידר</span> את השלחן ליחייב <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>איכא סידור בזיכין</span> סידר בזיכין ליחייב <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>איכא סילוק והקטרה</span> זר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שסידר את המנורה</span> ליחייב איכא נתינת פתילה נתן פתילה ליחייב איכא נתינת שמן נתן שמן ליחייב איכא הדלקה הדליק ליחייב הדלקה לאו עבודה היא ולא והתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='7'> ויקרא א </span> ונתנו בני אהרן הכהן אש על המזבח וערכו עצים על האש לימד על <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>הצתת אליתא</span> שלא תהא אלא בכהן כשר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ובכלי שרת</span> הצתת אליתא עבודה היא הדלקה לאו עבודה היא אלא מעתה זר שסידר את המערכה ליחייב איכא סידור שני גזירי עצים סידר שני גזירין ליחייב <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>איכא סידור אברים</span> והא אמר רב אסי אמר רבי יוחנן זר שסידר שני גזירי עצים חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בהא פליגי</span> מר סבר עבודה תמה היא ומר סבר לאו עבודה תמה היא תניא כוותיה דרב תניא כוותיה דלוי תניא כוותיה דרב עבודות שזר חייב עליהם מיתה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>זריקת דם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בין לפנים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בין לפני ולפנים</span> והמזה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בחטאת העוף</span> והממצה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>והמקטיר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בעולת העוף</span> והמנסך שלשה לוגין מים ושלשה לוגין יין תניא כוותיה דלוי עבודות שזר חייב עליהן מיתה המרים את הדשן ושבע הזאות שבפנים ושבמצורע והמעלה על גבי המזבח בין דבר כשר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בין דבר פסול</span> למה מפיסין למה מפיסין <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>כדאמרן</span> אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>למה מפיסין וחוזרין ומפיסין</span> אמר רבי יוחנן כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>להרגיש</span> כל העזרה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2655' data-rgl='15'> תהילים נה </span> אשר יחדיו נמתיק סוד בבית אלהים נהלך ברגש <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>במה מפיסין</span> רב נחמן אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>בבגדי חול</span> ורב ששת אמר בבגדי קדש רב נחמן אמר בבגדי חול דאי אמרת בבגדי קדש איכא בעלי זרועות <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>דחמסי ועבדי</span> רב ששת אמר בבגדי קדש דאי אמרת בבגדי חול אגב חביבותיה מיקרו ועבדי אמר רב נחמן מנא אמינא לה דתנן מסרון לחזנין והיו מפשיטין אותן את בגדיהן ולא היו מניחין עליהן אלא מכנסים בלב


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כה,א גמרא
pgu: כה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי לאו באותן שזכו לפייס אמר רב הונא בר יהודה אמר רב ששת לא באותן שלא זכו לפייס הכי נמי מסתברא דאי ס``ד באותן שזכו לפייס לא היו מניחין עליהן אלא מכנסים בלבד והתניא מניין שלא יהא דבר קודם למכנסים תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='4'> ויקרא טז </span> ומכנסי בד יהיו על בשרו ואידך הא ל``ק הכי קתני עד שעודן עליהן בגדי חול <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מלבישין אותן מכנסי קדש</span> והיו מפשיטין אותן בגדי חול ולא היו מניחין אלא מכנסים בלבד אמר רב ששת מנא אמינא לה דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לשכת הגזית</span> כמין <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בסילקי</span> גדולה היתה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>פייס במזרחה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וזקן</span> יושב במערבה והכהנים מוקפין ועומדין כמין <<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בכוליאר</span>> [כוכליאר] והממונה בא ונוטל מצנפת מראשו של אחד מהן ויודעין שממנו פייס מתחיל ואי סלקא דעתך בבגדי חול מצנפת בבגדי חול מי איכא אין כדתני רב יהודה ואיתימא רב שמואל בר יהודה כהן שעשתה לו אמו כתונת עובד בה עבודת יחיד אמר אביי שמע מינה לשכת הגזית חציה בקדש וחציה בחול ושמע מינה שני פתחים היו לה אחד פתוח בקדש ואחד פתוח בחול דאי סלקא דעתך כולה בקדש זקן יושב במערבה והאמר מר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אין ישיבה בעזרה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אלא למלכי בית דוד</span> בלבד ואי סלקא דעתך כולה בחול פייס במזרחה והא בעינן<span class='tlm-sfr' data-chp='2655' data-rgl='15'> תהילים נה </span> בבית אלהים נהלך ברגש וליכא אלא שמע מינה חציה בקדש וחציה בחול ואי סלקא דעתך פתח אחד יש לה ופתוח לקודש זקן יושב במערבה והתנן הלשכות הבנויות בחול ופתוחות לקדש תוכן קודש ואי סלקא דעתך פתוח לחול פייס במזרחה והתנן בנויות בקדש ופתוחות לחול תוכן חול אלא לאו ש``מ שני פתחים היו לה אחד פתוח בקדש ואחד פתוח לחול


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כה,א משנה
pgu: כה
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  הפייס השני <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מי שוחט</span> מי זורק מי מדשן מזבח הפנימי ומי מדשן את המנורה ומי מעלה אברים לכבש <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הראש והרגל</span> ושתי הידים <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>העוקץ</span> והרגל ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>החזה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>והגרה</span> ושתי הדפנות <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>והקרבים</span> והסלת והחביתין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>והיין</span> שלשה עשר כהנים זכו בו אמר בן עזאי לפני ר' עקיבא משום ר' יהושע דרך הלוכו היה קרב


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כה,א גמרא
pgu: כה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  איבעיא להו כשהן מפייסין <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לעבודה אחת מפייסין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>או דילמא לכל עבודה ועבודה</span> הן מפייסין תא שמע ארבע פייסות היו שם ואי סלקא דעתך לכל עבודה הן מפייסין טובא הוו אמר רב נחמן בר יצחק הכי קאמר ארבע פעמים נכנסין להפיס ולכל חדא וחדא היו בה טובא פייסו


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כה,ב גמרא
pgu: כה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תא שמע רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לא היה פייס למחתה</span> אלא כהן שזכה בקטרת אומר לזה שעמו זכה עמי במחתה שאני מחתה וקטרת דחדא עבודה היא איכא דאמרי דוקא מחתה וקטרת דחדא עבודה היא אבל שאר עבודות בעי פייס מחתה אצטריכא ליה סלקא דעתך אמינא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הואיל ולא שכיחא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ומעתרא</span> נתקין לה פייס בפני עצמה קמ``ל ת``ש דתני ר' חייא לא לכל עבודה ועבודה מפייסין אלא כהן שזכה בתמיד שנים עשר אחיו הכהנים נמשכין עמו שמע מינה:  פייס השני וכו':  איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מי מקבל</span> שוחט מקבל דאי אמרת זורק מקבל <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אגב חביבותיה</span> לא מקבל ליה לכוליה דם או דילמא זורק מקבל דאי אמרת שוחט מקבל <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>זימנין דשחיט זר</span> ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בן קטין</span> עשה י``ב דד לכיור כדי שיהיו י``ב אחיו הכהנים העסוקין בתמיד מקדשין ידיהן ורגליהן בבת אחת ואי סלקא דעתך שוחט מקבל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תליסר הוי</span> אלא לאו ש``מ זורק מקבל שמע מינה אמר ליה רב אחא בריה דרבא לרב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אף אנן נמי תנינא</span> שחט השוחט וקבל המקבל ובא לו לזרוק שמע מינה:  אמר בן עזאי לפני רבי עקיבא וכו':  ת``ר כיצד <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דרך הלוכו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הראש והרגל</span> החזה והגרה ושתי ידים ושתי דפנות העוקץ והרגל ר' יוסי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דרך הפשטו</span> היה קרב כיצד דרך הפשטו הראש והרגל העוקץ והרגל ושתי דפנות ושתי הידים החזה והגרה ר``ע אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דרך ניתוחו</span> היה קרב כיצד דרך ניתוחו הראש והרגל ושתי ידים החזה והגרה ושתי דפנות והעוקץ והרגל רבי יוסי הגלילי אומר דרך עילויו היה קרב כיצד דרך עילויו הראש והרגל החזה והגרה ושתי הדפנות והעוקץ והרגל ושתי הידים והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1224' data-rgl='4'> יחזקאל כד </span> כל נתח טוב ירך וכתף ההיא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בכחושה</span> אמר רבא בין <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>תנא דידן</span> ובין ר' יוסי בתר עילויא דבשרא אזלינן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מר אזיל בתר איברא</span> דבישרא ומר אזיל בתר שמנא דבישרא מ``ט סלקא רגל בהדי רישא משום דרישא נפישי ביה עצמות קרבא רגל בהדיה דכולי עלמא מיהת ראש קרב ברישא מנא לן דתניא מניין לראש ופדר שקודמין לכל האברים ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='12'> ויקרא א </span> את ראשו ואת פדרו וערך <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואידך פדר</span> אחרינ


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כו,א גמרא
pgu: כו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>למאי אתא</span> לכדתניא כיצד היה עושה נותן את הפדר אבית השחיטה ומעלהו וזה הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דרך כבוד</span> של מעלה


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כו,א גמרא
pgu: כו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תנא מעולם לא שנה אדם בה מ``ט א``ר חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מפני שמעשרת</span> א``ל רב פפא לאביי מ``ט אילימא משום דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0533' data-rgl='10'> דברים לג </span> ישימו קטורה באפך וכתיב בתריה<span class='tlm-sfr' data-chp='0533' data-rgl='11'> דברים לג </span> ברך ה' חילו אי הכי עולה נמי הכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0533' data-rgl='10'> דברים לג </span> וכליל על מזבחך א``ל הא שכיחא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הא לא שכיחא</span> אמר רבא לא משכחת צורבא מרבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דמורי</span> אלא דאתי משבט לוי או משבט יששכר לוי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0533' data-rgl='10'> דברים לג </span> יורו משפטיך ליעקב יששכר דכתב <ובני> [ומבני] יששכר יודעי בינה לעתים לדעת מה יעשה ישראל ואימא יהודה נמי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2660' data-rgl='9'> תהילים ס </span> יהודה מחוקקי אסוקי שמעתא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אליבא דהילכתא</span> קאמינא א``ר יוחנן אין מפייסין על תמיד של בין הערבים אלא כהן שזכה בו בשחרית זוכה בו ערבית מיתיבי כשם שמפייסין שחרית כך מפייסין בין הערבים כי תניא ההיא בקטורת והתניא כשם שמפייסין לו שחרית כך מפייסין לו ערבית אימא לה והתניא כשם שמפייסין לו שחרית כך מפייסין לו ערבית וכשם שמפייסין לה שחרית כך מפייסין לה ערבית אמר רב שמואל בר רב יצחק הכא בשבת עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הואיל ומשמרות מתחדשות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ולמאי דסליק אדעתין</span> מעיקרא נפישי להו פייסות מייתי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כולהו מצפרא</span> אתו דזכי ביה שחרית זכי דזכי בערבית זכי:  הרביעי חדשים עם ישנים וכו':  מתניתין דלא כרבי אליעזר בן יעקב דתנן רבי אליעזר בן יעקב אומר המעלה איברים לכבש הוא מעלה אותן למזבח במאי קמיפלגי מר סבר<span class='tlm-sfr' data-chp='2814' data-rgl='28'> משלי יד </span> ברב עם הדרת מלך ומר סבר מקום שכינה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לאו אורח ארעא</span> אמר רבא לא רבי אליעזר בן יעקב אית ליה דרבי יהודה ולא רבי יהודה אית ליה דרבי אליעזר בן יעקב דא``כ בצרו להו פייסות ואי משכחת תנא דתני חמ


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כו,ב משנה
pgu: כו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תמיד קרב</span> בתשעה בעשרה באחד עשר בשנים עשר לא פחות ולא יותר כיצד <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עצמו</span> בט' <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בחג</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ביד</span> אחד צלוחית של מים הרי כאן עשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בין הערבים</span> באחד עשר הוא עצמו בתשעה ושנים בידם שני גזירי עצים בשבת באחד עשר הוא עצמו בתשעה ושנים בידם שני בזיכי לבונה של לחם הפנים ובשבת שבתוך החג ביד אחד צלוחית של מים


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כו,ב גמרא
pgu: כו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר ר' אבא ואיתימא רמי בר חמא ואיתימא ר' יוחנן אין מנסכין מים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בחג</span> אלא בתמיד של שחר ממאי מדקתני ובשבת שבתוך החג <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ביד</span> אחד צלוחית של מים ואי סלקא דעתך בתמיד של <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בין הערבים</span> מנסכין בחול נמי משכחת לה אמר רב אשי אף אנן נמי תנינא ולמנסך אומר לו הגבה ידיך שפעם אחד נסך על גבי רגליו ורגמוהו כל העם <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>באתרוגיהן</span> שמע מינה תניא רשב``י אומר מניין לתמיד של בין הערבים שטעון שני גזירי עצים בשני כהנים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='7'> ויקרא א </span> וערכו עצים אם אינו ענין לתמיד של שחר דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='5'> ויקרא ו </span> ובער עליה הכהן עצים בבקר בבקר וערך עליה תניהו ענין לתמיד של בין הערבים ואימא אידי ואידי בתמיד של שחר ואמר רחמנא עביד והדר עביד א``כ נימא קרא ובער ובער אי כתב רחמנא ובער הוה אמינא חד אין תרי לא קמ``ל דנעביד חד ונעביד תרי א``כ נימא קרא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ובער ובערו</span> א``נ וערך וערכו מאי ובער וערכו שמע מינה כדקא אמרינן תני ר' חייא פייס פעמים י``ג פעמים י``ד פעמים ט``ו פעמים ט``ז והתניא י``ז ההיא דלא כר``א בן יעקב אלא כרבי יהודה


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כו,ב משנה
pgu: כו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  איל קרב באחד עשר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הבשר בחמשה</span> הקרביים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הסולת</span> והיין בשנים שנים פר קרב בעשרים וארבעה הראש והרגל הראש באחד והרגל בשנים העוקץ והרגל העוקץ בשנים והרגל בשנים החזה והגרה החזה באחד והגרה בשלשה שתי ידים בשנים ושתי דפנות בשנים הקרביים והסולת והיין בשלשה שלשה בד``א בקרבנות ציבור אבל בקרבן יחיד אם רצה להקריב מקריב <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>הפשיטן וניתוחן</span> של אלו ואלו שוין


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כו,ב גמרא
pgu: כו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>הפשיטן וניתוחן</span> שוין בזר אמר חזקיה מניין להפשט וניתוח ששוה בזר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='7'> ויקרא א </span> ונתנו בני אהרן הכהן אש על המזבח נתינת אש בעיא כהונה הפשט וניתוח לא בעיא כהונ


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כז,א גמרא
pgu: כז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  האי מיבעי ליה לגופיה אמר רב שימי בר אשי אשכחתיה לאביי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דהוה מסבר ליה לבריה</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl=''> ויקרא א </span> ושחט שחיטה בזר כשירה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>וכי מאין באת</span> מכלל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0418' data-rgl=' 1, 2, 7'> במדבר יח </span> ואתה ובניך אתך תשמרו את כהונתכם שומע אני אפילו שחיטה ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='5'> ויקרא א </span> ושחט את בן הבקר לפני ה' והקריבו בני אהרן הכהנים את הדם מקבלה ואילך מצות כהונה<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='4'> ויקרא א </span> וסמך ידו ושחט לימד על השחיטה שכשירה בזר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מכדי</span> מקבלה ואילך מצות כהונה ונתנו בני אהרן למה לי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'><span class='tlm-rsh' data-nro='13'>למעוטי הפשט וניתוח</span></span> ואכתי איצטריך סלקא דעתך אמינא כיון דלאו עבודה דמעכבא כפרה היא לא תיבעי כהונה קמ``ל דבעי כהונה אלא מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='8'> ויקרא א </span> וערכו בני אהרן הכהנים את הנתחים את הראש ואת הפדר מכדי מקבלה ואילך מצות כהונה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וערכו למה לי</span> למעוטי הפשט וניתוח ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אימא למעוטי סידור שני גזירי עצים</span> מסתברא דיבחא דכותיה ממעט אדרבה סדור דכותיה ממעט לא ס``ד דאמר מר<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='13'> ויקרא א </span> והקריב הכהן את הכל המזבחה זו הולכת אברים לכבש הולכת אברים לכבש הוא דבעיא כהונה הולכת עצים לא בעיא כהונה הא סידור שני גזירי עצים בעיא כהונה וערכו למה לי למעוטי הפשט וניתוח ואימא הכי נמי לגופיה אלא והקטיר הכהן את הכל למאי אתא למעוטי הפשט וניתוח והקריב הכהן את הכל המזבחה זו הולכת אברים לכבש הולכת אברים לכבש הוא דבעיא כהונה הולכת עצים לא בעיא כהונה הא סדור שני גזירי עצים בעיא כהונה ונתנו לגופיה וערכו שנים בני אהרן שנים הכהנים שנים למדנו לטלה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שטעון ששה</span> אמר רב המנונא קשיא ליה לר``א האי בבן הבקר כתיב ובן הבקר עשרים וארבעה בעי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וניחא ליה</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl=' 12, 17, 8'> ויקרא א </span> על העצים אשר על האש אשר על המזבח איזהו דבר שנאמר בו עצים אש ומזב


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כז,ב גמרא
pgu: כז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הוי אומר זה טלה</span> א``ר אסי אמר רבי יוחנן זר שסידר את המערכה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>חייב</span> כיצד הוא עושה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>פורקה</span> וחוזר וסודרה מאי אהני ליה אלא פורקה זר וסודרה כהן מתקיף לה ר' זירא וכי יש לך עבודה שכשירה בלילה ופסולה בזר ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>והרי אברים ופדרים</span> סוף עבודה דיממא היא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>והרי תרומת הדשן</span> תחלת עבודה דיממא היא דא``ר אסי א``ר יוחנן קידש ידיו לתרומת הדשן למחר אינו צריך לקדש שכבר קידש מתחלת עבודה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא קשיא</span> אלא כי איתמר הכי איתמר א``ר אסי א``ר יוחנן זר שסידר שני גזירי עצים חייב הואיל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ועבודת יום היא</span> מתקיף לה רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אלא מעתה</span> תיבעי פייס אשתמיטתיה הא דתניא מי שזכה בתרומת הדשן זכה בסדור מערכה ובסדור שני גזירי עצים למימרא דעבודת יום בעיא פייס עבודת לילה לא בעיא פייס והרי אברים ופדרים סוף עבודה דיממא היא והרי תרומת הדשן משום מעשה שהיה למימרא דעבודת יום ושזר חייב עליה מיתה בעיא פייס אין זר חייב עליה מיתה לא בעיא פייס והרי שחיטה שאני שחיטה דתחלת עבודה היא אמר מר זוטרא ואיתימא רב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>והא אנן לא תנן</span> הכי אמר להם הממונה צאו וראו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אם הגיע זמן השחיטה</span> ואילו זמן שני גזירי עצים לא קתני הך דלית לה תקנתא קתני הך דאית לה תקנתא לא קתני וא``ד מתקיף לה רבי זירא וכי יש לך עבודה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שיש אחריה</span> עבודה ופסולה בז


id: 2502
lvr: 25
prk: 02
nru: דף כח,א גמרא
pgu: כח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  והרי אברים ופדרים סוף עבודה דיממא היא והרי תרומת הדשן תחילת עבודה דיממא היא דא``ר יוחנן קדש ידיו לתרומת הדשן למחר אינו צריך לקדש שכבר קדש מתחלת עבודה אלא קשיא אלא אי אתמר הכי אתמר א``ר אסי א``ר יוחנן זר שסידר שני גזירי עצים חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הואיל ועבודה תמה</span> היא מתקיף לה רבא אלא מעתה תבעי פייס ולא בעיא פייס והתניא מי שזכה בתרומת הדשן יזכה בסידור שני גזירי עצים ה``ק יפייסו לה בפני עצמה כדאמרינן למימרא דעבודה תמה וזר חייב עליה מיתה בעיא פייס אין זר חייב עליה מיתה לא בעיא פייס והרי שחיטה שאני שחיטה דתחילת עבודה דיממא היא למימרא דעבודה תמה בעי פייס עבודה שיש אחריה עבודה לא בעי פייס והרי אברים ופדרים סוף עבודה דיממא היא הרי תרומת הדשן משום מעשה שהיה אמר מר זוטרא ואיתימא רב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אף אנן נמי תנינא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אמר להם הממונה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>צאו וראו</span> אם הגיע <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>זמן השחיטה</span> ואילו זמן סידור גזירי עצים לא קתני הך דלית לה תקנתא קתני הך דאית לה תקנתא לא קתני:
<BR


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף כח,א משנה
pgu: כח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אמר להם הממונה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>צאו וראו</span> אם הגיע <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>זמן השחיטה</span> אם הגיע <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הרואה</span> אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ברקאי</span> מתיא בן שמואל אומר האיר פני כל המזרח עד שבחברון והוא אומר הן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>למה הוצרכו לכך</span> שפעם אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>עלה מאור הלבנה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ודימו</span> שהאיר מזרח ושחטו את התמיד <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>והוציאוהו לבית השריפה</span> הורידו כ``ג לבית הטבילה זה הכלל היה במקדש כל המיסך את רגליו טעון טבילה וכל המטיל מים טעון <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>קידוש ידים ורגלים</span>


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף כח,ב גמרא
pgu: כח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תניא רבי ישמעאל אומר ברק ברקאי ר``ע אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>עלה ברקאי</span> נחומא בן אפקשיון אומר אף ברקאי בחברון מתיא בן שמואל <אומר> הממונה על הפייסות אומר האיר פני כל המזרח <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>עד שבחברון</span> רבי יהודה בן בתירא אומר האיר פני כל המזרח עד בחברון ויצאו כל העם איש איש למלאכתו אי הכי נגה ליה טובא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לשכור פועלים</span> קאמרינן אמר רב ספרא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>צלותיה דאברהם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מכי משחרי כותלי</span> אמר רב יוסף אנן מאברהם ניקום וניגמר אמר רבא תנא גמר מאברהם ואנן לא גמרינן מיניה דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0312' data-rgl='3'> ויקרא יב </span> וביום השמיני ימול בשר ערלתו מלמד שכל היום כשר למילה אלא שהזריזין מקדימין למצות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0122' data-rgl='3'> בראשית כב </span> וישכם אברהם בבקר ויחבוש וגו' אלא אמר רבא רב יוסף הא קא קשיא ליה דתנן חל ערבי פסחים להיות בע``ש נשחט בשש ומחצה וקרב בשבע ומחצה ונשחטיה מכי משחרי כותלי מאי קושיא ודילמא כותלי דבית המקדש בשש ומחצה משחרי משום <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דלא מכווני</span> טובא א``נ שאני אברהם ד<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>איצטגנינות</span> גדולה היתה בלבו א``נ משום דזקן ויושב בישיבה הוה דא``ר חמא בר' חנינא מימיהן של אבותינו לא פרשה ישיבה מהם היו במצרים ישיבה עמהם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0203' data-rgl='16'> שמות ג </span> לך ואספת את זקני ישראל היו במדבר ישיבה עמהם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='16'> במדבר יא </span> אספה לי שבעים איש מזקני ישראל אברהם אבינו זקן ויושב בישיבה היה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0124' data-rgl='1'> בראשית כד </span> ואברהם זקן בא בימים יצחק אבינו זקן ויושב בישיבה היה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0127' data-rgl='1'> בראשית כז </span> ויהי כי זקן יצחק יעקב אבינו זקן ויושב בישיבה היה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0148' data-rgl='10'> בראשית מח </span> ועיני ישראל כבדו מזוקן אליעזר עבד אברהם זקן ויושב בישיבה היה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0124' data-rgl='2'> בראשית כד </span> ויאמר אברהם אל עבדו זקן ביתו המושל בכל אשר לו אר``א שמושל בתורת רבו<span class='tlm-sfr' data-chp='0115' data-rgl='2'> בראשית טו </span> הוא דמשק אליעזר א``ר אלעזר ש<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דולה ומשקה</span> מתורתו של רבו לאחרים אמר רב קיים אברהם אבינו כל התורה כולה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0126' data-rgl='5'> בראשית כו </span> עקב אשר שמע אברהם בקולי וגו' א``ל רב שימי בר חייא לרב ואימא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שבע מצות</span> הא איכא נמי מילה ואימא שבע מצות ומילה א``ל א``כ מצותי ותורותי למה לי אמר <רב> [רבא] ואיתימא רב אשי קיים אברהם אבינו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אפילו עירובי תבשילין</span> שנאמר תורותי אחת תורה שבכתב ואחת תורה שבעל פה:  מתיא בן שמואל אומר וכו' והוא אומר הן:  מאן אמר הן אילימא הך דקאי אאיגרא הוא חלים והוא מפשר אלא הך דקאי אארעא מנא ידע איבעית אימא הך דקאי אארעא ואיבעית אימא הך דקאי אאיגרא איבעית אימא הך דקאי אאיגרא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אמר איהו</span> האיר פני כל המזרח וא``ל הך דקאי אארעא עד שבחברון וא``ל איהו הן ואיבעית אימא הך דקאי אארעא אמר איהו האיר פני כל המזרח וא``ל עד שבחברון וא``ל הן ולמה הוצרכו לכך וכו':  ומי מיחליף והתניא רבי אומר אינו דומה תימור של לבנה ל<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תימור של חמה</span> תימור של לבנה מתמר ועולה כמקל תימור של חמה מפציע לכאן ולכאן תנא דבי רבי ישמעאל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>יום המעונן</span> היה ומפציע לכאן ולכאן אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שמע מינה</span> יומא דעיבא כוליה שמשא למאי נפקא מינה לשטוחי עורות אי נמי לכדדרש רבא אשה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא תלוש</span> לא בחמה ולא בחמי חמה אמר רב נחמן זוהמא דשימשא קשי משימשא וסימניך <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>דנא דחלא</span> שברירי דשימשא קשו משימשא וסימניך דילפ


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף כט,א גמרא
pgu: כט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הרהורי עבירה</span> קשו מעבירה וסימניך <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ריחא דבישרא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שילהי דקייטא</span> קשיא מקייטא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וסימניך תנורא שגירא</span> אישתא דסיתוא קשיא מדקייטא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וסימניך תנורא קרירא</span> מיגמר בעתיקתא קשיא מחדתא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וסימניך טינא בר טינא</span> א``ר אבהו מ``ט דרבי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2622' data-rgl='1'> תהילים כב </span> למנצח על אילת השחר מה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אילה זו</span> קרניה מפצילות לכאן ולכאן אף שחר זה מפציע לכאן ולכאן א``ר זירא למה נמשלה אסתר לאילה לומר לך מה אילה רחמה צר וחביבה על בעלה כל שעה ושעה כשעה ראשונה אף אסתר היתה חביבה על אחשורוש כל שעה ושעה כשעה ראשונה א``ר אסי למה נמשלה אסתר לשחר לומר לך מה שחר סוף כל הלילה אף אסתר סוף כל הנסים והא איכא חנוכה ניתנה לכתוב קא אמרינן הניחא למאן דאמר אסתר ניתנה לכתוב אלא למאן דאמר אסתר לא ניתנה לכתוב מאי איכא למימר מוקים לה כר' בנימין בר יפת אמר ר' אלעזר דאמר רבי בנימין בר יפת אמר רבי אלעזר למה נמשלו תפלתן של צדיקים כאילת לומר לך מה אילה זו כל זמן שמגדלת קרניה מפצילות אף צדיקים כל זמן שמרבין בתפלה תפלתן נשמעת:  שחטו את התמיד:  אימת אילימא בשאר ימות השנה לא סגיא דלאו כהן גדול אלא ביום הכפורים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מאור הלבנה מי איכא</span> הכי קאמר וביום הכפורים כי אמר ברק ברקאי הורידו כ``ג לבית הטבילה תני אבוה דרבי אבין <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לא זו בלבד</span> אמרו אלא אף מליקת העוף וקמיצת מנחה בלילה תשרף בשלמא עולת העוף <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מאי דהוה הוה</span> אלא קומ


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף כט,ב גמרא
pgu: כט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  נהדרה ונהדר ונקמצה ביממא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הוא תני לה</span> והוא אמר לה כלי שרת מקדשין אפילו שלא בזמנו מיתיבי זה הכלל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כל הקרב ביום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קדוש</span></span> ביום ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כל הקרב בלילה</span> קדוש בלילה וכל הקרב בין ביום ובין בלילה קדוש בין ביום ובין בלילה קתני מיהת כל הקרב ביום קדוש ביום ביום אין בלילה לא דילמא אינו קדוש <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ליקרב</span> אבל קדוש ליפסל מתיב רבי זירא סידר את הלחם ואת הבזיכין אחר השבת והקטיר את הבזיכין בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פסולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כיצד יעשה יניחנו</span> לשבת הבאה שאפילו עמדה על השלחן ימים רבים אין בכך כלום ואמאי תקדוש ותיפסל אמר רבא מאן דקא מותיב שפיר קא מותיב ואבוה דר' אבין נמי מתניתא קאמר וקסבר לילה אין מחוסר זמן יום מחוסר זמן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כי מטי בי שמשי</span> תקדוש ותפסול אמר רבינא שקדם וסלקו מר זוטרא ואיתימא רב אשי אמר אפילו תימא בשלא קדם וסלקו כיון שסדרו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שלא כמצותו</span> נעשה כמו שסדרו הקוף:  זה הכלל היה במקדש:  בשלמא רגלים משום ניצוצות אלא ידים מאי טעמא אמר רבי אבא זאת אומר


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף ל,א גמרא
pgu: ל
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מצוה לשפשף מסייע ליה לרבי אמי דאמר רבי אמי אסור ל<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אדם</span> שיצא בניצוצות שעל גבי רגליו מפני שנראה ככרות שפכה ומוציא לעז על בניו שהן ממזרים אמר רב פפא צואה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>במקומה</span> אסור לקרות ק``ש היכי דמי אי דנראית פשיטא אי דלא נראית לא ניתנה תורה למלאכי השרת לא צריכא דיושב ונראית עומד ואינה נראית ומאי שנא מצואה על בשרו דאיתמר צואה על בשרו או שהיו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ידיו בבית הכסא</span> רב הונא אמר מותר לקרות ק``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ורב חסדא אמר אסור</span> לקרות ק``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>במקומה נפיש זוהמא</span> שלא במקומה לא נפיש זוהמא ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הלכה בסעודה</span> אדם יוצא להשתין מים נוטל ידו אחת ונכנס דיבר עם חבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>והפליג</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>נוטל שתי ידיו</span> ונכנס וכשהוא נוטל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא יטול מבחוץ</span> ויכנס מפני חשד אלא נכנס ויושב במקומו ונוטל שתי ידיו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ומחזיר הטפיח על האורחין</span> א``ר חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לא אמרן</span> אלא לשתות אבל לאכול נוטל מבחוץ ונכנס ד<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מידע ידיע דאנינא דעתיה</span> אמר רב נחמן בר יצחק ואנא אפילו לשתות נמי מידע ידעי דאנינא דעתאי


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף ל,א משנה
pgu: ל
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  אין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אדם</span> נכנס לעזרה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לעבודה</span> אפילו טהור עד שיטבול חמש טבילות ועשרה קדושין טובל כ``ג ומקדש בו ביום וכולן בקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>על בית הפרוה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>חוץ מזו</span> בלבד פרסו סדין של בוץ בינו לבין העם <קידש ידיו ורגליו>


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף ל,א גמרא
pgu: ל
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  שאלו את בן זומא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>טבילה זו</span> למה אמר להם ומה המשנה מקודש לקודש וממקום שענוש כרת למקום שענוש כרת <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>טעון טבילה</span> המשנה מחול לקודש וממקום שאין ענוש כרת למקום שענוש כרת אינו דין שטעון טבילה רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>סרך טבילה היא זו</span> כדי שיזכור טומאה ישנה שבידו ויפרוש במאי קא מיפלג


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף ל,ב גמרא
pgu: ל
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>באחולי עבודה</span> קא מיפלגי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לבן זומא</span> מחיל עבודה לר``י לא מחיל עבודה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ולבן זומא מי מחיל</span> והתניא כהן גדול שלא טבל ולא קידש בין בגד לבגד ובין עבודה לעבודה עבודתו כשרה אחד כהן גדול ואחד כהן הדיוט שלא קידש ידיו ורגליו שחרית ועבד עבודה עבודתו פסולה אלא למיקם בעשה קא מיפלגי לבן זומא קאי בעשה לר' יהודה לא קאי בעשה ומי אית ליה לר' יהודה האי סברא והתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מצורע</span> טובל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ועומד בשער ניקנור</span> רבי יהודה אומר אינו צריך טבילה שכבר טבל מבערב ההוא כדתני טעמא שכבר טבל מבערב <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ודקארי לה מאי קארי לה</span> משום דקא בעי למרמא אחריתי עליה לשכת המצורעין ששם מצורעין טובלין ר``י אומר לא מצורעין בלבד אמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אלא כל אדם</span> לא קשיא הא דטביל הא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דלא טביל</span> אי דלא טביל הערב שמש בעי אלא אידי ואידי דטביל הא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אסח דעתיה</span> הא דלא אסח דעתיה אי אסח דעתיה הזאת שלישי ושביעי בעי דאמר ר' דוסתאי בר מתון אמר רבי יוחנן הסח הדעת צריך הזאה שלישי ושביעי אלא אידי ואידי דלא אסח דעתיה ולא קשיא הא דטביל על דעת ביאת מקדש הא דלא טביל על דעת ביאת מקדש ואב``א תני לא מצורעין אמרו אלא כל אדם רבינא אמר רבי יהודה לדבריהם דרבנן קאמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לדידי מצורע אין צריך טבילה</span> לדידכו אודו לי איזי מיהת דלא מצורעין בלבד אמרו אלא כל אדם ורבנן מצורע <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דייש בטומאה</span> כל אדם לא דיישי בטומאה א``ל אביי לרב יוסף נימא רבנן דפליגי עליה דר``י כבן זומא סבירא להו והאי דקתני מצורע להודיעך כחו דר``י או דילמא שאני מצורע דדייש בטומאה אמר ליה שאני מצורע דדייש בטומאה א``ל אביי לרב יוסף <לר``י דאמר סרך> טבילה <היא> ז


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לא,א גמרא
pgu: לא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חוצץ או אינו חוצץ</span> אמר ליה כל דתקון רבנן כעין דאורייתא תקון אמר ליה אביי לרב יוסף ביאה במקצת <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שמה ביאה</span> או לא א``ל בהונות יוכיחו שהן ביאה במקצת ותניא מצורע טובל ועומד בשער ניקנור איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מהו שיעשה סכין ארוכה</span> וישחוט <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תיבעי לבן זומא</span> תיבעי לרבנן דפליגי עליה דר' יהודה תיבעי לבן זומא עד כאן לא מחייב בן זומא אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לגואי</span> אבל לבראי לא או דילמא אתי לאימשוכי תיבעי לרבנן דפליגי עליה דרבי יהודה ע``כ לא קאמרי רבנן התם דלא קא עביד עבודה אבל הכא דקא עביד עבודה לא או דילמא לא שנא תיקו:  חמש טבילות ועשרה קידושין טובל:  ת``ר חמש טבילות ועשרה קידושין טובל כ``ג ומקדש בו ביום וכולן בקודש בבית הפרוה חוץ מראשונה שהיתה בחול ע``ג שער המים ובצד לשכתו היתה אמר אביי שמע מיניה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>עין עיטם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>גבוה מקרקע עזרה עשרים ושלש אמות</span> דתנן כל הפתחים שהיו שם גובהן עשרים אמה ורחבן עשר אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>חוץ משל אולם</span> ותניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0315' data-rgl='13'> ויקרא טו </span> ורחץ בשרו במים במי מקוה כל בשרו מים שכל גופו עולה בהן וכמה הן אמה על אמה ברום ג' אמות ושיערו חכמים מי מקוה ארבעים סא


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לא,ב גמרא
pgu: לא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הא</span> איכא אמה תקרה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואמה מעזיבה</span> שערים דבית המקדש כיון דשישא נינהו במשהו עבדי להו והא איכא האיך משהו כיון דלא הואי אמתא לא חשיב לה:  פרסו סדין של בוץ וכו':  מאי שנא של בוץ כדאמר רב כהנא כדי שיכיר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שעבודת היום בבגדי בוץ</span> הכא נמי שיכיר שעבודת היום בבגדי בוץ


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לא,ב משנה
pgu: לא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  פשט ירד וטבל עלה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ונסתפג</span> הביאו לו בגדי זהב ולבש <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וקידש ידיו ורגליו</span> הביאו לו את התמיד <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>קרצו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ומירק אחר</span> שחיטה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>על ידו</span> קבל את הדם וזרקו נכנס להקטיר קטורת של שחר ולהיטיב את הנרות ולהקריב את הראש ואת <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הא</span>ברים והחביתין ואת היין קטורת של שחר היתה קריבה בין דם לאברים של בין הערבים בין איברים לנסכים אם היה כ``ג זקן או איסטניס <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מחמין לו חמין</span> ומטילין לתוך הצונן כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שתפיג</span> צינתן


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לא,ב גמרא
pgu: לא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמרוה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>רבנן</span> קמיה דרב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הא</span> דלא כר``מ דאי ר``מ כיון דאמר תרי קידושי אלבישה עביד להו הכא נמי ליעביד תרי קידושי אלבישה אמר להו רב פפא בין לרבנן בין לר``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>חד אפשיטה</span> דבגדי קודש וחד אלבישה והכא בהא קא מיפלגי<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='23'> ויקרא טז </span> ופשט ורחץ <ורחץ> ולבש ר``מ סבר מקיש פשיטה ללבישה מה לבישה לובש ואח``כ מקדש אף פשיטה פושט ואח``כ מקדש ורבנן סברי מקיש פשיטה ללבישה מה לבישה כשהוא לבוש מקדש אף פשיטה כשהוא לבוש מקדש אמרו ליה רבנן לרב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ומי מצית אמרת</span> הכי והתניא פרסו סדין של בוץ בינו לבין העם פשט וירד וטבל עלה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ונסתפג</span> הביאו לו בגדי זהב ולבש <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וקידש ידיו ורגליו</span> רבי מאיר אומר פשט וקידש ידיו ורגליו וירד וטבל עלה ונסתפג הביאו לו בגדי זהב ולבש וקידש ידיו ורגליו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אמר להו אי תניא</span> תניא בשלמא לרבי מאיר היינו דמשכחת ל


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לב,א גמרא
pgu: לב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>עשרה קידושין</span> אלא לרבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תשעה הוו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אמרי לך רבנן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>קידושא בתרא</span> כי פשיט בגדי קדש ולביש בגדי חול <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>עביד ליה התם</span> ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=' 23, 3'> ויקרא טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ובא אהרן אל אהל מועד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>למה הוא בא</span> אינו בא אלא להוציא את הכף ואת המחתה <שכל> [וכל] הפרשה כולה נאמרה על הסדר חוץ מפסוק זה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מאי טעמא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אמר רב חסדא גמירי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חמש טבילות</span> ועשרה קידושין טובל כהן גדול ומקדש בו ביום ואי כסדרן לא משכחת להו אלא שלש טבילות וששה קידושין תניא אמר ר' יהודה מנין לחמש טבילות ועשרה קידושין שטובל כהן גדול ומקדש בו ביום ת``ל ובא אהרן אל אהל מועד ופשט את בגדי הבד ורחץ בשרו במים במקום קדוש <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ולבש את בגדיו</span> ויצא ועשה הא למדת שכל המשנה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מעבודה לעבודה</span> טעון טבילה אמר רבי מנין לחמש טבילות ועשרה קידושין שטובל כהן גדול ומקדש בו ביום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='4'> ויקרא טז </span> כתונת בד קודש ילבש ומכנסי בד יהיו על בשרו ובאבנט בד יחגור ובמצנפת בד יצנוף בגדי קדש הם ורחץ במים את בשרו ולבשם הא למדת שכל המשנה מעבודה לעבודה טעון טבילה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ואומר בגדי קדש הם</span> הוקשו כל הבגדים כולן זה לזה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וחמש עבודות הן</span> תמיד של שחר בבגדי זהב עבודת היום בבגדי לבן אילו ואיל העם בבגדי זהב כף ומחתה בבגדי לבן תמיד של בין הערבים בבגדי זהב ומנין שכל טבילה וטבילה צריכה שני קידושין ת``ל ופשט ורחץ ורחץ ולבש ר``א ברבי שמעון אומר ק``ו ומה במקום שאין טעון טבילה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>טעון קידוש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מקום שטעון טבילה</span> אינו דין שטעון קידוש אי מה להלן קידוש אחד אף כאן קידוש אחד ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=' 23, 3'> ויקרא טז </span> ובא אהרן אל אהל מועד ופשט את בגדי הבד אשר לבש מה ת``ל אשר לבש כלום אדם פושט אלא מה שלבש אלא להקיש פשיטה ללבישה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מה לבישה טעון קידוש</span> אף פשיטה טעון קידוש א``ר יהודה מנין לחמש טבילות ועשרה קידושין שטובל כהן גדול ומקדש בו ביום תלמוד לומר ובא אהרן אל אהל מועד ורחץ את בשרו במים במקום קדוש הא למדת שכל המשנה מעבודה לעבודה טעון טבילה אשכחן מבגדי לבן לבגדי זהב מבגדי זהב לבגדי לבן מני


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לב,ב גמרא
pgu: לב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תנא דבי רבי ישמעאל קל וחומר מה בגדי זהב שאין כהן נכנס בהן לפני ולפנים טעון טבילה בגדי לבן שנכנס בהן לפני ולפנים אינו דין שטעון טבילה איכא למפרך מה לבגדי זהב שכן <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כפרתן מרובה</span> אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>נפקא ליה מדרבי</span> אמר רבי מנין לחמש טבילות ועשרה קידושין שטובל כהן גדול ומקדש בו ביום ת``ל כתנת בד קודש ילבש הא למדת שכל המשנה מעבודה לעבודה שטעון טבילה אשכחן מבגדי זהב לבגדי לבן מבגדי לבן לבגדי זהב מנין תנא דבי רבי ישמעאל ק``ו מה בגדי לבן שאין כפרתן מרובה טעונין טבילה בגדי זהב שכפרתן מרובה אינו דין שטעונין טבילה איכא למפרך מה לבגדי לבן שכן נכנס בהן לפני ולפנים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>היינו דקתני</span> ואומר בגדי קודש הם ורחץ את בשרו במים ולבשם וחמש עבודות הן תמיד של שחר בבגדי זהב עבודת היום בבגדי לבן אילו ואיל העם בבגדי זהב כף ומחתה בבגדי לבן תמיד של בין הערבים בבגדי זהב ומנין שכל טבילה וטבילה צריכה ב' קידושין תלמוד לומר ופשט ורחץ ורחץ ולבש <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>האי בטבילה כתיב</span> אם אינו ענין לטבילה דנפקא ליה מבגדי קדש הם תנהו ענין לקידוש וליכתביה רחמנא בלשון קידוש הא קמ``ל דטבילה כקידוש <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מה קידוש במקום קדוש</span> אף טבילה במקום קדוש ורבי יהודה קידוש מנא ליה נפקא ליה מדרבי אלעזר בר' שמעון אמר רב חסדא הא דרבי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מפקא מדר' מאיר</span> ומפקא מדרבנן מפקא מדרבנן דאילו רבנן אמרי כשהוא לבוש מקדש ואיהו אמר כשהוא פושט מקדש ומפקא מדר' מאיר דאילו ר``מ אמר הך קידוש בתרא כשהוא לבוש מקדש ואיהו אמר כשהוא פושט מקדש אמר רב אחא בר יעקב הכל מודין בקידוש שני שלובש ואחר כך מקדש מ``ט דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0230' data-rgl='20'> שמות ל </span> או בגשתם אל המזבח מי שאינו מחוסר אלא גישה יצא זה שמחוסר לבישה וגישה א``ל רב אחא בריה דרבא לרב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לא רב חסדא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אית ליה דרב אחא</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא רב אחא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אית ליה דרב חסדא</span> דאם כן לרבי הוו ליה חמיסר קידושין:  הביאו לו את התמיד קרצו וכו':  מאי קרצו אמר עולא לישנא דקטלא הוא אמר רב נחמן בר יצחק מאי קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='1146' data-rgl='20'> ירמיהו מו </span> עגלה יפהפיה מצרים קרץ מצפון בא בא מאי משמע כדמתרגם רב יוסף מלכא יאי הוה מצרים עממין קטולין מציפונא ייתון עלה קרצו בכמה אמר עולא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ברוב שנים</span> וכן אמר רבי יוחנן ברוב שנים ואף ריש לקיש סבר ברוב שנים דאמר ריש לקיש <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>וכי מאחר ששנינו</span> רובו של אחד כמוהו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>למה שנינו</span> רוב אחד בעוף ורוב שנים בבהמה לפי ששנינו הביאו לו את התמיד קרצו ומירק אחר שחיטה על ידו וקיבל את הדם וזרקו יכול לא מירק יהא פסול יכול לא מירק יהא פסול אם כן הויא ליה עבודה באחר <ותנן> [ותניא] כל עבודות יום הכפורים אינן כשרות אלא בו הכי קאמר יכול יהא פסול מדרבנ


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לג,א גמרא
pgu: לג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  לכך שנינו רוב אחד בעוף ורוב שנים בבהמה וכי מאחר דאפילו פסולא מדרבנן ליכא למה לי למרק <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מצוה למרק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אביי מסדר מערכה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>משמיה דגמרא</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ואליבא דאבא שאול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מערכה גדולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>קודמת</span> למערכה שניה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>של <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קטורת</span></span> מערכה שניה של קטורת קודמת לסידור שני גזירי עצים וסידור שני גזירי עצים קודם לדישון מזבח הפנימי ודישון מזבח הפנימי קודם להטבת חמש נרות והטבת חמש נרות קודם <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לדם התמיד</span> ודם התמיד קודם להטבת שתי נרות והטבת שתי נרות קודם לקטורת וקטורת קודם לאברים ואברים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>למנחה</span> ומנחה לחביתין וחביתין <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לנסכין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ונסכין למוספין</span> ומוספין לבזיכין ובזיכין לתמיד של בין הערבים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='5'> ויקרא ו </span> והקטיר עליה חלבי השלמים עליה השלם כל הקרבנות כולן אמר מר מערכה גדולה קודמת למערכה שניה של קטורת מנא לן דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='2'> ויקרא ו </span> היא העולה על <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מוקדה</span> על המזבח כל הלילה זו מערכה גדול' ואש המזבח תוקד בו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>זו מערכה שניה</span> של קטורת <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ואיפוך</span> אנא מסתברא מערכה גדולה עדיפא שכן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כפרתה מרובה</span> אדרבה מערכה שניה עדיפא שכן מכניסין ממנה לפנים אפי' הכי כפרתה מרובה עדיפא ואיבעית אימא אי לא משכח עצים למערכה שניה מי לא מעייל ממערכה גדולה מערכה שניה של קטורת קודמת לסידור שני גזירי עצים מנא לן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='5'> ויקרא ו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ובער עליה</span> הכהן עצים בבקר בבקר עליה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ולא על חברתה</span> מכלל דאיתא לחברתה והאי עליה מיבעי ליה לגופיה תרי עליה כתיבי סידור שני גזירי עצים קודם לדישון מזבח הפנימי אע``ג דהכא כתיב בבקר בבקר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>והכא כתיב</span> בבקר בבקר אפי' הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מכשיר עדיף</span> מכשיר מאי ניהו שני גזירי עצים והא אמרת שני גזירי עצים למערכה גדולה אזלי אמר רבי ירמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>שום עצים</span> רבינא אמר הואיל והתחיל במערכה גומר רב אשי אמר אי לא משכח עצים למערכה שניה מי לא מעייל ממערכה גדולה ודישון מזבח הפנימי קודם להטבת חמש נרות מאי טעמא אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>גמרא גמירנא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>סברא לא ידענא</span> ורבא אמר כריש לקיש דאמר ריש לקיש <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אין מעבירין</span> על המצו


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לג,ב גמרא
pgu: לג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>וכי עייל להיכל במזבח פגע ברישא</span> דתניא שלחן בצפון <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>משוך מן הכותל</span> שתי אמות ומחצה ומנורה בדרום <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>משוכה מן הכותל שתי אמות ומחצה</span> מזבח ממוצע ועומד באמצע ומשוך <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כלפי חוץ</span> קימעא ונוקמיה להדייהו כיון דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl='35'> שמות כו </span> ואת המנורה נכח השלחן בעינן דחזו אהדדי אמר רבא ש``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מדריש לקיש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>עבורי דרעא אטוטפתא</span> אסור <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>היכי עביד מדרעא לטוטפתא</span> והטבת חמש נרות קודם לדם התמיד ודם התמיד קודם להטבת שתי נרות מאי טעמא אמר אביי ההוא בבקר בבקר דשני גזירי עצים דלא צריכי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שדינהו להכא</span> חד שדייה להטבת חמש נרות דליקדמי לדם התמיד וחד שדייה לדם התמיד דנקדמיה להטבת שתי נרות חד שדייה להטבת חמש נרות דליקדמי לדם התמיד <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דהכא תלתא והכא תרי</span> וחד שדייה לדם התמיד דנקדמיה להטבת שתי נרות אע``ג דהכא תרי והכא תרי מכפר עדיף אמר ליה רב פפא לאביי ואימא חד שדייה לדישון מזבח הפנימי דנקדמיה לדם התמיד דהכא תלתא והכא תרי וחד שדייה לדם התמיד דנקדום להטבת חמש נרות דאף על גב דהכא תרי והכא תרי מכפר עדיף אם כן אפסוקי במאי מפסקת להו הניחא לריש לקיש דאמר למה מטיבין וחוזרים ומטיבין כדי להרגיש כל העזרה כולה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שפיר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אלא לרבי יוחנן</span> דאמר בבקר בבקר חלקהו לשני בקרים מאי איכא למימר אמר ליה רבינא לרב אשי האי בבקר בבקר דעצים מי מייתר הא מיבעי ליה לגופיה דקאמר רחמנא נקדמו למערכה שניה של קטורת אמר ליה ולאו מי אוקימנא עליה ולא על חברתה מכלל דאיתה לחברתה מאי שנא דעביד הטבת חמש נרות ברישא נעביד הטבת שתי נרות ברישא כיון דאתחיל בהו עביד רוב' ונעביד שית אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0230' data-rgl='7'> שמות ל </span> בהיטיבו את הנרות יקטירנה ואין נרות פחותות משתים והטבת שתי נרות קודמת לקטורת דאמר קרא בהיטיבו את הנרות והדר יקטירנה וקטורת לאברים דתניא יוקדם דבר שנאמר בו בבקר בבקר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לדבר שלא נאמר בו אלא בקר אחד</span> בלבד ואברים למנחה דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מניין שלא יהא דבר</span> קודם לתמיד של שח


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לד,א גמרא
pgu: לד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='5'> ויקרא ו </span> וערך עליה העולה ואמר רבא העולה היא עולה ראשונה ומנחה לחביתין <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>עולה ומנחה</span> וחביתין לנסכים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שום מנחה</span> ונסכים למוספין <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>זבח ונסכים</span> ומוספין לבזיכין והתניא בזיכין קודמין למוספין <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>תנאי היא</span> אמר אביי מסתברא כמאן דאמר מוספין קודמין לבזיכין לאו מי אמרת בבקר בבקר להקדים הכא נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ביום</span> ביום לאחר מ``ט דמאן דאמר בזיכין קודמין למוספין גמר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חוקה חוקה</span> מחביתין אי מהתם גמר ליגמרה כולה מילתא מהתם להכי אהני ביום ביום לאחר:  קטורת של שחר היתה קריבה בין דם לאיברים וכו':  מני <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אי רבנן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בין דם לנרות מיבעי ליה</span> אי אבא שאול בין נרות לאיברים מיבעי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לעולם רבנן היא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ובסידרא לא קא מיירי</span>:  ושל בין הערבים היתה קריבה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בין איברים לנסכים</span> וכו':  מנא הני מילי אמר ר' יוחנן דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl='8'> במדבר כח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'><span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כמנחת הבקר</span></span> וכנסכו תעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מה מנחת הבקר</span> קטורת קודמת לנסכים אף כאן קטורת קודמת לנסכים אי מה להלן קטורת קודמת לאיברים אף כאן קטורת קודמת לאיברים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מי כתיב כאיברי הבקר</span> כמנחת הבקר כתיב כמנחת הבקר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ולא כאיברי הבקר</span> תנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl='7'> במדבר כח </span> ונסכו רביעת ההין ילמד של שחרית משל ערבי


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לד,ב גמרא
pgu: לד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  רבי אומר ערבית משל שחרית בשלמא לרבנן האי בתמיד של בין הערבים כתיב אלא ר' מ``ט אמר רבה בר עולא אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl='7'> במדבר כח </span> לכבש האחד איזהו כבש שנאמר בו אחד הוי אומר זה תמיד של שחר ורבנן מאי אחד מיוחד שבעדרו ורבי<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl=''> דברים יב </span> מומבחר נדריך נפקא ורבנן חד בחובה וחד בנדבה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וצריכי</span>:  אם היה כ``ג זקן או איסטניס וכו':  תניא א``ר יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עששיות</span> של ברזל היו מחמין מערב יוה``כ ומטילין לתוך צונן כדי שתפיג צינתן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>והלא מצרף</span> אמר רב ביבי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שלא הגיע לצירוף</span> אביי אמר אפי' תימא שהגיע לצירוף דבר שאין מתכוין מותר ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מי אמר אביי הכי</span> והתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0312' data-rgl='3'> ויקרא יב </span> בשר ערלתו אפילו במקום שיש שם בהרת יקוץ דברי ר' יאשיה והוינן בה קרא ל``ל ואמר אביי לר' יהודה דאמר דבר שאין מתכוין אסור הני מילי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בכל התורה</span> כולה אבל הכא צירוף דרבנן הוא


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לד,ב משנה
pgu: לד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הביאוהו לבית הפרוה</span> ובקדש היתה פרסו סדין של בוץ בינו לבין העם קדש ידיו ורגליו ופשט ר``מ אומר פשט קדש ידיו ורגליו ירד וטבל עלה ונסתפג הביאו לו בגדי לבן לבש וקדש ידיו ורגליו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בשחר</span> היה לובש פלוסין של שנים עשר מנה בין הערבים הנדויין של שמונה מאות זוז דברי ר' מאיר וחכמים אומרים בשחר היה לובש של שמונה עשר מנה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ובין הערבים</span> של שנים עשר מנה הכל שלשים מנה אלו משל ציבור ואם רצה להוסיף מוסיף משלו


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לה,א גמרא
pgu: לה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי פרוה אמר רב יוסף פרוה אמגושא:  פרסו סדין של בוץ:  מאי שנא של בוץ אמר רב כהנא כדי שיכיר שעבודת היום בבגדי בוץ בשחר היה לובש פלוסין של שמונה עשר וכו':  ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תנא מניינא אתא לאשמועינן</span> הא קמ``ל דבציר מהני לא נעביד <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הא אי בציר מהני</span> וטפי אהני לית לן בה דכולי עלמא מיהת דשחר עדיפי מנא לן אמר רב הונא בריה דרב עילאי אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=''> ויקרא טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בד בד</span> בד בד מובחר בב


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לה,ב גמרא
pgu: לה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מיתיבי<span class='tlm-sfr' data-chp='1247' data-rgl=''> יחזקאל מז </span> ולבשו בגדים אחרים ולא יקדשו את העם בבגדיהם <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מאי לאו אחרים חשובין מהן</span> לא אחרים פחותים מהן תני רב הונא בר יהודה ואמרי לה רב שמואל בר יהודה אחר שכלתה עבודת ציבור כהן שעשתה לו אמו כתונת לובשה ועובד בה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עבודת יחיד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ובלבד שימסרנה לציבור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>פשיטא</span> מהו דתימא ניחוש שמא לא ימסרנה יפה יפה קמ``ל אמרו עליו על רבי ישמעאל בן פאבי שעשתה לו אמו כתונת של מאה מנה ולובשה ועובד בה עבודת יחיד ומסרה לציבור אמרו עליו על ר' אלעזר בן חרסום שעשתה לו אמו כתונת <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>משתי ריבוא</span> ולא הניחוהו אחיו הכהנים ללובשה מפני שנראה כערום ומי מתחזי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>האמר מר חוטן</span> כפול ששה אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כחמרא במזגא</span> ת``ר עני ועשיר ורשע באין לדין לעני אומרים לו מפני מה לא עסקת בתורה אם אומר עני הייתי וטרוד במזונותי אומרים לו כלום עני היית יותר מהלל אמרו עליו על הלל הזקן שבכל יום ויום היה עושה ומשתכר בטרעפיק חציו היה נותן לשומר בית המדרש וחציו לפרנסתו ולפרנסת אנשי ביתו פעם אחת לא מצא להשתכר ולא הניחו שומר בית המדרש להכנס עלה ונתלה וישב על פי ארובה כדי שישמע דברי אלהים חיים מפי שמעיה ואבטליון אמרו אותו היום ערב שבת היה ותקופת טבת היתה וירד עליו שלג מן השמים כשעלה עמוד השחר אמר לו שמעיה לאבטליון אבטליון אחי בכל יום הבית מאיר והיום אפל שמא יום המעונן הוא הציצו עיניהן וראו דמות אדם בארובה עלו ומצאו עליו רום שלש אמות שלג פרקוהו והרחיצוהו וסיכוהו והושיבוהו כנגד המדורה אמרו ראוי זה לחלל עליו את השבת עשיר אומרים לו מפני מה לא עסקת בתורה אם אומר עשיר הייתי וטרוד הייתי בנכסי אומרים לו כלום עשיר היית יותר מרבי אלעזר אמרו עליו על רבי אלעזר בן חרסום שהניח לו אביו אלף עיירות ביבשה וכנגדן אלף ספינות בים ובכל יום ויום נוטל נאד של קמח על כתיפו ומהלך מעיר לעיר וממדינה למדינה ללמוד תורה פעם אחת מצאוהו עבדיו ועשו בו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אנגריא</span> אמר להן בבקשה מכם הניחוני ואלך ללמוד תורה אמרו לו חיי רבי אלעזר בן חרסום שאין מניחין אותך ומימיו לא הלך וראה אותן אלא יושב ועוסק בתורה כל היום וכל הלילה רשע אומרים לו מפני מה לא עסקת בתורה אם אמר נאה הייתי וטרוד ביצרי <היה> [הייתי] אומרים לו כלום נאה היית מיוסף אמרו עליו על יוסף הצדיק בכל יום ויום היתה אשת פוטיפר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>משדלתו</span> בדברים בגדים <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שלבשה לו</span> שחרית לא לבשה לו ערבית בגדים שלבשה לו ערבית לא לבשה לו שחרית אמרה לו השמע לי אמר לה לאו אמרה לו הריני חובשתך בבית האסורין אמר לה<span class='tlm-sfr' data-chp='26e6' data-rgl='7'> תהילים קמו </span> ה' מתיר אסורים הריני כופפת קומתך<span class='tlm-sfr' data-chp='26e6' data-rgl='8'> תהילים קמו </span> ה' זוקף כפופים הריני מסמא את עיניך<span class='tlm-sfr' data-chp='26e6' data-rgl='8'> תהילים קמו </span> ה' פוקח עורים נתנה לו אלף ככרי כסף לשמוע אליה לשכב אצלה להיות עמה ולא רצה לשמוע אליה לשכב אצלה בעוה``ז להיות עמה לעוה``ב נמצא הלל מחייב את העניים רבי אלעזר בן חרסום מחייב את העשירים יוסף מחייב את הרשעים


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לה,ב משנה
pgu: לה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  בא לו אצל פרו ופרו היה עומד בין האולם ולמזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ראשו לדרום ופניו למערב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>והכהן עומד במזרח</span> ופניו למערב וסומך שתי ידיו עליו ומתודה וכך היה אומר אנא השם עויתי פשעתי חטאתי לפניך אני וביתי אנא השם כפר נא לעונות ולפשעים ולחטאים שעויתי ושפשעתי ושחטאתי לפניך אני וביתי ככתוב בתורת משה עבדך<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='30'> ויקרא טז </span> כי ביום הזה יכפר וגו' והן עונין אחריו ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לו,א גמרא
pgu: לו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאן שמעת לי' דאמר בין האולם ולמזבח צפון רבי אלעזר ברבי שמעון היא דתניא איזהו צפון מקיר של מזבח צפוני ועד כותל העזרה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וכנגד כל המזבח כולו</span> צפון דברי ר' יוסי בר' יהודה ר' אלעזר בר``ש מוסיף אף בין האולם ולמזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>רבי מוסיף</span> אף מקום דריסת רגלי הכהנים ואף מקום דריסת רגלי ישראל <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אבל מן החליפות ולפנים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הכל מודים שפסול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לימא</span> רבי אלעזר ברבי שמעון היא ולא רבי אפילו תימא רבי ורבי השתא אדרבי יוסי ברבי יהודה מוסיף אדרבי אלעזר ברבי שמעון לא מוסיף אנן הכי קא אמרינן אי רבי היא נוקמיה בכולה עזרה אלא מאי רבי אלעזר ברבי שמעון היא ונוקמיה בין מזבח ולכותל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אלא מאי אית לך למימר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>משום חולשא דכהן</span> גדול <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לרבי נמי</span> משום חולשא דכהן גדול:  ראשו לדרום <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ופניו למערב</span>:  היכי משכחת לה אמר רב בעוקם את ראשו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ונוקמיה להדיא</span> אמר אביי גזירה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שמא ירביץ גללים</span> תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כיצד סומך</span> הזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>עומד בצפון</span> ופניו למערב <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>והסומך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>עומד במזרח</span> ופניו למערב ומניח שתי ידיו בין שתי קרנות של זבח ובלבד שלא יהא דבר חוצץ בינו לבין הזבח ומתודה על חטאת <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>עון חטאת</span> ועל אשם עון אשם <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ועל עולה עון לקט שכחה ופאה</span> ומעשר עני דברי רבי יוסי הגלילי רבי עקיבא אומר אין עולה באה אלא על עשה ועל לא תעשה שניתק לעשה במאי קא מיפלגי אמר ר' ירמי


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לו,ב גמרא
pgu: לו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בלאו דנבילה קא מיפלגי</span> ר``ע סבר לאו מעליא הוא ורבי יוסי הגלילי סבר לאו לאו מעליא הוא אביי אמר דכ``ע לאו דנבילה לאו מעליא הוי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>והכא בתעזוב</span> קא מיפלגי דרבי עקיבא סבר תעזוב מעיקרא משמע ורבי יוסי הגלילי סבר השתא משמע ת``ר כיצד מתודה עויתי פשעתי וחטאתי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וכן בשעיר המשתלח הוא אומר</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='21'> ויקרא טז </span> והתודה עליו את כל עונות בני ישראל ואת כל פשעיהם לכל חטאתם וכן במשה הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0234' data-rgl='7'> שמות לד </span> נשא עון ופשע וחטאה דברי ר' מאיר וחכ``א עונות אלו הזדונות וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl='31'> במדבר טו </span> הכרת תכרת הנפש ההיא עונה בה פשעים אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>המרדים</span> וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='09b03' data-rgl='7'> מלכים ב ג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מלך מואב פשע בי</span> ואומר<span class='tlm-sfr' data-chp='09b08' data-rgl='22'> מלכים ב ח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אז תפשע לבנה</span> בעת ההיא לכל חטאתם אלו השגגות וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='2'> ויקרא ד </span> נפש כי תחטא בשגגה ומאחר שהתודה על הזדונות ועל המרדים חוזר ומתודה על השגגות אלא כך היה מתודה חטאתי ועויתי ופשעתי לפניך אני וביתי וכו' וכן בדוד הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='26a6' data-rgl='6'> תהילים קו </span> חטאנו עם אבותינו העוינו הרשענו וכן בשלמה הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='09a08' data-rgl='47'> מלכים א ח </span> חטאנו <והרשענו ומרדנו> [והעוינו רשענו] וכן בדניאל הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='3409' data-rgl=''> דנייאל ט </span> חטאנו <והעוינו> [ועוינו] והרשענו ומרדנו אלא מהו שאמר משה נושא עון ופשע וחטאה אמר משה לפני הקב``ה רבש``ע בשעה שישראל חוטאין לפניך ועושין תשובה עשה להם זדונות כשגגות אמר רבה בר שמואל אמר רב הלכה כדברי חכמים פשיטא יחיד ורבים הלכה כרבים מהו דתימא מסתבר טעמיה דר' מאיר דקמסייע ליה קרא דמשה קמ``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ההוא דנחית</span> קמיה דרבה ועבד כר``מ א``ל שבקת רבנן ועבדת כר``מ א``ל כר``מ סבירא לי כדכתיב בספר אורייתא דמשה:  ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וכפר</span> בכפרת דברים הכתוב מדבר אתה אומר בכפרת דברים או אינו אלא כפרת דמים הרי אני דן נאמרה כאן כפרה ונאמרה להלן כפרה מה כפרה האמורה בשעיר דברים אף כפרה האמורה בפר דברים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ואם נפשך לומר</span> הרי הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=' 11, 6, 9'> ויקרא טז </span> והקריב אהרן את פר החטאת אשר לו וכפר בעדו ובעד ביתו ועדיין לא נשחט הפר מאי ואם נפשך לומר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וכי תימא נילף</span> משעיר הנעשה בפנים שכפרתו בדמים הרי הוא אומר וכפר ועדיין לא נשחט הפ


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לז,א גמרא
pgu: לז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ומנין שבאנא</span> נאמר כאן כפרה ונאמר להלן בחורב כפרה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מה להלן באנא</span> אף כאן באנא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ומנין שבשם</span> נאמר כאן כפרה ונאמרה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בעגלה ערופה</span> כפרה מה להלן בשם אף כאן בשם אמר אביי בשלמא חורב מעגלה ערופה לא יליף <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מאי דהוה הוה</span> אלא עגלה ערופה תיליף מחורב וכי תימא ה``נ <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>והתנן</span> הכהנים אומרים<span class='tlm-sfr' data-chp='0521' data-rgl='8'> דברים כא </span> כפר לעמך ישראל ואילו באנא לא קא אמר קשיא:  והן עונין אחריו:  תניא רבי אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0532' data-rgl='3'> דברים לב </span> כי שם ה' אקרא הבו גודל לאלהינו אמר להם משה לישראל בשעה שאני מזכיר שמו של הקב``ה אתם הבו גודל חנניה בן אחי ר' יהושע אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2810' data-rgl='7'> משלי י </span> זכר צדיק לברכה אמר להם נביא לישראל בשע' שאני מזכיר צדיק עולמים אתם תנו ברכה


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לז,א משנה
pgu: לז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  בא לו למזרח העזרה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לצפון המזבח</span> הסגן מימינו וראש בית אב משמאלו ושם שני שעירים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>קלפי</span> היתה שם ובה שני גורלו' <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>של אשכרוע</span> היו ועשאן בן גמלא של זהב והיו מזכירים אותו לשבח <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בן קטין</span> עשה י``ב דד לכיור שלא היה לו אלא שנים ואף הוא עשה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מוכני</span> לכיור שלא יהיו מימיו נפסלין בלינה מונבז המלך היה עושה כל ידות הכלים של יוה``כ של זהב הילני אמו עשתה נברשת של זהב על פתח היכל ואף היא עשתה טבלא של זהב <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שפרשת סוטה כתובה עליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>נקנור נעשו נסים לדלתותיו</span> והיו מזכירין אותן לשבח


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לז,א גמרא
pgu: לז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מדקאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לצפון המזבח</span> מכלל דמזבח לאו בצפון קאי מני ראב``י היא דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='11'> ויקרא א </span> צפונה לפני ה' שיהא צפון כולו פנוי דברי ראב``י והא רישא ר``א בר``ש היא כולה ראב``י היא ותני בבין האולם ולמזבח:  הסגן בימינו וראש בית אב בשמאלו:  אמר רב יהודה המהלך לימין רבו <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>הרי זה בור</span> תנן הסגן בימינו וראש בית אב בשמאלו ועוד תניא שלשה שהיו מהלכין בדרך הרב באמצע גדול בימינו וקטן משמאלו וכן מצינו בשלשה מלאכי השרת שבאו אצל אברהם מיכאל באמצע גבריאל בימינו ורפאל בשמאלו תרגומא רב שמואל בר פפא קמיה דרב אדא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>כדי שיתכסה בו רבו</span> והתניא המהלך כנגד רבו הרי זה בור אחורי רבו הרי זה מגסי הרוח דמצדד אצדודי:  ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>קלפי</span> היתה שם ובה שני גורלות:  ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='8'> ויקרא טז </span> ונתן אהרן על שני השעירים גורלות [גורלות] של כל דבר <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>יכול יתן שנים על זה ושנים על זה</span> ת``ל גורל אחד לה' וגורל אחד לעזאזל אין כאן לשם אלא גורל אחד ואין כאן לעזאזל אלא אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>יכול יתן של שם ושל עזאזל על זה</span> ושל שם ושל עזאזל על זה ת``ל גורל אחד [לה' אין כאן לה' אלא אחד ואין כאן לעזאזל אלא א'] א``כ מה ת``ל גורלות שיהיו שוין שלא יעשה אחד של זהב ואחד של כסף אחד גדול ואחד קטן גורלות של כל דבר פשיטא לא צריכא לכדתניא לפי שמצינו בציץ שהשם כתוב עליו והוא של זהב <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>יכול אף זה כן</span> ת``ל גורל גורל ריבה ריבה של זית ריבה של אגוז ריבה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>של אשכרוע</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בן קטין</span> עשה שנים עשר דד לכיור וכו':  תנא כדי שיהיו שנים עשר אחיו הכהנים העסוקין בתמיד מקדשין ידיהן ורגליהן בבת אחת תנא שחרית במילואו מקדש ידיו ורגליו מן העליון ערבית בירידתו מקדש ידיו ורגליו מן התחתון:  ואף הוא עשה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מוכני</span> לכיור וכו':  מאי מוכני אמר אביי גילגלא דהוה משקעא ליה:  מונבז המלך עשה כל ידות הכלים וכו':  נעבדינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>לדידהו</span> דזה


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לז,ב גמרא
pgu: לז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בידות סכינין</span> מיתיבי אף הוא עשה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כני כלים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואוגני כלים</span> וידות כלים וידות סכינין של יום הכפורים של זהב תרגומא אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בקתתא דנרגי וחציני</span>:  הילני אמו עשתה נברשת של זהב וכו':  תנא בשעה שהחמה זורחת <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ניצוצות</span> יוצאין ממנה והכל יודעין שהגיע זמן קריאת שמע מיתיבי הקורא את שמע שחרית עם אנשי משמר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ואנשי מעמד</span> לא יצא מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שאנשי משמר</span> משכימין ואנשי מעמד מאחרים אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לשאר עמא</span> דבירושלים:  ואף היא עשתה טבלא:  שמעת מינה כותבין מגילה לתינוק להתלמד בה אמר ר``ל משום רבי ינאי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>באלף בית</span> מיתיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כשהוא כותב</span> רואה וכותב מה שכתוב בטבלא אימא רואה וכותב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כמה שכתוב בטבלא</span> מיתיבי כשהוא כותב רואה וכותב מה שכתוב בטבלא ומה כתוב בטבלא<span class='tlm-sfr' data-chp='0405' data-rgl=''> במדבר ה </span> אם שכב איש אותך [ואם לא שכב] אם שטית אם לא שטית הת


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לח,א גמרא
pgu: לח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בסירוגין</span>:  ניקנור נעשו נסים לדלתותיו:  ת``ר מה נסים נעשו לדלתותיו אמרו כשהלך ניקנור <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>להביא דלתות</span> מאלכסנדריא של מצרים בחזירתו עמד עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>נחשול</span> שבים לטבעו נטלו אחת מהן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>והטילוה לים</span> ועדיין לא נח הים מזעפו בקשו להטיל את חברתה עמד הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וכרכה</span> אמר להם הטילוני עמה מיד נח הים מזעפו והיה מצטער על חברתה כיון שהגיע <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לנמלה</span> של עכו היתה מבצבצת ויוצאה מתחת דופני הספינה ויש אומרים בריה שבים בלעתה והקיאתה ליבשה ועליה אמר שלמה<span class='tlm-sfr' data-chp='3001' data-rgl='17'> שיר השירים א </span> קרות בתינו ארזים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>רהיטנו</span> ברותים אל תיקרי ברותים <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אלא ברית ים</span> לפיכך כל השערים שהיו במקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>נשתנו</span> להיות של זהב חוץ משערי ניקנור מפני שנעשו בו נסים ויש אומרים מפני שנחושתן מוצהבת היתה ר' אליעזר בן יעקב אומר נחשת קלוניתא היתה והיתה מאירה כשל זהב


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לח,א משנה
pgu: לח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  ואלו לגנאי של בית גרמו לא רצו ללמד על מעשה לחם הפנים של בית אבטינס לא רצו ללמד על מעשה הקטורת הוגרס <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בן לוי</span> היה יודע <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>פרק</span> בשיר ולא רצה ללמד בן קמצר לא רצה ללמד <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>על מעשה הכתב</span> על הראשונים נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2810' data-rgl='7'> משלי י </span> זכר צדיק לברכה ועל אלו נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2810' data-rgl='7'> משלי י </span> ושם רשעים ירקב


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לח,א גמרא
pgu: לח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תנו רבנן בית גרמו היו בקיאין במעשה לחם הפנים ולא רצו ללמד שלחו חכמים והביאו אומנין מאלכסנדריא של מצרים והיו יודעין לאפות כמותן ולא היו יודעין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לרדות</span> כמותן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שהללו</span> מסיקין מבחוץ ואופין מבחוץ והללו מסיקין מבפנים ואופין מבפנים הללו פיתן מתעפשת והללו אין פיתן מתעפשת כששמעו חכמים בדבר אמרו כל מה שברא הקב``ה לכבודו בראו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1043' data-rgl='7'> ישעיהו מג </span> כל הנקרא בשמי ולכבודי בראתיו וחזרו בית גרמו למקומן שלחו להם חכמים ולא באו כפלו להם שכרן ובאו בכל יום היו נוטלין שנים עשר מנה והיום עשרים וארבעה ר' יהודה אומר בכל יום עשרים וארבעה והיום ארבעים ושמונה אמרו להם חכמים מה ראיתם שלא ללמד אמרו להם יודעין היו של בית אבא שבית זה עתיד ליחרב שמא ילמוד אדם שאינו מהוגן וילך ויעבוד <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} בכך ועל דבר זה מזכירין אותן לשבח מעולם לא נמצאת פת נקיה ביד בניהם שלא יאמרו ממעשה לחם הפנים זה ניזונין לקיים מה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0432' data-rgl='22'> במדבר לב </span> והייתם נקיים מה' ומישראל:  של בית אבטינס לא רצו ללמד על מעשה הקטורת:  ת``ר בית אבטינס היו בקיאין במעשה הקטורת ולא רצו ללמד שלחו חכמים והביאו אומנין מאלכסנדריא של מצרים והיו יודעין <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לפטם</span> כמותם ולא היו יודעין <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>להעלות עשן</span> כמותן של הללו מתמר ועולה כמקל של הללו מפציע לכאן ולכאן וכששמעו חכמים בדבר אמרו כל מה שברא הקב``ה לכבודו בראו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2816' data-rgl='4'> משלי טז </span> כל פעל ה' למענהו וחזרו בית אבטינס למקומן שלחו להם חכמים ולא באו כפלו להם שכרן ובאו בכל יום היו נוטלין שנים עשר מנה והיום עשרים וארבעה ר' יהודה אומר בכל יום עשרים וארבעה והיום ארבעים ושמונה אמרו להם חכמים מה ראיתם שלא ללמד אמרו יודעין היו של בית אבא שבית זה עתיד ליחרב אמרו שמא ילמוד אדם שאינו מהוגן וילך ויעבוד <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} בכך ועל דבר זה מזכירין אותן לשבח מעולם לא יצאת כלה מבושמת מבתיהן וכשנושאין אשה ממקום אחר מתנין עמה שלא תתבסם שלא יאמרו ממעשה הקטורת מתבסמין לקיים מה שנא' והייתם נקים מה' ומישראל תניא אמר ר' ישמעאל פעם אחת הייתי מהלך בדרך ומצאתי אחד מבני בניהם אמרתי לו אבותיך בקשו להרבות כבודן ורצו למעט כבוד המקום עכשיו כבוד מקום במקומו ו<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מיעט כבודם</span> אמר ר' עקיבא <פעם אחת> סח לי ר' ישמעאל בן לוגא פעם אחת יצאתי אני ואחד מבני בניהם לשדה ללקט עשבים וראיתי <ששחק ובכה> [שבכה ושחק] אמרתי לו מפני מה בכית אמר לי כבוד אבותי נזכרתי ומפני מה שחקת אמר לי שעתיד הקב``ה להחזירה לנו ומפני מה נזכרת אמר לי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מעלה עשן</span> כנגדי הראהו לי אמר לי שבועה היא בידינו שאין מראין אותו לכל אדם אמר ר' יוחנן בן נורי פעם אחת מצאתי זקן אחד ומגילת סממנין בידו אמרתי לו מאין אתה אמר לי מבית אבטינס אני ומה בידך אמר לי מגילת סממנין הראהו לי אמר לי כל זמן שבית אבא היו קיימין לא היו מוסרין אותו לכל אדם ועכשיו הרי הוא לך והזהר בה וכשבאתי וסחתי דברי לפני ר``ע אמר לי מעתה אסור לספר בגנותן של אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מכאן אמר בן עזאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בשמך יקראוך</span> ובמקומך יושיבו


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לח,ב גמרא
pgu: לח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ומשלך יתנו לך</span> אין אדם נוגע במוכן לחבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואין מלכות נוגעת בחברתה</span> אפי' כמלא נימא:  הוגרס בן לוי וכו':  תניא כשהוא נותן קולו בנעימה מכניס גודלו לתוך פיו ומניח אצבעו בין הנימין עד שהיו אחיו הכהנים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>נזקרים בבת ראש</span> לאחוריהם ת``ר בן קמצר לא רצה ללמד על מעשה הכתב אמרו עליו שהיה נוטל ד' קולמוסין בין אצבעותיו ואם היתה תיבה של ד' אותיות היה כותבה בבת אחת אמרו לו מה ראית שלא ללמד כולן מצאו תשובה לדבריהם בן קמצר לא מצא תשובה לדבריו על הראשונים נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2810' data-rgl='7'> משלי י </span> זכר צדיק לברכה ועל בן קמצר וחביריו נאמר ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שם רשעים</span> ירקב מאי ושם רשעים ירקב אמר ר' אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>רקביבות</span> תעלה בשמותן דלא מסקינן בשמייהו מתיב רבינא מעשה בדואג בן יוסף שהניחו [אביו] בן קטן לאמו בכל יום היתה אמו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מודדתו בטפחים</span> ונותנת משקלו של זהב לבית המקדש וכשגבר אויב טבחתו ואכלתו ועליה קונן ירמיה<span class='tlm-sfr' data-chp='3202' data-rgl='20'> איכה ב </span> אם תאכלנה נשים פרים עללי טפוחים משיבה רוח הקדש ואומרת אם יהרג במקדש ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כהן ונביא</span> חזי מאי סליק ביה אמר ר' אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>צדיק מעצמו</span> ורשע מחבירו צדיק מעצמו דכתיב זכר צדיק לברכה ורשע מחבירו דכתיב ושם רשעים ירקב אמר ליה רבינא לההוא מרבנן דהוה מסדר אגדתא קמיה מנא הא מילתא דאמור רבנן זכר צדיק לברכה א``ל דהא כתיב זכר צדיק לברכה מדאורייתא מנא לן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0118' data-rgl='17'> בראשית יח </span> וה' אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>המכסה אני מאברהם</span> אשר אני עשה וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0118' data-rgl=' 16, 18, 6'> בראשית יח </span> ואברהם היו יהיה לגוי גדול ועצום מנא הא מילתא דאמור רבנן שם רשעים ירקב א``ל דהא כתיב ושם רשעים ירקב מדאורייתא מנא לן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0113' data-rgl='12'> בראשית יג </span> ויאהל עד סדום וכתיב ואנשי סדום רעים וחטאים לה' מאד אמר ר' אלעזר צדיק דר בין שני רשעים ולא למד ממעשיהם רשע דר בין שני צדיקים ולא למד ממעשיהם צדיק דר בין שני רשעים ולא למד ממעשיהם <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>עובדיה</span> רשע דר בין שני צדיקים ולא למד ממעשיהם זה עשו <אמר> [ואמר] רבי אלעזר מברכתן של צדיקים אתה למד קללה לרשעים ומקללתן של רשעים אתה למד ברכה לצדיקים מברכתן של צדיקים אתה למד קללה לרשעים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0118' data-rgl='19'> בראשית יח </span> כי ידעתיו למען אשר יצוה וגו' וכתיב בתריה<span class='tlm-sfr' data-chp='0118' data-rgl='20'> בראשית יח </span> ויאמר ה' זעקת סדום ועמורה כי רבה ומקללתן של רשעים אתה למד ברכה לצדיקים דכתיב ואנשי סדום רעים וחטאים לה' וה' אמר אל אברם אחרי הפרד לוט מעמו <אמר> [ואמר] רבי אלעזר אפי' בשביל צדיק אחד עולם נברא שנאמר וירא אלהים את האור כי טוב ואין טוב אלא צדיק שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl='10'> ישעיהו ג </span> אמרו צדיק כי טוב <אמר> [ואמר] ר' אלעזר כל המשכח דבר מתלמודו גורם גלות לבניו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1304' data-rgl='6'> הושע ד </span> ותשכח תורת אלהיך אשכח בניך גם אני ר' אבהו אמר מורידין אותו מגדולתו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1304' data-rgl='6'> הושע ד </span> כי אתה הדעת מאסת ואמאסך מכהן לי אמר ר' חייא בר אבא אמר ר' יוחנן אין צדיק נפטר מן העולם עד שנברא צדיק כמותו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3101' data-rgl='5'> קוהלת א </span> וזרח השמש ובא השמש עד שלא כבתה שמשו של עלי זרחה שמשו של שמואל הרמתי <אמר> [ואמר] ר' חייא בר אבא א``ר יוחנן ראה הקדוש ברוך הוא שצדיקים מועטין עמד ושתלן בכל דור ודור שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a02' data-rgl='8'> שמואל א ב </span> כי לה' מצוקי ארץ <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>וישת עליהם תבל</span> <אמר> [ואמר] רבי חייא בר אבא א``ר יוחנן אפי' בשביל צדיק אחד העולם מתקיים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2810' data-rgl='25'> משלי י </span> וצדיק יסוד עולם רבי חייא דידיה אמר מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='08a02' data-rgl='9'> שמואל א ב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>רגלי חסידיו</span> ישמור חסידיו טובא משמע אמר רב נחמן בר יצחק חסידו כתיב <אמר> [ואמר] רבי חייא בר אבא אמר ר' יוחנן כיון שיצאו רוב שנותיו של אדם ולא חטא שוב אינו חוטא שנאמר רגלי חסידיו ישמור דבי ר' שילא אמרי כיון שבאה לידו דבר עבירה פעם ראשונה ושניה ואינו חוטא שוב אינו חוטא שנאמר רגלי חסידיו ישמר אמר ריש לקיש מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2803' data-rgl='35'> משלי ג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אם ללצים הוא יליץ</span> ולענוים יתן חן בא לטמא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>פותחין לו</span> בא לטהר מסייעין אותו תנא דבי רבי ישמעאל משל לאדם שהיה מוכר נפט ואפרסמו


id: 2503
lvr: 25
prk: 03
nru: דף לט,א גמרא
pgu: לט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בא</span> למדוד נפט אומר לו מדוד אתה לעצמך בא למדוד אפרסמון אומר לו המתן לי עד שאמדוד עמך כדי שנתבסם אני ואתה תנא דבי רבי ישמעאל עבירה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מטמטמת</span> לבו של אדם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0311' data-rgl='44'> ויקרא יא </span> ולא תטמאו בהם <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ונטמתם</span> בם אל תקרי ונטמאתם אלא ונטמטם תנו רבנן <אל> [ולא] תטמאו בהם ונטמתם בם אדם מטמא עצמו מעט <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מטמאין אותו הרבה</span> מלמטה מטמאין אותו מלמעלה בעולם הזה מטמאין אותו לעולם הבא תנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0311' data-rgl='44'> ויקרא יא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>והתקדשתם</span> והייתם קדושים אדם מקדש עצמו מעט מקדשין אותו הרבה מלמטה מקדשין אותו מלמעלה בעולם הזה מקדשין אותו לעולם הבא:
<BR


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף לט,א משנה
pgu: לט
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='5'><span class='tlm-rsh' data-nro='6'>טרף</span> בקלפי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>והעלה שני גורלות</span> אחד כתוב עליו לשם ואחד כתוב עליו לעזאזל הסגן בימינו וראש בית אב משמאלו אם של שם עלה בימינו הסגן אומר לו אישי כהן גדול הגבה ימינך ואם של שם עלה בשמאלו ראש בית אב אומר לו אישי כ``ג הגבה שמאלך נתנן על שני השעירים ואומר לה' חטאת רבי ישמעאל אומר לא היה צריך לומר חטאת אלא לה' <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>והן עונין אחריו</span> ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף לט,א גמרא
pgu: לט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  למה לי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'><span class='tlm-rsh' data-nro='6'>טרף</span> בקלפי</span> כי היכי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>דלא ניכוין</span> ולישקול אמר ר<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בא</span> קלפי של עץ היתה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ושל חול היתה</span> ואינה מחזקת אלא שתי ידים מתקיף לה רבינא בשלמא אינה מחזקת אלא שתי ידים כי היכי דלא ליכוין ולישקול אלא של חול נקדשה אם כן הוה לה כלי שרת של עץ וכלי שרת דעץ לא עבדינן ונעבדה דכסף ונעבדה דזהב התורה חסה על ממונן של ישראל מתניתין דלא כי האי תנא דתניא רבי יהודה אומר משום רבי אליעזר הסגן וכהן גדול מכניסין ידן בקלפי אם בימינו של כהן גדול עולה הסגן אומר לו אישי כהן גדול הגבה ימינך ואם בימינו של סגן עולה ראש בית אב אומר לו לכהן גדול דבר מילך ונימא ליה סגן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כיון דלא סליק בידיה</span> חלשא דעתיה במאי קא מיפלגי מר סבר ימינא דסגן עדיף משמאליה דכהן גדול ומר סבר כי הדדי נינהו ומאן האי תנא דפליג עליה דרבי יהודה רבי חנינא סגן הכהנים הוא דתניא רבי חנינא סגן הכהנים אומר למה סגן מימינו שאם אירע בו פסול בכהן גדול נכנס סגן ומשמש תחתיו תנו רבנן ארבעים שנה ששמש שמעון הצדיק היה גורל עולה בימין מכאן ואילך פעמים עולה בימין פעמים עולה בשמאל והיה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לשון של זהורית</span> מלבין מכאן ואילך פעמים מלבין פעמים אינו מלבין <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>והיה נר מערבי דולק</span> מכאן ואילך פעמים דולק פעמים כבה והיה אש של מערכה מתגבר ולא היו כהנים צריכין להביא עצים למערכה חוץ משני גזירי עצים כדי לקיים מצות עצים מכאן ואילך פעמים מתגבר פעמים אין מתגבר ולא היו כהנים נמנעין מלהביא עצים למערכה כל היום כולו ונשתלחה ברכה בעומר ובשתי הלחם ובלחם הפנים וכל כהן שמגיעו כזית יש אוכלו ושבע ויש אוכלו ומותיר מכאן ואילך <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>נשתלחה מאירה</span> בעומר ובשתי הלחם ובלחם הפנים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>וכל כהן מגיעו כפול</span> הצנועין מושכין את ידיהן והגרגרנין נוטלין ואוכלין ומעשה באחד שנטל חלקו וחלק חבירו והיו קורין אותו ב


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף לט,ב גמרא
pgu: לט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חמצן</span> עד יום מותו אמר רבה בר <בר> [רב] שילא מאי קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='2671' data-rgl='4'> תהילים עא </span> אלהי פלטני מיד רשע מכף מעול וחומץ רבא אמר מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='1001' data-rgl='17'> ישעיהו א </span> למדו היטב דרשו משפט <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אשרו חמוץ</span> אשרו חמוץ ואל תאשרו חומץ תנו רבנן אותה שנה שמת בה שמעון הצדיק אמר להם בשנה זו הוא מת אמרו לו מניין אתה יודע אמר להם בכל יום הכפורים היה מזדמן לי זקן אחד לבוש לבנים ועטוף לבנים נכנס עמי ויצא עמי והיום נזדמן לי זקן אחד לבוש שחורים ועטוף שחורים נכנס עמי ולא יצא עמי אחר הרגל חלה שבעה ימים ומת ונמנעו אחיו הכהנים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מלברך בשם</span> ת``ר ארבעים שנה קודם חורבן הבית לא היה גורל עולה בימין ולא היה לשון של זהורית מלבין ולא היה נר מערבי דולק והיו דלתות ההיכל <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>נפתחות מאליהן</span> עד שגער בהן רבן יוחנן בן זכאי אמר לו היכל היכל מפני מה אתה מבעית עצמך יודע אני בך שסופך עתיד ליחרב <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וכבר נתנבא עליך</span> זכריה בן עדוא<span class='tlm-sfr' data-chp='2311' data-rgl='1'> זכריה יא </span> פתח לבנון דלתיך ותאכל אש בארזיך אמר רבי יצחק בן טבלאי למה נקרא שמו לבנון שמלבין עונותיהן של ישראל אמר רב זוטרא בר טוביה למה נקרא שמו יער דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a10' data-rgl=' 17, 21'> מלכים א י </span> בית יער הלבנון לומר לך מה יער מלבלב אף בית המקדש מלבלב דאמר רב הושעיא בשעה שבנה שלמה בית המקדש נטע בו כל מיני מגדים של זהב והיו מוציאין פירות בזמניהן וכיון שהרוח מנשבת בהן היו נושרין פירותיהן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2672' data-rgl='16'> תהילים עב </span> ירעש כלבנון פריו ומהן היתה פרנסה לכהונה וכיון שנכנסו <עובדי כוכבים> {גוים} להיכל יבשו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1901' data-rgl='4'> נחום א </span> ופרח לבנון אומלל ועתיד הקב``ה להחזירה לנו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1035' data-rgl='2'> ישעיהו לה </span> פרוח תפרח ותגל אף גילת ורנן כבוד הלבנון נתן לה:  נתנן על שני השעירים:  תנו רבנן עשר פעמים מזכיר כהן גדול את השם בו ביום ג' בוידוי ראשון ושלשה בוידוי שני ושלשה בשעיר המשתלח <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואחד בגורלות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וכבר אמר</span> השם ונשמע קולו ביריחו אמר רבה בר בר חנה מירושלים ליריחו עשרה פרסאות וציר דלתות ההיכל נשמע בשמונה תחומי שבת עזים שביריחו היו מתעטשות מריח הקטורת נשים שביריחו אינן צריכות להתבשם מריח קטורת <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כלה</span> שבירושלים אינה צריכה להתקשט מריח קטורת אמר רבי <יוסי בן דולגאי> [אליעזר בן דגלאי] עזים היו לאבא בהרי <מכמר> [מכוור] והיו מתעטשות מריח הקטורת אמר רבי חייא בר אבין אמר רבי יהושע בן קרחה סח לי זקן אחד פעם אחת הלכתי לשילה והרחתי ריח קטורת מבין כותליה אמר רבי ינאי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>עליית גורל מתוך קלפי מעכבת</span> הנחה אינה מעכבת ורבי יוחנן אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אף עלייה אינה מעכבת</span> אליבא דרבי יהודה דאמר דברים הנעשין בבגדי לבן מבחוץ לא מעכבא כולי עלמא לא פליגי דלא מעכבא כי פליגי אליבא דר' נחמיה מ``ד מעכבא כר' נחמיה ומאן דאמר לא מעכבא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הני מילי</span> עבודה הגרלה לאו עבודה היא איכא דאמרי אליבא דרבי נחמיה דאמר מעכבא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כולי עלמא לא פליגי דמעכבא</span> כי פליגי אליבא דר' יהודה מאן דאמר לא מעכבא כרבי יהודה ומאן דאמר מעכבא שאני הכא דתנא ביה קרא אשר עלה אשר עלה תרי זימני מיתיבי מצוה להגריל ואם לא הגריל כשר בשלמא להך לישנא דאמרת אליבא דרבי יהודה כולי עלמא לא פליגי דלא מעכבא הא מני רבי יהודה הי


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מ,א גמרא
pgu: מ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אלא להך לישנא דאמרת</span> פליגי בשלמא למאן דאמר לא מעכבא הא מני ר' יהודה היא אלא למ``ד מעכבא הא מני <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תני מצוה להניח</span> ת``ש מצוה להגריל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ולהתודות</span> לא הגריל ולא התודה כשר וכי תימא הכי נמי להניח אימא סיפא רבי שמעון אומר לא הגריל כשר לא התודה פסול מאי לא הגריל <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אילימא לא הניח</span> מכלל דרבי שמעון סבר הגרלה מעכבא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>והתניא מת אחד מהן</span> מביא חבירו שלא בהגרלה דברי רבי שמעון ר' שמעון לא ידע מאי קאמרי רבנן והכי קאמר להו אי הגרלה הגרלה ממש קא אמריתו פליגנא עלייכו בחדא אי הגרלה דקאמריתו היינו הנחה פליגנא עלייכו בתרתי ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פר מעכב את השעיר</span> ושעיר אין מעכב את הפר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>במתנות שבפנים</span> בשלמא פר מעכב את השעיר ד<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אי אקדמיה לשעיר</span> מקמי פר לא עבד ולא כלום אלא שעיר אין מעכב את הפר מאי ניהו אילימא דאי אקדים מתנות דפר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בהיכל</span> מקמי מתנות דשעיר בפנים חוקה כתיב בהו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אלא לאו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דאקדים מתנות דפר</span> בפנים מקמי הגרלה</span> ומדסדרא לא מעכבא עיקרא הגרלה נמי לא מעכבא לא דאקדים מתנות דפר במזבח מקמי מתנות דשעיר בהיכל ורבי יהודה היא דאמר דברים הנעשין בבגדי לבן בחוץ לא מעכבי והא במתנות שבפנים קתני אלא הא מני רבי שמעון היא דאמר הגרלה לא מעכבא ואיבעית אימא לעולם רבי יהודה היא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ונהי דבסדרא לא מעכבא</span> הגרלה מיהא מעכבא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ואזדו לטעמייהו</span> דתני


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מ,ב גמרא
pgu: מ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
 <span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='10'> ויקרא טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>יעמד חי</span> לפני ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לכפר עליו</span> עד מתי יהיה זקוק לעמוד חי עד שעת מתן דמו של חבירו דברי רבי יהודה רבי שמעון אומר עד שעת וידוי דברים במאי קא מיפלגי כדתניא לכפר בכפרת דמים הכתוב מדבר וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='20'> ויקרא טז </span> וכלה מכפר את הקדש מה להלן בכפרת דמים אף כאן בכפרת דמים דברי רבי יהודה ר' שמעון אומר לכפר עליו בכפרת דברים הכתוב מדבר ת``ש שאלו תלמידיו את רבי עקיבא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>עלה בשמאל</span> מהו שיחזור לימין אמר להן אל תתנו מקום <לצדוקים> {למינין} לרדות טעמא דאל תתנו מקום <לצדוקים> {למינין} לרדות <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הא לאו הכי מהדרינן</span> ליה והא אמרת הגרלה מעכבא וכיון דקבעתיה שמאל היכי מהדרינן ליה אמר רבא הכי קאמרי עלה הגורל בשמאל מהו שיחזירו לו ולשעירו לימין אמר להם אל תתנו מקום <לצדוקים> {למינין} לרדות ת``ש אילו נאמר את השעיר אשר עליו הייתי אומר יניחנו עליו ת``ל עלה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כיון שעלה</span> שוב אינו צריך למאי אילימא למצוה מכלל דהנחה מצוה נמי לא אלא לאו לעכב ושמע מינה הגרלה מעכבא הנחה לא מעכבא אמר רבא הכי קאמר אילו נאמר אשר עליו הייתי אומר יניחנו עליו עד שעת שחיטה ת``ל אשר עלה כיון שעלה שוב אינו צריך ת``ש<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='9'> ויקרא טז </span> ועשהו חטאת הגורל עושהו חטאת <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואין השם</span> עושהו חטא' שיכול והלא דין הוא ומה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>במקום שלא קידש הגורל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>קידש השם</span> מקום שקידש הגורל אינו דין שיקדש השם ת``ל ועשהו חטאת הגורל עושה חטאת ואין השם עושה חטא


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מא,א גמרא
pgu: מא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>סתם סיפרא</span> מני רבי יהודה וקא תני הגורל עושה חטאת ואין השם עושה חטאת אלמא הגרלה מעכבא תיובתא דמאן דאמר הגרלה לא מעכבא תיובתא אמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אין הקינין מתפרשות</span> אלא או בלקיחת בעלים או בעשיית כהן אמר רב שימי בר אשי מ``ט דרב חסדא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0312' data-rgl='8'> ויקרא יב </span> ולקחה<span class='tlm-sfr' data-chp='0315' data-rgl='15'> ויקרא טו </span> ועשה או בלקיחה או בעשייה מיתיבי ועשהו חטאת הגורל עושה חטאת ואין השם עושה חטאת שיכול והלא דין הוא ומה במקום שלא קידש הגורל קידש השם מקום שקידש הגורל אינו דין שיקדש השם ת``ל ועשהו חטאת הגורל עושה חטאת ואין השם עושה חטאת <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>והא הכא</span> דלאו שעת לקיחה ולאו שעת עשייה היא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וקתני דקבע</span> אמר רבא הכי קאמר מה במקום שלא קידש הגורל ואפילו בשעת לקיחה ואפילו בשעת עשייה קידש השם בשעת לקיחה ובשעת עשייה מקום שקידש הגורל שלא בשעת לקיחה ושלא בשעת עשייה אינו דין שיקדש השם בשעת לקיחה ובשעת עשייה ת``ל ועשהו חטאת הגורל עושה חטאת ואין השם עושה חטאת ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מטמא מקדש</span> עני והפריש מעות לקינו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>והעשיר</span> ואח``כ אמר אלו לחטאתו ואלו לעולתו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מוסיף</span> ומביא חובתו מדמי חטאתו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ואין מוסיף ומביא</span> חובתו מדמי עולתו והא הכא דלאו שעת לקיחה ולאו שעת עשייה היא וקתני דקבע אמר רב ששת <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ותסברא</span> והאמר ר' אלעזר אמר ר' הושעיא מטמא מקדש עשיר והביא קרבן עני לא יצא וכיון דלא יצא היכי קבע <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אלא מאי אית לך למימר</span> שכבר אמר מעניותו ה``נ שכבר אמר משע' הפרשה ולר' חגא א``ר יאשיה דאמר יצ


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מא,ב גמרא
pgu: מא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מאי איכא למימר</span> לא תימא ואח``כ אמר אלא אימא ואחר כך לקח ואמר לקח מוסיף ומביא חובתו מאי ניהו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דפריק ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>והא אין פדיון לעוף</span> אמר רב פפא כגון שלקח פרידה אחת אי עולה זבן מוסיף ומביא חובתו מדמי חטאתו והאי עולה אזלא לנדבה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אי חטאת זבן</span> אין מוסיף ומביא חובתו מדמי עולתו והאי חטאת אזלא למיתה גופא א``ר אלעזר א``ר הושעיא מטמא מקדש עשיר והביא קרבן עני לא יצא ורבי חגא א``ר הושעיא יצא מיתיבי מצורע עני שהביא קרבן עשיר יצא עשיר שהביא קרבן עני לא יצא שאני התם דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl=''> ויקרא יד </span> זאת אי הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>רישא נמי</span> הא רבי רחמנא תורת <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>והתניא</span> תורת לרבות מצורע עני שהביא קרבן עשיר יכול אפילו עשיר שהביא קרבן עני ת``ל זאת <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ונילף מינה</span> מיעט רחמנא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ואם דל הוא</span>


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מא,ב משנה
pgu: מא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  קשר לשון של זהורית בראש שעיר המשתלח והעמידו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כנגד בית שילוחו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ולנשחט</span> כנגד בית שחיטתו בא לו אצל פרו שניה וסומך שתי ידיו עליו ומתודה וכך היה אומר אנא השם <חטאתי עויתי ופשעתי> [עויתי פשעתי חטאתי] לפניך אני וביתי ובני אהרן עם קדושך אנא השם כפר נא לעונות ולפשעים ולחטאים שעויתי ושפשעתי ושחטאתי לפניך אני וביתי ובני אהרן עם קדושך ככתוב בתורת משה עבדך<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='30'> ויקרא טז </span> כי ביום הזה יכפר עליכם לטהר אתכם מכל חטאתיכם לפני ה' תטהרו והן עונין אחריו ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מא,ב גמרא
pgu: מא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ולנשחט</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אקשירה קאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>או אהעמדה קאי</span> ת``ש דתני רב יוסף קשר לשון של זהורית בראש שעיר המשתלח והעמידו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כנגד בית שילוחו</span> ולנשחט כנגד בית שחיטתו שלא יתערב זה בזה ולא יתערב באחרים אי אמרת בשלמא אקשירה קאי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שפיר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אלא אי אמרת</span> אהעמדה קאי נהי דבחבריה לא מיערב דהאי קטיר ביה והאי לא קטיר ביה באחריני מיהת מיערב אלא לאו שמע מינה אקשירה קאי שמע מינה א``ר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שתי לשונות שמעתי</span> אחת של פרה ואחת של שעיר המשתלח <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אחת צריכה שיעור</span> ואחת אינה צריכה שיעור ולא ידענא הי מינייהו אמר רב יוסף ניחזי אנן של שעיר המשתלח <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דבעי חלוקה</span> בעי שיעור ושל פרה דלא בעי חלוקה לא בעי שיעור מתקיף לה רמי בר חמא דפרה נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בעי כובד</span> א``ל רבא כובד <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>תנאי היא</span> ודפרה לא בעי חלוקה איתיביה אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>כיצד הוא עושה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>כורכן</span> בשירי לשון אימא בזנב לשון א``ר חנין אמר רב עץ ארז ושני תולעת <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>שקלטתן שלהבת</span> כשרה מיתיבי נתהבהב הלשון מביא לשון אחר <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ומקדש</span> אמר אביי ל``ק כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>בקולחת</span> כאן בנכפפת רבא אומר כובד תנאי היא דתניא למה כורכן כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>שיהיו כולן באגודה אחת</span> דברי רבי רבי אלעזר בר' שמעון אומר כדי שיהא בהן כובד ויפלו לתוך שריפת הפרה כי אתא רב דימי א``ר יוחנן שלש לשונות שמעתי אחת של פרה ואחת של שעיר המשתלח <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>ואחת של מצורע</span> אחת משקל עשרה זוז ואחת משקל שני סלעים ואחת משקל שקל <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>ואין לי לפרש</span> כי אתא רבין פירשה משמיה דרבי יונת


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מב,א גמרא
pgu: מב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  של פרה משקל עשרה זוז ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>של שעיר</span> המשתלח משקל שני סלעים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>של מצורע</span> משקל שקל אמר ר' יוחנן פליגי בה ר``ש בן חלפתא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ורב</span>נן בפרה חד אמר משקל עשרה וחד אמר משקל שקל וסימניך אחד המרבה ואחד הממעיט אמר ליה ר' ירמיה מדיפתי לרבינא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא בפרה פליגי</span> אלא בשעיר המשתלח פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וההוא יומא</span> נח נפשיה דרביא בר קיסי ואנחו בה סימנא רביא [בר] קיסי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מכפר</span> כשעיר המשתלח אמר ר' יצחק שתי שחיטות שמעתי אחת של פרה ואחת <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>של פרו</span> אחת כשרה בזר ואחת פסולה בזר ולא ידענא הי מינייהו איתמר שחיטת פרה ופרו רב ושמואל חד אמר פרה פסולה פרו כשרה וחד אמר פרו פסולה פרה כשרה תסתיים דרב הוא דאמר פרה פסולה דאמר ר' זירא שחיטת פרה בזר פסולה ואמר רב עלה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אלעזר וחוקה</span> שנינו בה ורב מאי שנא פרה דכתיב אלעזר וחוקה פרו נמי הא כתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אהרן וחוקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שחיטה לאו עבודה היא</span> אי הכי פרה נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שאני פרה דקדשי בדק הבית היא</span> ולאו כל דכן הוא אמר רב שישא בריה דרב אידי מידי דהוה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אמראות נגעים</span> דלאו עבודה היא ובעיא כהונה ולשמואל דאמר פרו פסולה מאי שנא פרו דכתיב אהרן וחוקה פרה נמי הא כתיב אלעזר וחוקה שאני התם דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='3'> במדבר יט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ושחט אותה לפניו</span> שיהא זר שוחט ואלעזר רואה ורב שלא יסיח דעתו ממנה ושמואל שלא יסיח דעתו מנא ליה נפקא ליה<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl=''> במדבר יט </span> מושרף את הפרה לעיניו ורב חד בשחיטה וחד בשריפה וצריכא דאי כתב רחמנא בשחיטה משום דתחילת עבודה היא אבל שריפה אימא לא צריכא ואי כתב רחמנא בשריפה משום <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דהשתא הוא דמתכשרא פרה</span> אבל שחיטה אימא לא צריכא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>למעוטי מאי</span> אילימא למעוטי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אסיפת אפרה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ומילוי מים</span> לקידו


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מב,ב גמרא
pgu: מב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
 <span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='9'> במדבר יט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>למשמרת למי נדה</span> כתיב אלא למעוטי השלכת עץ ארז ואזוב ושני תולעת דלאו גופה דפרה נינהו איתמר שחיטת פרה בזר ר' אמי אמר כשרה ור' יצחק נפחא אמר פסולה עולא אמר כשרה ואמרי לה פסולה מתיב ר' יהושע בר אבא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לסיועיה לרב</span> אין לי אלא הזאת מימיה שאין כשרין באשה כבאיש ואין כשרין אלא ביום <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מניין לרבות שחיטתה וקבלת דמה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>והזאת דמה</span> ושריפתה והשלכת עץ ארז ואזוב ושני תולעת</span> ת``ל תורה יכול שאני מרבה אף אסיפת אפרה ומילוי מים וקידוש ת``ל זאת ומה ראית לרבות את אלו ולהוציא את אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אחר שריבה הכתוב ומיעט</span> אמרת הרי אנו למדין כולן מהזאת מימיה מה הזאת מימיה אינן כשרין באשה כבאיש ואין כשרין אלא ביום אף אני אביא שחיטתה וקבלת דמה והזאת דמה ושריפתה והשלכת עץ ארז ואזוב ושני תולעת הואיל ואין כשרין באשה כבאיש אין כשרין אלא ביום ומוציא אני אסיפת אפרה ומילוי מים וקידוש הואיל וכשרין באשה כבאיש כשרין נמי ביום ובלילה והאי מאי תיובתא אילימא מדפסולין באשה פסולין נמי בזר הזאת מימיה תוכיח שפסולין באשה וכשרין בזר אמר אביי היינו תיובתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אשה מאי טעמא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אלעזר ולא אשה</span> זר נמי אלעזר ולא זר אמר עולא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כל הפרשה כולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>משמע מוציא מיד משמע ומשמע ממילא</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='3'> במדבר יט </span> ונתתם אותה אל אלעזר הכהן אותה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לאלעזר</span> ולא לדורות לאלעזר איכא דאמרי לדורות בכהן גדול ואיכא דאמרי לדורות בכהן הדיוט בשלמא למ``ד לדורות בכהן הדיוט שפיר אלא למאן דאמר לדורות בכהן גדול מנא ליה גמר חוקה חוקה מיום הכפורים והוציא אותה שלא יוציא אחרת עמה כדתנן לא היתה פרה רוצה לצאת אין מוציאין עמה שחורה שלא יאמרו שחורה שחטו ואין מוציאין עמה אדומה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שלא יאמרו שתים שחטו</span> ר' אומר לא מן השם הוא זה אלא משום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl=''> במדבר יט </span> אותה לבדה ות``ק הא כתיב אתה מאן ת``ק ר``ש היא דדריש טעמיה דקרא מאי בינייהו איכא בינייה


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מג,א גמרא
pgu: מג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דאפיק חמור בהדה</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='3'> במדבר יט </span> ושחט אותה שלא ישחוט אחרת עמה לפניו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לרב</span> שלא יסיח דעתו ממנה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לשמואל</span> שיהא זר שוחט ואלעזר רואה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ולקח אלעזר הכהן</span> מדמה באצבעו לשמואל לאהדוריה לאלעזר לרב הוי מיעוט אחר מיעוט ואין מיעוט אחר מיעוט אלא לרבות דאפילו כהן הדיוט<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='6'> במדבר יט </span> ולקח הכהן עץ ארז ואזוב ושני תולעת לשמואל דאפי' בכהן הדיוט לרב אצטריך סלקא דעתך אמינא כיון דלאו גופה דפרה נינהו לא ליבעי כהן קא משמע לן<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='7'> במדבר יט </span> וכבס בגדיו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הכהן בכיהונו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וטמא הכהן עד הערב</span> כהן בכיהונו לדורות <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הניחא למאן דאמר</span> לדורות בכהן הדיוט שפיר אלא למאן דאמר לדורות בכהן גדול השתא כהן גדול בעינן בכיהונו מיבעיא אין מילתא דאתיא בקל וחומר טרח וכתב לה קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='9'> במדבר יט </span> ואסף איש טהור את אפר הפרה והניח איש להכשיר את הזר טהור <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>להכשיר את האשה</span> והניח מי שיש בו דעת להניח יצאו חרש שוטה וקטן שאין בהן דעת להניח תנן התם הכל כשרין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לקדש</span> חוץ מחרש שוטה וקטן ר' יהודה מכשיר בקטן ופוסל באשה ובאנדרוגינוס מאי טעמא דרבנן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='17'> במדבר יט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ולקחו לטמא</span> מעפר שריפת החטאת הנך דפסלי לך באסיפה פסלי לך בקידוש והנך דאכשרי לך באסיפה אכשרי לך בקידוש ורבי יהודה אם כן לימא קרא ולקח מאי ולקחו דאפילו קטן דפסלי לך התם הכא כשר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אשה מנא ליה</span> ונתן ולא ונתנה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ורבנן</span> אי כתב רחמנא ולקח ונתן ה``א עד דשקיל חד ויהיב חד כתב רחמנא ולקחו ואי כתב רחמנא ולקחו ונתנו הוה אמינא עד דשקלי תרי ויהבי תרי כתב רחמנא ולקחו ונתן דאפילו שקלי תרי ויהיב חד <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ולקח אזוב</span> וטבל במים איש טהור <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לרבנן</span> איש ולא אשה טהור להכשיר את הקטן ולר' יהודה איש ולא קטן טהור להכשיר את האשה מיתיבי הכל כשרין להזות חוץ מטומטום ואנדרוגינוס ואשה וקטן <שיש> [שאין] בו דעת אשה מסייעתו ומז


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מג,ב גמרא
pgu: מג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ולא פליג רבי יהודה אמר אביי כיון דאמר מר משמע מוציא מיד משמע ומשמע ממילא פליג<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='19'> במדבר יט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>והזה הטהור</span> על הטמא טהור <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מכלל שהוא טמא</span> לימד על טבול יום שכשר בפרה אמר ר' אסי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כי הוו</span> בה ר' יוחנן וריש לקיש בפרה לא מסקי מינה אלא כמאי דמסיק תעלא מבי כרבא אלא אמרי משמע מוציא מיד משמע ומשמע ממילא תני תנא קמיה דר' יוחנן כל השחיטות כשרות בזר חוץ משל פרה אמר ליה ר' יוחנן פוק תני לברא לא מצינו שחיטה בזר פסולה ור' יוחנן לא מיבעיא לתנא דלא ציית אלא אפי' לרביה לא ציית דאמר ר' יוחנן משום ר``ש בן יהוצדק שחיטת פרה בזר פסולה ואני אומר כשירה לא מצינו שחיטה שפסולה בזר:  בא לו אצל פרו שניה:  מ``ש בוידוי ראשון דלא אמר ובני אהרן עם קדושך ומ``ש בוידוי שני דאמר ובני אהרן עם קדושך תנא דבי ר' ישמעאל כך היא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מדת הדין נותנת</span> מוטב יבא זכאי ויכפר על החייב ואל יבא חייב ויכפר על החייב


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מג,ב משנה
pgu: מג
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  שחטו וקבל במזרק את דמו ונותנו למי שהוא ממרס בו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>על הרובד הרביעי</span> שבהיכל כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שלא יקרוש</span> נטל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מחתה</span> ועלה לראש המזבח ופנה גחלים אילך ואילך וחותה מן המעוכלות הפנימיות וירד והניחה על הרובד הרביעי שבעזרה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בכל יום</span> היה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>חותה בשל כסף</span> ומערה בתוך של זהב <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>והיום</span> חותה בשל זהב ובה היה מכניס בכל יום חותה בשל ארבעת קבין ומערה לתוך שלשת קבין והיום חותה בשלשת קבין ובה היה מכניס ר' יוסי אומר בכל יום חותה בשל סאה ומערה בתוך שלשת קבין והיום חותה בשלשת קבין ובה היה מכניס בכל יום היתה כבדה והיום קלה בכל יום היתה ידה קצרה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>והיום ארוכה</span> בכל יום היתה זהבה ירוק והיום אדום דברי רבי מנחם בכל יום מקריב <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>פרס</span> בשחרית ופרס בין הערבים והיום <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מוסיף מלא חפניו</span> בכל יום היתה דקה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>והיום דקה מן הדקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בכל יום כהנים</span> עולין במזרחו של כבש ויורדין במערבו והיום כ``ג עולה באמצע ויורד באמצע ר' יהודה אומר לעולם כהן גדול עולה באמצע ויורד באמצע בכל יום כהן גדול מקדש ידיו ורגליו מן הכיור והיום מן הקיתון של זהב ר' יהודה אומר לעולם כ``ג מקדש ידיו ורגליו מן הקיתון של זהב בכל יום היו שם ארבע מערכות והיום חמש דברי רבי מאיר רבי יוסי אומר בכל יום שלש והיום ארבע רבי יהודה אומר בכל יום שתים והיום שלש


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מג,ב גמרא
pgu: מג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='17'> ויקרא טז </span> וכל אדם לא יהיה באהל מועד אמר רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>תני של היכל</span> תנו רבנן וכל אדם לא יהיה באהל מוע


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מד,א גמרא
pgu: מד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  יכול אפי' בעזרה ת``ל באהל מועד אין לי אלא באהל מועד שבמדבר שילה ובית עולמים מנין ת``ל בקודש אין לי אלא בשעת הקטרה בשעת מתן דמים מנין ת``ל בבואו לכפר אין לי אלא בכניסתו ביציאתו מנין ת``ל עד צאתו<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=' 11, 17, 24, 6'> ויקרא טז </span> וכפר בעדו ובעד ביתו ובעד כל קהל ישראל כפרתו קודמת לכפרת ביתו כפרת ביתו קודמת לכפרת אחיו הכהנים וכפרת אחיו הכהנים קודמת לכפרת כל קהל ישראל אמר מר אין לי אלא בשעת הקטרה מאי משמע אמר רבא וכן א``ר יצחק בר אבדימי וכן א``ר אלעזר אמר קרא וכפר בעדו ובעד ביתו ובעד כל קהל ישראל איזהו כפרה ששוה לו ולביתו ולאחיו הכהנים ולכל קהל ישראל הוי אומר זה הקטרת הקטורת וקטורת מכפרת אין דהא תני ר' חנניא למדנו לקטורת שמכפרת שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0417' data-rgl='12'> במדבר יז </span> ויתן את הקטורת ויכפר על העם ותנא דבי ר' ישמעאל על מה קטורת מכפרת <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>על לשון הרע</span> יבא דבר שבחשאי ויכפר על מעשה חשאי תנן התם פורשין <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מבין האולם ולמזבח</span> בשעת הקטרה א``ר אלעזר לא שנו א<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא בשעת הקטרה דהיכל</span> אבל בשעת הקטרה דלפני לפנים מהיכל פרשי מבין האולם ולמזבח לא פרשי מתיב רב אדא בר אהבה ואמרי לה כדי ר' יוסי אומר כשם שפורשין מבין האולם ולמזבח בשעת הקטרה כך פורשין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בשעת מתן פר כהן משיח</span> ופר העלם דבר של ציבור ושעירי עבודה זרה הא מה מעלה יש בין ההיכל לבין האולם ולמזבח אלא שבהיכל פורשין <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בין בשעת הקטרה</span> ובין שלא בשעת הקטרה ומבין האולם ולמזבח אין פורשין אלא בשעת הקטרה בשעת הקטרה מיהא פרשי מאי לאו בשעת הקטרה דלפני לפנים לא בשעת הקטרה דהיכל <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אי הכי</span> הא מה מעלה ותו לא הא איכא הא מעלה דאילו מהיכל פרשי בין בשעת הקטר' דידיה בין בשעת הקטרה דלפני לפנים ואילו מבין האולם ולמזבח לא פרשי אלא בשעת הקטרה דהיכל <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>הא קתני</span> אלא שבהיכל פורשין בין בשעת הקטרה ובין שלא בשעת הקטרה ומבין האולם ולמזבח אין פורשי


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מד,ב גמרא
pgu: מד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אלא בשעת הקטרה והא איכא הא מעלה דאילו מהיכל פרשי בין <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בקדושה</span> דידיה בין בקדושה דלפני ולפנים ואילו מבין האולם ולמזבח לא פרשי אלא בקדושה דהיכל אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שם פרישה אחת</span> היא אמר מר כך פורשין בשעת מתן פר כהן משיח ופר העלם דבר של צבור ושעירי <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} מנא לן א``ר פדת אתיא כפרה כפרה מיוה``כ אמר רב אחא בר אהבה שמע מינה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מעלות דאורייתא</span> והכי גמירי להו דאי ס``ד דרבנן מאי שנא בין האולם ולמזבח דילמא מיקרו ועיילי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מכולה עזרה נמי [נפרשו]</span>


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מה,א גמרא
pgu: מה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שדומה לפז</span> זהב שחוט שנטוה כחוט זהב סגור בשעה שנפתח <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כל החנויות נסגרות</span> זהב פרוים שדומה לדם הפרים רב אשי אמר חמשה הן וכל חד וחד אית ביה זהב וזהב טוב <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תניא נמי הכי</span> בכל יום היה זהבה ירוק והיום אדום והיינו זהב פרוים שדומה לדם הפרים:  בכל יום מקריב פרס שחרית וכו' בכל יום היתה דקה והיום דקה מן הדקה:  תנו רבנן דקה מה ת``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>והלא כבר נאמר</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0230' data-rgl='36'> שמות ל </span> ושחקת ממנה הדק אלא להביא דקה מן הדקה:  בכל יום כהנים עולין במזרחו של כבש:  דאמר מר כל פינות שאתה פונה לא יהו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא דרך ימין</span> למזרח:  והיום <עולין> [עולה] באמצע <ויורדין> [ויורד] באמצע:  מאי טעמא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>משום כבודו</span> דכהן גדול:  בכל יום כהן [גדול] מקדש ידיו ורגליו מן הכיור וכו':  מאי טעמא משום כבודו של כהן גדול:  בכל יום היו שם ארבע מערכות:  תנו רבנן בכל יום היו שתים מערכות והיום שלש אחת מערכה גדולה ואחת מערכה שניה של קטורת ואחת שמוסיפין בו ביום דברי רבי יהודה רבי יוסי אומר בכל יום שלש והיום ארבע אחת של מערכה גדולה ואחת מערכה שניה של קטורת ואחת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>של קיום האש</span> ואחת שמוסיפין בו ביום רבי <מאיר> אומר בכל יום ארבע והיום חמש אחת של מערכה גדולה ואחת של מערכה שניה של קטורת ואחת של קיום האש ואחת לאיברים ופדרים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שלא נתעכלו</span> מבערב ואחת שמוסיפין בו ביום דכולי עלמא מיהת תרתי אית להו מנלן אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='2'> ויקרא ו </span> היא העלה על מוקדה על המזבח כל הלילה זו מערכה גדולה ואש המזבח תוקד בו זו מערכה שניה של קטורת ורבי יוסי קיום האש <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מנא ליה</span> נפקא ליה מוהאש על המזבח תוקד בו ור' יהודה ההוא להצתת <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אליתא</span> הוא דאתא דתניא היה רבי יהודה אומר מניין להצתת אליתא שלא תהא אלא בראשו של מזבח תלמוד לומר והאש על המזבח תוקד בו אמר רבי יוסי מניין שעושה מערכה לקיום האש תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='5'> ויקרא ו </span> והאש על המזבח תוקד בו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ורבי יוסי הצתת אליתא מנא ליה</span> נפקא ליה מהיכא דנפקא ליה לרבי שמעון דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='7'> ויקרא א </span> ונתנו בני אהרן הכהן אש על המזבח לימד על הצתת אליתא שלא תהא אלא בכהן כשר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ובכלי שרת</span> דברי ר' יהודה אמר לו רבי שמעון <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>וכי תעלה על דעתך</span> שזר קרב לגבי מזבח אלא לימד על הצתת אליתא שלא תהא אלא בראשו של מזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ורבי יהודה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אי מהתם</span> הוה אמינא קאי אארעא ועביד במפוחא קמ``ל ורבי מאיר איברים ופדרים שלא נתעכלו מבערב מנא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>נפקא ליה מואש</span> ורבנן וא``ו לא דרשי ורבנן איברים ופדרים שלא נתעכלו מבערב מאי עביד להו מהדר להו למערכה גדולה דתניא מניין לאיברים ופדרים שלא נתעכלו מבער


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מה,ב גמרא
pgu: מה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  שסודרן על גבי מזבח ואם אין מחזיקן שסודרן על הכבש או ע``ג סובב עד שיעשה מערכה גדולה וסודרן ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='3'> ויקרא ו </span> אשר תאכל האש את העולה על המזבח ור' מאיר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>עיכולי עולה</span> אתה מחזיר ואי אתה מחזיר עיכולי קטורת דתני ר' חנניא בר מניומי בדבי ר' אליעזר בן יעקב אשר תאכל האש את העולה על המזבח עיכולי עולה אתה מחזיר ואי אתה מחזיר עיכולי קטורת דכולי עלמא מיהת מוסיפין בו ביום אית להו מנא להו נפקא להו<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl=''> ויקרא ו </span> מוהאש ואפילו למאן דלא דריש וא``ו וא``ו ה``א דריש <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אש תמיד</span> למאי אתא מבעי ליה לכדתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='6'> ויקרא ו </span> אש תמיד תוקד על המזבח לא תכבה לימד על מערכה שניה של קטורת שלא תהא אלא על המזבח החיצון <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אש מחתה ומנורה</span> מניין ודין הוא נאמרה אש בקטורת ונאמרה אש במחתה ומנורה מה להלן על מזבח החיצון אף כאן על המזבח החיצון או כלך לדרך זו נאמרה אש בקטורת ונאמרה אש במחתה ומנורה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מה להלן בסמוך לו</span> אף מחתה ומנורה בסמוך לו ת``ל אש תמיד תוקד על המזבח לא תכבה אש תמיד שאמרתי לך לא תהא אלא בראשו של מזבח החיצון למדנו אש למנורה אש למחתה מניין ודין הוא נאמרה אש במחתה ונאמרה אש במנורה מה להלן על גבי מזבח החיצון אף כאן על מזבח החיצון או כלך לדרך זו נאמרה אש בקטורת ונאמרה אש במחתה מה להלן בסמוך לו אף כאן בסמוך לו תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='12'> ויקרא טז </span> ולקח מלא המחתה גחלי אש מעל המזבח מלפני ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>איזהו מזבח שמקצתו לפני ה' ואין כולו לפני ה' הוי אומר זה מזבח החיצון</span> ואיצטריך למיכתב מעל המזבח ואיצטריך למיכתב מלפני ה' דאי כתב רחמנא מעל המזבח הוה אמינא מאי מזבח מזבח פנימי כתב רחמנא מלפני ה' ואי כתב רחמנא מלפני ה' הוה אמינא דוקא מלפני ה


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מו,א גמרא
pgu: מו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אבל מהאי גיסא</span> ומהאי גיסא אימא לא צריכא א``ר אלעזר משום בר קפרא אומר היה רבי מאיר איברי עולה שנתותרו עושה להן מערכה בפני עצמה וסודרן ואפילו בשבת מאי קמ``ל תנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בכל יום</span> היו שם ארבע מערכות א``ר אבין לא נצרכה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לפסולין</span> ודוקא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שמשלה בהן האור</span> אבל לא משלה בהן האור לא איכא דאמרי אחד כשירין ואחד פסולין אי משלה בהן האור אין ואי לא לא ואפילו בשבת תנינא והיום חמש אמר רב אחא בר יעקב איצטריך סלקא דעתך אמינא הני מילי היכא דחל יום הכפורים להיות אחר השבת דחלבי שבת קרבין ביוה``כ אבל באמצע שבת לא קמ``ל אמר רבא מאן האי דלא חייש לקמחיה הא בכל יום תנן קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ופליגא דרב הונא</span> דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תחילתו דוחה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>סופו אינו דוחה</span> גופא אמר רב הונא תמיד תחילתו דוחה סופו אינו דוחה מאי אינו דוחה רב חסדא אמר דוחה את השבת ואינו דוחה את הטומאה <ורבא> [רבה] אמר דוחה את הטומאה ואינו דוחה את השבת אמר ליה אביי <לרבא> [לרבה] לדידך קשיא ולרב חסדא קשיא לדידך קשיא מאי שנא טומאה דכתיב במועדו ואפי' בטומאה שבת נמי במועדו ואפי' בשבת ולרב חסדא קשיא מאי שנא שבת דכתי' במועדו אפי' בשבת טומאה נמי במעדו ואפי' בטומאה אמר ליה לא לדידי קשיא ולא לרב חסדא קשיא לדידי לא קשיא סופו כתחילת


id: 2504
lvr: 25
prk: 04
nru: דף מו,ב גמרא
pgu: מו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>טומאה דתחילתו</span> בר מידחא טומאה הוא סופו נמי דחי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שבת דתחילתו</span> לאו בר מידחא שבת הוא סופו נמי לא דחי לרב חסדא לא קשיא סופו כתחילתו <תחילתו> לית ליה שבת דהותרה היא בציבור סופו נמי דחי טומאה ד<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דחויה היא בציבור</span> תחלתו דעיקר כפרה דחי סופו דלאו עיקר כפרה לא דחי איתמר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>המכבה אש מחתה ומנורה</span> אביי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חייב</span> רבא אמר פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דכבייה בראשו של מזבח</span> דכולי עלמא לא פליגי דחייב כי פליגי דאחתיה אארעא וכבייה אביי אמר חייב אש המזבח הוא רבא אמר פטור כיון דנתקה נתקה אלא הא דאמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה המוריד גחלת מעל גבי המזבח וכיבה חייב כמאן כאביי אפילו תימא כרבא התם לא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אינתיק למצותה</span> הכא אינתיקה למצותה איכא דאמרי דאחתיה אארעא וכבייה דכולי עלמא לא פליגי דפטור כי פליגי דכבייה בראשו של מזבח אביי אמר חייב אש המזבח הוא רבא אמר פטור כיון דנתקה נתקה אלא הא דאמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה המוריד גחלת מעל גבי המזבח וכבה חייב כמאן לא כאביי ולא כרבא התם לא אינתיק למצותה הכא אינתיק למצותה:
<BR


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף מז,א משנה
pgu: מז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הוציאו לו</span> את הכף ואת המחתה חפן מלא חפניו ונתן לתוך הכף הגדול לפי גדלו והקטן לפי קטנו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וכך היתה מדתה</span> נטל את המחתה בימינו ואת הכף בשמאלו


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף מז,א גמרא
pgu: מז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מחתה תנא ליה נטל את המחתה ועלה לראש המזבח וחותה ויורד התם מחתה דגחלים והכא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מחתה דקטורת</span> דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הוציאו לו</span> כף ריקן מלשכת הכלים ומחתה גדושה של קטורת מלשכת בית אבטינס:  חפן מלא חפניו ונותן לתוך הכף הגדול לפי גדלו והקטן לפי קטנו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וכך היתה מדתה</span>:  כף ביום הכפורים למה לי<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='12'> ויקרא טז </span> מלא חפניו והביא אמר רחמנא משום דלא אפשר דהיכי נעביד נעייל והדר נעייל <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הבאה אחת אמר רחמנא</span> ולא שתי הבאות נשקליה לקטורת בחופניו ונחתיה [למחתה] עלה וליעול כי מטי התם היכי לעביד נשקליה בשיניה ונחתיה למחתה השתא לפני מלך בשר ודם אין עושין כן לפני מלך מלכי המלכים הקב``ה על אחת כמה וכמה הלכך לא אפשר וכיון דלא אפשר עבדינן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כדאשכחן בנשיאים</span>:  נטל את המחתה בימין ואת הכף בשמאל:  יציבא בארעא וגיורא בשמי שמיא זו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מרובה</span> וזו מועטת ואפילו בזמן ששניהן שוין וכמעשה דרבי ישמעאל בן קמחית זו חמה וזו צוננת אמרו עליו על רבי ישמעאל בן קמחית שהיה חופן ארבעת קבין במלוא חפניו ואומר כל הנשים זרדו וזרד אימא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>עלה לגג</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>איכא דאמרי</span> בערסן וכדרבה בר יונתן דאמר רבה בר יונתן אמר רבי יחיאל ערסן יפה לחולה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>איכא דאמרי בשכבת זרע</span> וכדרבי אבהו דרבי אבהו רמי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b22' data-rgl='40'> שמואל ב כב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ותזרני</span> [חיל] למלחמה וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2618' data-rgl='33'> תהילים יח </span> המאזרני חיל למלחמה אמר דוד לפני הקב``ה רבש``ע זריתני וזרזתני אמרו עליו על רבי ישמעאל בן קמחית <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>פעם אחת</span> סיפר דברים עם ערבי אחד בשוק ונתזה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>צינורא</span> מפיו על בגדיו ונכנס ישבב אחיו ושמש תחתיו וראתה אמן שני כהנים גדולים ביום אחד ושוב אמרו עליו על רבי ישמעאל בן קמחית פעם אחת יצא וסיפר עם <אדון> {הגמון} אחד בשוק ונתזה צינורא מפיו על בגדיו ונכנס יוסף <עם> אחיו ושמש תחתיו וראתה אמן שני כהנים גדולים ביום אחד ת``ר שבעה בנים היו לה לקמחית וכולן שמשו בכהונה גדולה אמרו לה חכמים מה עשית שזכית לכך אמרה להם מימי לא ראו קורות ביתי קלעי שערי אמרו לה הרבה עשו כן ולא הועילו ת``ר בקומצו שלא יעשה מדה לקומץ איבעיא להו מהו שיעשה מדה לחפינה התם הוא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='8'> ויקרא ו </span> בקומצו אבל הכא דלא כתיב בחפניו אלא<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='12'> ויקרא טז </span> מלא חפניו קטרת סמים דקה לא או דילמא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>יליף מלא</span> מלא מקומצו ת``ש וכך היתה מדתה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מאי לאו</span> שאם רצה לעשות מדה אחרת עושה לא ה``ק וכך היה חוזר וחופנה לפנים שמעת מינה חופן וחוזר וחופן דילמא שאם רצה לעשות מדה עושה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אי נמי</span> שלא יחסר ושלא יותיר ת``ר מלא קומצו יכול <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מבורץ</span> ת``ל בקומצו <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אי בקומצו</span> יכול אפילו בראשי אצבעותיו תלמוד לומר מלא קומצו כדקמצי אינשי הא כיצד חופה שלש אצבעותיו על פיסת ידו וקומ


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף מז,ב גמרא
pgu: מז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ובמחבת ובמרחשת</span> מוחק בגודלו מלמעלה ובאצבעו קטנה מלמטה וזו היא עבודה קשה שבמקדש זו היא ותו לא והא איכא מליקה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והא איכא חפינה</span> אלא זו היא מעבודות קשות שבמקדש א``ר יוחנן בעי רבי יהושע בן עוזאה בין הבינים של מלא קומצו מהו א``ר פפא דגואי לא תיבעי לך דודאי קומץ הוא דבראי לא תיבעי לך דודאי שירים הוא כי תיבעי לך דביני ביני מאי א``ר יוחנן הדר פשטה יהושע [בן] עוזאה בין הבינים ספק נינהו היכי עביד אמר רבי חנינא מקטיר קומץ לחודיה תחלה והדר בין הבינים דאי אמרת בין הבינים ברישא דילמא שירים נינהו והוו להו שירים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שחסרו</span> בין קמיצה [להקטרה] ואמר מר שירים שחסרו בין קמיצה להקטרה אין מקטירין עליהן את הקומץ אי הכי השתא נמי איקרי כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כל שממנו לאשים</span> הרי הוא בבל תקטירו א``ר יהודה בריה דר``ש בן פזי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דמקטיר ליה לשום עצים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כרבי אליעזר</span> דתניא רבי אליעזר אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0302' data-rgl='12'> ויקרא ב </span> לריח ניחוח אי אתה מעלה אבל אתה מעלה לשום עצים הניחא לרבי אליעזר אלא לרבנן מאי איכא למימר אמר רב מרי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דקמצי שמיני</span> השתא דאתית להכי רבי אליעזר נמי לכתחילה דקמצי שמיני:  <בין הביניי``ם פש``ט ומח``ץ ופז``ר וחש``ב בחפינ``ת חביר``ו סימן>:  בעי רב פפא בין הבינים של מלא חפניו מהו מאי קא מבעיא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אי גמר מלא מלא</span> מהתם <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>היינו הך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>רב פפא הכי בעי</span> ליה מלא חפניו והביא בעינן והא איכא או דילמא ולקח והביא בעינן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>והא ליכא</span> תיקו אמר רב פפא פשיטא לי מלא קומצו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כדקמצי אינשי</span> בעי רב פפא קמץ <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בראשי אצבעותיו</span> מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מלמטה למעלה</span> מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מן הצד</span>דין מהו תיקו אמר רב פפא פשיטא לי מלא חפניו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כדחפני אינשי</span> בעי רב פפא חפן בראשי אצבעותיו מהו מלמטה למעלה מהו מן הצד מהו חפן בזו ובזו וקרבן זו אצל זו מהו תיקו בע


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף מח,א גמרא
pgu: מח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דבקיה לקומץ בדופניה דמנא</span> מאי תוך כלי בעינן והא איכא או דילמא הנחה בתוכו כתקנו בעינן והא ליכא תיקו בעי מר בר רב אשי אפכיה למנא ודבקיה לקומץ בארעיתיה דמנא מהו הנחה בתוכו בעינן והא איכא או דילמא הנחה כתקנו בעינן וליכא תיקו בעי רב פפא מלא חפניו שאמרו מחוקות או גדושות א``ל רבי אבא לרב אשי ת``ש מלא חפניו שאמרו לא מחוקות ולא גדושות אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>טפופות</span> תנן התם <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>נשפך הדם על הרצפה</span> ואספו פסול מן הכלי על הרצפה ואספו כשר מה``מ דת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl=''> ויקרא ד </span> ולקח מדם הפר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מדם הנפש</span> ולא מדם העור ולא מדם התמצית מדם הפר דם מהפר יקבלנו דאי סלקא דעתך מדם הפר מדם ואפילו מקצת דם והאמר רב יהודה המקבל צריך שיקבל את כל דמו של פר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='7'> ויקרא ד </span> ואת כל דם הפר ישפוך אל יסוד מזבח אלא ש``מ מאי מדם הפר דם מהפר יקבלנו וקסבר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>גורעין</span> ומוסיפין ודורשין בעי רב פפא נתפזר הקטורת ממלוא חפניו מהו ידו כצואר בהמה דמי ופסולה או דילמא ככלי שרת דמי ולא פסולה תיקו בעי רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חישב בחפינת קטורת</span> מהו מי אמרינן יליף מלא מלא ממנחה מה התם מהניא בה מחשבה הכא נמי מהניא בה מחשבה או לא א``ל רב שימי בר אשי לרב פפא ת``ש הוסיף רבי עקיבא <הקומץ> [הסולת] והקטורת והלבונה והגחלים שאם נגע טבול יום במקצתן פסל את כולן קא סלקא דעתך מדפסל טבול יום פסלה נמי לינה ומדלינה פסלה פסלה נמי מחשבה בעי רב פפ


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף מח,ב גמרא
pgu: מח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חישב בחתיית גחלים</span> מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מכשירי מצוה כמצוה דמו</span> או לא תיקו בעי מיניה מרב ששת <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הולכה בשמאל מהו</span> אמר להו רב ששת תניתוה נטל את המחתה בימינו ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>את הכף בשמאלו</span> ונפשוט להו מהא דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הרגל של ימין בשמאל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ובית עורה לחוץ</span> אי מהתם הוה אמינא הני מילי הולכה דלא מעכבא כפרה אבל הולכה דמעכבא כפרה לא קמשמע ל


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף מט,א גמרא
pgu: מט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מיתיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>זר ואונן שיכור ובעל מום</span> בקבלה ובהולכה ובזריקה פסול <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וכן יושב</span> וכן שמאל פסול תיובתא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והא רב ששת הוא דאותבה</span> דאמר ליה רב ששת לאמוריה דרב חסדא בעי מיניה מרב חסדא הולכה בזר מהו אמר ליה כשירה ומקרא מסייעני<span class='tlm-sfr' data-chp='25b35' data-rgl='1'> דברי הימים ב לה </span> וישחטו הפסח ויזרקו הכהנים מידם והלוים מפשיטים ומותיב רב ששת זר ואונן שיכור ובעל מום בקבלה ובהולכה ובזריקה פסול וכן יושב וכן שמאל פסול <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בתר דשמעה</span> הדר אותבה והא רב חסדא קרא קאמר דעבוד <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מעשה איצטבא</span> בעי רב פפא חפן חבירו ונתן לתוך חפניו מהו מלא חפניו בעינן והא איכא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>או דילמא ולקח והביא</span> בעינן והא ליכא תיקו בעי רבי יהושע בן לוי חפן ומת <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מהו שיכנס אחר</span> בחפינתו א``ר חנינא בא וראה שאלת הראשונים למימרא דרבי יהושע בן לוי קשיש והאמר רבי יהושע בן לוי לי התיר רבי חנינא לשתות <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שחליים</span> בשבת לשתות פשיטא דתנן כל האוכלין אוכל אדם לרפואה וכל המשקין שותה אלא לשחוק ולשתות שחליים בשבת היכי דמי אי דאיכא סכנתא משרא שרי ואי דליכא סכנתא מיסר אסיר לעולם דאיכא סכנתא והכי קא מבעיא ליה מי מסיא דניחול עלייהו שבתא או לא מסיא ולא ניחול עלייהו שבתא ומאי שנא רבי חנינא משום דבקי ברפואות הוא דאמר ר' חנינא מעולם לא שאלני אדם על מכת פרדה לבנה וחיה והא קא חזינן דחיי אימא וחיית והא קא חזינן דמיתסי בסומקן אינהו וחיורן ריש כרעיהו קאמרינן מכל מקום <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שמע מינה</span> דרבי חנינא קשיש <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אלא הכי קאמר</span> שאלתן כשאילה של ראשונים <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ומי אמר רבי חנינא הכי</span> והאמר רבי חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בפר ולא בדמו של פר</span> ואמר רבי חנינא קטורת שחפנה קודם שחיטת הפר לא עשה ולא כלום הכי קאמר מדקא מיבעיא ליה הא מכלל דקסבר בפר ואפילו בדמו של פר ולמאי דסבירא ליה שאילתו כשאילת הראשונים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מאי הוי עלה</span> אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אי חופן חוזר וחופן</span> חבירו נכנס בחפינתו דהא מקיימא חפינה אי אין חופן וחוזר וחופן תבעי לך אמר ליה רב הונא בריה דרב יהושע לרב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אדרבה אי חופן וחוזר וחופן</span> לא יכנס אחר בחפינתו אי אפשר שלא יחסר ושלא יותיר ואי אין חופן חוזר וחופן תיבעי לך דאיבעיא להו חופן חוזר וחופן או לא תא שמע כך היתה מידתה מאי לאו כשם שמדתה מבחוץ כך מדתה מבפנים לא דילמא שאם רצה לעשות מדה עושה אי נמי שלא יחסר ושלא יותיר תא שמ


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף מט,ב גמרא
pgu: מט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כיצד הוא עושה</span> אוחז את הבזך בראש אצבעותיו ויש אומרים בשיניו ומעלה בגודלו עד שמגעת לבין אצילי ידיו וחוזר ומחזירה לתוך חפניו וצוברה כדי שיהא עשנה שוהה לבוא ויש אומרים מפזרה כדי שיהא עשנה ממהרת לבוא וזו היא עבודה קשה שבמקדש זו היא ותו לא והא איכא מליקה והא איכא קמיצה אלא זו היא עבודה קשה מעבודות קשות שבמקדש שמע מינה חופן וחוזר וחופן שמע מינה איבעיא להו שחט ומת מה הוא שיכנס אחר בדמו מי אמרינן בפר ואפילו בדמו של פר או דילמא בפר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ולא</span> בדמו של פר רבי חנינא אומר בפר ולא בדמו של פר וריש לקיש אמר בפר ואפילו בדמו של פר רבי אמי אמר בפר ולא בדמו של פר רבי יצחק אמר בפר ואפילו בדמו של פר איתיביה רבי אמי לרבי יצחק נפחא נמנין ומושכין ידיהן ממנו עד שישחט <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואם איתא</span> עד שיזרוק מיבעי ליה שני התם דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0212' data-rgl='4'> שמות יב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מהיות משה</span> מחיותה דשה מתיב מר זוטרא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אין פודין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לא בעגל ולא בחיה</span> ולא בשחוטה ולא בטריפה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ולא בכלאים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ולא בכוי</span> אלא בשה שאני התם דיליף שה שה מפסח אי מה להלן זכר תם ובן שנה אף כאן זכר תם ובן שנה ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0213' data-rgl='13'> שמות יג </span> תפדה תפדה ריבה אי תפדה תפדה ריבה אפילו כולהו נמי אם כן שה מאי אהני לי


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נ,א גמרא
pgu: נ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  איתיביה רבי יצחק נפחא לר' אמי<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='12'> ויקרא ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>והוציא את כל הפר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שיוציא את כולו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואת פר החטאת</span> ואת שעיר החטאת אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בעור ובשר ופרש</span> דכולי עלמא לא פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כי פליגי</span> בדם מר סבר דם איקרי פר ומר סבר דם לא איקרי פר אמר רב אשי מסתברא כמאן דאמר דם איקרי פר דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='3'> ויקרא טז </span> בזאת יבא אהרן אל הקדש בפר בן בקר אטו בקרניה מעייל ליה אלא בדמו וקרי ליה פר ואידך במה הוכשר אהרן לבא אל הקדש בפר בן בקר לחטאת <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ותיפוק ליה</span> דחטאת שמתו בעליה היא וחטאת שמתו בעליה למיתה אזלא א``ל רבין בר רב אדא לרבא אמרי תלמידיך אמר רב עמרם <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חטאת צבור היא</span> ולא למיתה אזלא דתנן אמר לו ר``מ והלא פר יום הכפורים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>חביתי כהן גדול</span> ופסח דקרבן יחיד הוא ודוחה את השבת ואת הטומאה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לאו מכלל דאיכא למאן דאמר דצבור</span> ולטעמיך דקתני <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אמר לו רבי יעקב</span> והלא פר העלם דבר של צבור ושעירי <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חגיגה</span> דקרבן צבור ואין דוחין לא את השבת ולא את הטומאה מכלל דאיכא למאן דאמר דיחיד אלא לתנא קמא קא מהדר ליה דשמעיה דקאמר קרבן צבור דוחה את השבת ואת הטומאה וקרבן יחיד אינו דוחה לא את השבת ולא את הטומאה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אמר לו רבי מאיר</span> קרבן יחיד כללא הוא והלא פר יום הכפורים וחביתי כהן גדול ופסח דקרבן יחיד הוא ודוחין את השבת ואת הטומאה ואמר לו רבי יעקב קרבן צבור כללא הוא והלא פר העלם דבר של צבור ושעירי עבודה זרה וחגיגה דקרבן צבור הוא ואין דוחין לא את השבת ולא את הטומאה אלא נקוט האי כללא בידך כל שזמנו קבוע דוחה את השבת ואת הטומאה אפילו ביחיד וכל שאין זמנו קבוע אינו דוחה לא את השבת ולא את הטומאה ואפילו בצבור איתיביה אביי פר ושעיר של יום הכפורים שאבדו והפריש אחרים תחתיהן כולם ימותו וכן שעירי <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} שאבדו והפריש אחרים תחתיהן כולם ימותו דברי רבי יהודה רבי <אליעזר> [אלעזר] ורבי שמעון אומרים ירעו עד שיסתאבו וימכרו ויפלו דמיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לנדבה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שאין חטאת צבור מתה</span> אמר ליה מאי פר פר העלם דבר של צבור והא של יוה``כ קתני כי קתני אדשעיר והתניא פר של יוה``כ ושעיר של יום הכפורים שאבדו והפריש אחרים תחתיהן כולם ימותו דברי רבי יהודה רבי <אליעזר> [אלעזר] ורבי שמעון אומרים ירעו עד שיסתאבו וימכרו ויפלו דמיהן לנדבה שאין חטאת צבור מתה לא תימא שאין חטאת צבור מתה אלא אימא שאין חטאת השותפין מתה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ומאי נפקא מינה</span> דלא מייתו כהנים פר בהוראה ת``ש דבעי ר' <אליעזר> [אלעזר


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נ,ב גמרא
pgu: נ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  לדברי האומר פר יום הכפורים קרבן יחיד עושה תמורה או אינו עושה תמורה לאו מכלל דאיכא למאן דאמר דצבור לא מכלל דאיכא למאן דאמר דשותפין גופא בעי רבי <אליעזר> [אלעזר] לדברי האומר פר יוה``כ קרבן יחיד עושה תמורה או אינו עושה תמורה מאי קא מיבעיא ליה אי בתר מקדיש אזלינן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אי בתר מתכפר אזלינן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>פשיטא</span> דבתר מתכפר אזלינן דא``ר אבהו א``ר יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>המקדיש</span> מוסיף חומש <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>והמתכפר עושה בה תמורה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>והתורם משלו על של חבירו טובת הנאה שלו</span> לעולם פשיטא ליה דבתר מתכפר אזלינן והכי קא מיבעיא ליה אחיו הכהנים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בקביעותא מתכפרי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>או דילמא בקופיא מתכפרי</span> ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חומר בזבח</span> מבתמורה וחומר בתמורה מבזבח חומר בזבח שהזבח נוהג ביחיד כבצבור ודוחה את השבת ואת הטומאה ועושה תמורה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מה שאין כן בתמורה</span> חומר בתמורה מבזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שהתמורה חלה</span> על בעל מום קבוע ואינה יוצאה לחולין ליגזז וליעבד משא``כ בזבח האי זבח היכי דמי אילימא דיחיד מי דחי שבת וטומאה אלא דצבור מי עושה תמורה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אלא לאו דפר</span> ודוחה את השבת ואת הטומאה דקביע ליה זמן ועושה תמורה דקרבן יחיד הוא אמר רב ששת לא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>באילו של אהרן</span> הכי נמי מסתברא דאי סלקא דעתך דפרו תמורה דפר שבת וטומאה הוא דלא דחיא הא בחול מקריב קרבה הא תמורת חטאת היא ותמורת חטאת למיתה אזלא לא לעולם פרו ו<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מאי תמורה שם תמורה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אי הכי</span> זבח נמי שם זבח <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שם זבח לא קתני</span> ממאי מדקתני חומר בתמורה שהתמורה חלה על בעל מום קבוע ואינה יוצאה לחולין ליגזז וליעבד ואי סלקא דעתך מאי זבח שם זבח והא איכ


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נא,א גמרא
pgu: נא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בכור</span> ומעשר דחלין על בעל מום קבוע ואין יוצאין לחולין ליגזז וליעבד <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אלא שם זבח לא קתני</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מאי שנא</span> תמורה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שם תמורה אחת היא</span> זבח איכא בכור ואיכא מעשר ולרב ששת אדמוקים לה באילו של אהרן לוקמה בפסח דדוחה את השבת ואת הטומאה ועושה תמורה דקרבן יחיד הוא קסבר אין שוחטין הפסח על היחיד ונוקמיה בפסח שני <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מי דחי טומאה</span> אמר ליה רב הונא בריה דרב יהושע לרבא ותנא מ``ש פסח דקרי ליה קרבן יחיד ומ``ש חגיגה דקרי לה קרבן ציבור אי משום דאתי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בכנופיא</span> פסח נמי אתי בכנופיא איכא פסח שני דלא אתי בכנופיא אמר ליה אם כן יהא דוחה את השבת ואת הטומאה אמר ליה אין כמאן דאמר דחי דתניא פסח שני דוחה את השבת ואינו דוחה את הטומאה ר' יהודה אומר אף דוחה את הטומאה מ``ט דתנא קמא אמר לך מפני טומאה דחיתו ויעשה בטומאה ורבי יהודה אמר לך אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0409' data-rgl='12'> במדבר ט </span> ככל חקת הפסח יעשו אותו ואפילו בטומאה התורה החזירה עליו לעשותו בטהרה לא זכה יעשנו בטומא


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נא,ב גמרא
pgu: נא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ותיפוק לי</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=''> ויקרא טז </span> דאשר לו אמר רחמנא משלו הוא מביא דתניא אשר לו משלו הוא מביא ולא משל ציבור יכול לא יביא משל ציבור שאין הציבור מתכפרין בו אבל יביא משל אחיו הכהנים שהרי אחיו הכהנים מתכפרים בו ת``ל אשר לו יכול לא יביא ואם הביא כשר ת``ל שוב<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=' 11, 15, 18, 23, 6'> ויקרא טז </span> אשר לו שנה הכתוב עליו לעכב וליטעמיך אחיו הכהנים אי לאו דקנו בגויה היכי מכפר להו אלא שאני בי גזא דאהרן דאפקריה רחמנא גבי אחיו הכהנים הכא [גבי תמורה] נמי שאני בי גזא דאהרן דאפקריה רחמנא גבי אחיו הכהנים


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נא,ב משנה
pgu: נא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  היה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מהלך בהיכל</span> עד שמגיע לבין <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שתי הפרוכת</span> המבדילות בין הקדש ובין קדש הקדשים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וביניהן</span> אמה ר' יוסי אומר לא היתה שם אלא פרוכת אחת בלבד שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl='33'> שמות כו </span> והבדילה הפרוכת לכם בין הקדש ובין קדש הקדשים


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נא,ב גמרא
pgu: נא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  שפיר קאמר להו רבי יוסי לרבנן ורבנן אמרי לך הני מילי במשכן אבל במקדש שני כיון דלא הואי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אמה טרקסין</span> ובמקדש ראשון הוא דהואי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואיסתפקא להו</span> לרבנן בקדושתיה אי כלפנים אי כלחוץ ועבוד שתי פרוכות תנו רבנן בין המזבח למנורה היה מהלך דברי ר``י ר``מ אומר בין שלחן למזבח ויש אומרים בין שלחן לכותל מאן יש אומרים אמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>רבי יוסי היא</span> דאמר פיתחא בצפון קאי ורבי יהודה אמר לך <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>פיתחא בדרום קאי</span> ורבי מאיר כמאן סבירא ליה אי כרבי יהודה סבירא ליה ניעול כר' יהודה אי כרבי יוסי סבירא ליה ניעול כרבי יוסי לעולם כרבי יוסי סבירא ליה ואמר לך <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שולחנות צפון ודרום מונחין</span> ומפסקא ליה שלחן ולא מתעייל ליה ואיבעית אימא לעולם מזרח ומערב מונחין ומשום שכינה לאו אורח ארע


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נב,א גמרא
pgu: נב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>למיעל להדיא</span> ורבי יוסי אמר לך חביבין ישראל שלא הצריכן הכתוב לשליח ור' יהודה נמי ניעול בין מנורה לכותל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>משחרי מאניה</span> א``ר נתן אמה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>טרקסין</span> לא הכריעו בו חכמים אי כלפנים אי כלחוץ מתקיף לה רבינא מ``ט אילימא משום דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a06' data-rgl='2'> מלכים א ו </span> והבית אשר בנה המלך שלמה לה' ששים אמה ארכו ועשרים רחבו ושלשים אמה קומתו וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a06' data-rgl='17'> מלכים א ו </span> וארבעים באמה היה הבית הוא ההיכל לפני וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a06' data-rgl='20'> מלכים א ו </span> ולפני ה<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דביר</span> עשרים אמה ארך ועשרים אמה רחב ועשרים אמה קומתו ולא ידעינן אמה טרקסין אי מהני עשרים ואי מהני ארבעים ודילמא לא מהני עשרין ולא מהני ארבעין וחללא קא חשיב כותלים לא קא חשיב תדע דכל היכא דקא חשיב כותלים חשיב ליה לדידיה דתנן ההיכל מאה על מאה ברום מאה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כותל אולם</span> חמש והאולם אחת עשרה כותל ההיכל שש וארכו ארבעים אמה ואמה טרקסין וכ' אמה בית קדשי הקדשים כותל ההיכל שש <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>והתא שש</span> וכותל התא חמש אלא קדושתיה אי כלפנים אי כלחוץ והיינו דאמר רבי יוחנן בעי יוסף איש הוצל<span class='tlm-sfr' data-chp='09a06' data-rgl='19'> מלכים א ו </span> ודביר בתוך הבית <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מפנימה הכין</span> לתתן שם את ארון ברית ה' איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>היכי קאמר קרא</span> ודביר בתוך הבית מפנימה הכין לתתן שם או דילמא הכי קאמר ודביר בתוך הבית מפנימה ומי מספקא ליה והתניא איסי בן יהודה אומר חמש מקראות בתורה אין להן הכר


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נב,ב גמרא
pgu: נב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שאת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>משוקדים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מחר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ארור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וקם</span> והתניא הוא יוסף איש הוצל הוא יוסף הבבלי הוא איסי בן יהודה הוא איסי בן גור אריה הוא איסי בן גמליאל הוא איסי בן מהללאל ומה שמו איסי בן עקיבא שמו בדאורייתא ליכא בדנביאי איכא ובדאורייתא ליכא והא איכא דבעי רב חסדא<span class='tlm-sfr' data-chp='0224' data-rgl='5'> שמות כד </span> וישלח את נערי בני ישראל <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ויעלו עולות כבשים</span> ויזבחו זבחים שלמים פרים או דילמא אידי ואידי פרים לרב חסדא מספקא ליה לאיסי בן יהודה פשיטא ליה


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נב,ב משנה
pgu: נב
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  החיצונה היתה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פרופה</span> מן הדרום ופנימית מן הצפון <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מהלך ביניהן</span> עד שמגיע לצפון <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הגיע לצפון</span> הופך פניו לדרום <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מהלך לשמאלו עם הפרוכת</span> עד שהוא מגיע לארון הגיע לארון נותן את המחתה בין שני הבדים צבר את הקטרת על גבי גחלים ונתמלא כל הבית כולו עשן יצא ובא לו בדרך בית כניסתו ומתפלל תפלה קצרה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בבית החיצון</span> ולא היה מאריך בתפלתו שלא להבעית את ישראל


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נב,ב גמרא
pgu: נב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  במאי עסקינן אילימא במקדש ראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מי הוו פרוכת</span> אלא במקדש שני מי הוה ארון והתניא משנגנז ארון נגנזה עמו צנצנת המן וצלוחית שמן המשחה ומקלו של אהרן ושקדיה ופרחיה וארגז ששגרו פלשתים דורון לאלהי ישראל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a06' data-rgl='8'> שמואל א ו </span> וכלי הזהב אשר השיבותם לו אשם <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>תשימו בארגז מצדו</span> ושלחתם אתו והלך ומי גנזו יאשיהו גנזו מה ראה שגנזו ראה שכתוב<span class='tlm-sfr' data-chp='0528' data-rgl='36'> דברים כח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>יולך ה' אותך</span> ואת מלכך אשר תקים עליך עמד וגנזו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='25b35' data-rgl='3'> דברי הימים ב לה </span> ויאמר ללוים המבינים לכל ישראל הקדושים לה' <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תנו את ארון הקדש בבית</span> אשר בנה שלמה בן דוד מלך ישראל אין לכם משא בכתף עתה עבדו את ה' אלהיכם ואת עמו ישראל ואמר ר' אלעזר אתיא שמה שמה ואתיא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דורות דורות</span> ואתיא משמרת משמרת לעולם במקדש שני ומאי הגיע לארון מקום ארון והא קתני נתן את המחתה לבין שני הבדים אימא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כבין שני הבדים</span>:  צבר את הקטרת על גבי גחלים:  <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>תנן</span> כמאן דאמר צוברה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>תני חדא צוברה פנימה שהיא חוצה לו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ותניא אידך</span> צוברה חוצה שהיא פנימה לו אמר אביי תנאי היא ואמר אביי מסתברא כמאן דאמר פנימה שהיא חוצה לו דתנן מלמדין אותו הזה


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נג,א גמרא
pgu: נג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שלא תתחיל מפניך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שמא תכוה</span> ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='13'> ויקרא טז </span> ונתן את הקטרת על האש לפני ה' שלא יתקן מבחוץ ויכניס להוציא מלבן של צדוקין שאומרים יתקן מבחוץ ויכניס מאי דרוש<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='2'> ויקרא טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כי בענן</span> אראה על הכפרת מלמד שיתקן מבחוץ ויכניס אמרו להם חכמים והלא כבר נאמר ונתן את הקטרת על האש לפני ה' אם כן מה ת``ל כי בענן אראה על הכפרת מלמד שנותן בה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מעלה עשן</span> ומניין שנותן בה מעלה עשן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='13'> ויקרא טז </span> וכסה ענן הקטרת את הכפרת הא לא נתן בה מעלה עשן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>או שחיסר</span> אחת מכל סמניה חייב מיתה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>תיפוק ליה</span> דקא מעייל ביאה ריקנית אמר רב ששת הכא במאי עסקינן כגון <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ששגג בביאה</span> והזיד בהקטרה רב אשי אמר אפילו תימא הזיד בזו ובזו כגון <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>דעייל שתי הקטרות</span> אחת שלימה ואחת חסירה אביאה לא מיחייב דהא עייל ליה שלימה אהקטרה מיחייב דקא מקטר קטורת חסירה אמר מר ומניין שנותן בה מעלה עשן ת``ל וכסה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קרא לקרא</span> אמר רב יוסף הכי קאמר אין לי אלא עלה מעלה עשן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>עיקר</span> מעלה עשן מניין ת``ל וכסה א``ל אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>והא איפכא תניא</span> דתניא נתן בה עיקר מעלה עשן היה מתמר ועולה כמקל עד שמגיע <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לשמי קורה</span> כיון שהגיע לשמי קורה ממשמש ויורד בכותלים עד שנתמלא הבית עשן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1006' data-rgl='4'> ישעיהו ו </span> והבית ימלא עשן אלא אמר אביי הכי קאמר אין לי אלא עיקר מעלה עשן עלה מעלה עשן מניין ת``ל וכסה רב ששת אמר אין לי אלא אהל מועד שבמדבר שילה ובית עולמים מניין ת``ל וכסה האי<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=''> ויקרא טז </span> מוכן יעשה לאהל מועד השכן אתם נפקא אלא הכי קאמר אין לי אלא ביום הכפורים בשאר ימות השנה מניין ת``ל וכסה רב אשי אמר חד למצוה וחד לעכב רבא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>חד לעונש וחד לאזהרה</span> תניא ר``א אומר ולא ימות עונש כי בענן אראה אזהרה יכול יהיו שניהם אמורין קודם מיתת בני אהרן ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='1'> ויקרא טז </span> אחרי מות שני בני אהרן יכול יהיו שניהם אמורים אחר מיתת שני בני אהרן ת``ל כי בענן אראה על הכפרת הא כיצד אזהרה קודם מיתה ועונש אחר מיתה מאי תלמודא אמר רבא אמר קרא כי בענן אראה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ועדיין לא נראה</span> ואלא מ``ט איענוש כדתניא ר``א אומר לא מתו בני אהרן אלא על שהורו הלכה בפני משה רבן מאי דרוש<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='7'> ויקרא א </span> ונתנו בני אהרן הכהן אש על המזבח אע``פ שהאש יורדת מן השמים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מצוה להביא מן ההדיוט</span>:  יצא ובא לו דרך כניסתו:  מנא הני מילי א``ר שמואל בר נחמני א``ר יונתן אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='25b01' data-rgl='13'> דברי הימים ב א </span> ויבא שלמה לבמה אשר בגבעון ירושלים וכי מה ענין גבעון אצל ירושלים אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מקיש יציאתו מגבעון לירושלים לביאתו מירושלים לגבעון</span> מה ביאתו מירושלים לגבעון פניו כלפי במה כדרך ביאתו אף יציאתו מגבעון לירושלים פניו כלפי במה כדרך ביאתו וכן כהנים בעבודתן ולוים בדוכנן וישראל במעמדן כשהן נפטרין לא היו מחזירין פניהן והולכין אלא מצדדין פניהן והולכין וכן תלמיד הנפטר מרבו לא יחזיר פניו וילך אלא מצדד פניו והולך כי הא דר' אלעזר כד הוה מיפטר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מיניה דר' יוחנן</span> כד הוה בעי ר' יוחנן לסגויי הוה גחין קאי ר' אלעזר אדוכתיה עד דהוה מיכסי ר' יוחנן מיניה וכד הוה בעי ר' אלעזר לסגויי הוה קא אזיל לאחוריה עד דמכסי מיניה דרבי יוחנן רבא כד הוה מיפטר מיניה דרב יוסף הוה אזיל לאחוריה עד דמנגפן כרעיה ומתווסן אסקופתא דבי רב יוסף דמ


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נג,ב גמרא
pgu: נג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אמרו ליה לרב יוסף</span> הכי עביד רבא אמר ליה יהא רעוא דתרום רישך אכולה כרכא אמר רבי אלכסנדרי אמר רבי יהושע בן לוי המתפלל צריך שיפסיע שלש פסיעות לאחוריו ואחר כך יתן שלום אמר ליה רב מרדכי כיון שפסע שלש פסיעות לאחוריו התם איבעיא ליה למיקם משל לתלמיד הנפטר מרבו אם חוזר לאלתר דומה לכלב ששב על קיאו תניא נמי הכי המתפלל צריך שיפסיע שלש פסיעות לאחוריו ואחר כך יתן שלום <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואם לא עשה כן</span> ראוי לו שלא התפלל ומשום שמעיה אמרו שנותן שלום לימין ואחר כך לשמאל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0533' data-rgl='2'> דברים לג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מימינו אש דת</span> למו ואומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2691' data-rgl='7'> תהילים צא </span> יפול מצדך אלף <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ורבבה מימינך</span> מאי ואומר וכי תימא אורחא דמילתא היא למיתב בימין ת``ש יפול מצדך אלף ורבבה מימינך רבא חזייה לאביי דיהיב שלמא לימינא ברישא א``ל מי סברת לימין דידך <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לשמאל דידך</span> קא אמינא דהוי ימינו של הקב``ה אמר רב חייא בריה דרב הונא חזינא להו לאביי ורבא דפסעי להו שלש פסיעות בכריעה אחת:  ומתפלל תפלה קצרה בבית החיצון:  מאי מצלי רבא בר רב אדא ורבין בר רב אדא תרוייהו משמיה דרב אמרי יהי רצון מלפניך ה' אלהינו שתהא שנה זו גשומה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שחונה</span> שחונה מעליותא היא אלא אימא אם שחונה תהא גשומה רב אחא בריה דרבא מסיים בה משמיה דרב יהודה לא יעדי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>עביד שולטן</span> מדבית יהודה ולא יהיו עמך ישראל צריכין לפרנס זה מזה ולא תכנס לפניך תפלת <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>עוברי דרכים</span> רבי חנינא בן דוסא הוה קא אזיל באורחא שדא מטרא עליה אמר רבש``ע כל העולם כולו בנחת וחנינא בצער פסק מיטרא כי אתא לביתיה אמר רבש``ע כל העולם כולו בצער <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וחנינא בנחת</span> אתא מיטרא א``ר יוסף מאי אהניא ליה צלותיה דכהן גדול לגבי ר' חנינא בן דוסא תנו רבנן מעשה בכהן גדול אחד שהאריך בתפלתו ונמנו אחיו הכהנים ליכנס אחריו התחילו הם נכנסין והוא יוצא אמרו לו מפני מה הארכת בתפלתך אמר להם קשה בעיניכם שהתפללתי עליכם ועל בית המקדש שלא יחרב אמרו לו אל תהי רגיל לעשות כן שהרי שנינו לא היה מאריך בתפלתו כדי שלא להבעית את ישראל


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נג,ב משנה
pgu: נג
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  משניטל ארון אבן היתה שם מימות נביאים ראשונים <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ושתייה היתה נקראת</span> גבוה מן הארץ שלש אצבעות ועליה היה נותן נטל את הדם ממי שהיה ממרס בו נכנס <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>למקום שנכנס</span> ועמד <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>במקום שעמד</span> והזה ממנו אחת למעלה ושבע למטה ולא היה מתכוון להזות לא למעלה ולא למטה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אלא כמצליף</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>וכך היה מונה</span> אחת אחת ואחת אחת ושתים אחת ושלש אחת וארבע אחת וחמש אחת ושש אחת ושבע יצא והניחו על כן הזהב שבהיכל הביאו לו את השעיר שחטו וקבל במזרק את דמו נכנס למקום שנכנס ועמד במקום שעמד והזה ממנו אחת למעלה ושבע למטה וכך היה מונה אחת אחת ואחת אחת ושתים וכו' יצא והניחו על כן הזהב השני שבהיכל רבי יהודה אומר לא היה שם אלא כן אחד בלבד נטל דם הפר והניח דם השעיר והזה ממנו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>על הפרוכת</span> שכנגד הארון מבחוץ אחת למעלה ושבע למטה ולא היה מתכוון וכו' וכך היה מונה וכו' נטל דם השעיר והניח דם הפר והזה ממנו על הפרוכת שכנגד הארון מבחוץ אחת למעלה ושבע למטה וכו' עירה דם הפר לתוך דם השעיר ונתן את המלא בריקן


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נג,ב גמרא
pgu: נג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  משנגנז לא קתני אלא משניטל תנן כמאן דאמר ארון גלה לבבל דתניא רבי אליעזר אומר ארון גלה לבבל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='25b36' data-rgl='10'> דברי הימים ב לו </span> ולתשובת השנה שלח המלך נבוכדנאצר ויביאהו בבלה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>עם כלי חמדת</span> בית ה' רבי שמעון בן יוחאי אומר ארון גלה לבבל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1036' data-rgl=''> ישעיהו לו </span> לא יותר דבר אמר ה' אלו עשרת הדברות שבו רבי יהודה <בן לקיש> אומר ארון במקומו נגנז שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09a08' data-rgl='8'> מלכים א ח </span> ויראו ראשי הבדים מן הקדש על פני הדביר ולא יראו החוצה ויהיו שם עד היום הזה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ופליגא דעולא</span> דאמר עולא שאל רבי מתיא בן חרש את רבי שמעון בן יוחאי ברומי וכי מאחר שרבי אליעזר מלמדנו פעם <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ראשונה ושניה</span> ארון גלה לבבל ראשונה הא דאמרן<span class='tlm-sfr' data-chp='25b36' data-rgl='10'> דברי הימים ב לו </span> ויביאהו בבלה עם כלי חמדת בית ה' שניה מאי היא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3201' data-rgl='6'> איכה א </span> ויצא מבת ציו


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נד,א גמרא
pgu: נד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  כל הדרה מאי כל הדרה חדרה אתה מאי אתה אומר אמר לו שאני אומר ארון במקומו נגנז שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09a08' data-rgl='8'> מלכים א ח </span> ויאריכו הבדים וגו' אמר ליה רבה לעולא מאי משמע דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a08' data-rgl='8'> מלכים א ח </span> ויהיו שם עד היום הזה וכל היכא דכתיב עד היום הזה לעולם הוא והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0701' data-rgl='21'> שופטים א </span> ואת היבוסי יושב ירושלים לא הורישו בני בנימין וישב היבוסי את בני בנימין בירושלים עד היום הזה הכי נמי דלא גלו והתניא רבי יהודה אומר חמשים ושתים שנה לא עבר איש ביהודה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1109' data-rgl='9'> ירמיהו ט </span> על ההרים אשא בכי ונהי ועל נאות מדבר קינה כי נצתו מבלי איש עובר ולא שמעו קול מקנה מעוף השמים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עד בהמה</span> נדדו הלכו בהמה בגימטריא חמשין ושתים הוו ותניא ר' יוסי אומר שבע שנים נתקיימה גפרית ומלח בארץ ישראל ואמר רבי יוחנן מאי טעמא דרבי יוסי אתיא ברית ברית כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='3409' data-rgl='27'> דנייאל ט </span> והגביר ברית <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לרבים</span> שבוע אחד וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0529' data-rgl='24'> דברים כט </span> ואמרו על אשר עזבו את ברית ה' אלהי אבותם אמר ליה הכא כתיב שם התם לא כתיב שם וכל היכא דכתיב שם לעולם הוא מיתיבי<span class='tlm-sfr' data-chp='25a04' data-rgl='42'> דברי הימים א ד </span> ומהם מן בני שמעון הלכו להר שעיר אנשים חמש מאות ופלטיה ונעריה ורפיה ועזיאל בני ישעי בראשם ויכו את שארית הפלטה לעמלק וישבו שם עד היום הזה וכבר עלה סנחריב מלך אשור ובלבל כל הארצות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1010' data-rgl='13'> ישעיהו י </span> ואסיר גבולות עמים ועתודותיהם שושתי תיובתא אמר רב נחמן תנא וחכמים אומרים ארון בלשכת דיר העצים היה גנוז אמר רב נחמן בר יצחק אף אנן נמי תנינא מעשה בכהן אחד שהיה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מתעסק</span> וראה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>רצפה משונה</span> מחברותיה ובא והודיע את חבירו ולא הספיק לגמור את הדבר עד שיצתה נשמתו וידעו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ביחוד</span> ששם ארון גנוז מאי הוה עביד אמר רבי חלבו מתעסק בקרדומו היה תנא דבי רבי ישמעאל שני כהנים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בעלי מומין</span> היו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מתליעין בעצים</span> ונשמטה קרדומו של אחד מהם ונפלה שם ויצתה אש ואכלתו רב יהודה רמי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a08' data-rgl='8'> מלכים א ח </span> ויראו ראשי הבדים וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a08'>מלכים א ח</a> ולא יראו החוצה הא כיצד <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>נראין ואין נראין</span> תניא נמי הכי ויראו ראשי הבדים יכול לא יהו זזין ממקומן ת``ל ויאירכו הבדים יכול יהו מקרעין בפרוכת ויוצאין ת``ל ולא יראו החוצה הא כיצד דוחקין ובולטין <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ויוצאין בפרוכת</span> ונראין כשני דדי אשה שנא'<a href='3001' data-rgl='13'> שיר השירים א </span> צרור המור דודי לי בין שדי ילין אמר רב קטינא בשעה שהיו ישראל עולין לרגל מגללין להם את הפרוכת ומראין להם את <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>הכרובים</span> שהיו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מעורים</span> זה בזה ואומרים להן ראו חבתכם לפני המקום כחבת זכר ונקבה מתיב רב חסדא<span class='tlm-sfr' data-chp='0404' data-rgl='20'> במדבר ד </span> ולא יבואו לראות כבלע את הקדש ואמר רב יהודה אמר רב בשעת הכנסת כלים לנרתק שלהם אמר רב נחמן משל לכלה כל זמן שהיא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בבית אביה</span> צנועה מבעלה כיון שבאתה לבית חמיה אינה צנועה מבעלה מתיב רב חנא בר רב קטינא מעשה בכהן אחד שהיה מתעסק וכו' אמר ליה נתגרשה קא אמרת נתגרשה חזרו לחיבתה הראשונה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>במאי עסקינן</span> אי נימא במקדש ראשון מי הואי פרוכת אלא במקדש שני <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מי הוו כרובים</span> לעולם במקדש ראשון ומאי פרוכת פרוכת <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דבבי</span> דאמר רבי זירא אמר רב שלשה עשר פרוכות היו במקדש שבעה כנגד שבעה שערים שתים אחת לפתחו של היכל ואחת לפתחו של אולם שתים בדביר ושתים כנגדן בעליה רב אחא בר יעקב אמר לעולם במקדש שני ו<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כרובים דצורתא</span> הוו קיימי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a06' data-rgl='29'> מלכים א ו </span> ואת כל קירות הבית <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מסב קלע</span> כרובים ותמרות ופטורי ציצים וצפה זהב מישר על המחוקה וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a07' data-rgl='36'> מלכים א ז </span> כמער איש ולויות מאי כמער איש ולויות אמר רבה בר רב שיל


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נד,ב גמרא
pgu: נד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כאיש המעורה בלוייה שלו</span> אמר ריש לקיש בשעה שנכנסו נכרים להיכל ראו כרובים המעורין זה בזה הוציאון לשוק ואמרו ישראל הללו שברכתן ברכה וקללתן קללה יעסקו בדברים הללו מיד הזילום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3201' data-rgl='8'> איכה א </span> כל מכבדיה הזילוה כי ראו ערותה:  ושתיה היתה נקראת:  תנא שממנה הושתת העולם תנן כמאן דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מציון נברא</span> העולם דתניא רבי אליעזר אומר עולם מאמצעיתו נברא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2738' data-rgl='38'> איוב לח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בצקת עפר למוצק</span> ורגבים ידובקו רבי יהושע אומר עולם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מן הצדדין נברא</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2737' data-rgl='6'> איוב לז </span> כי לשלג יאמר הוי ארץ וגשם מטר וגשם מטרות עזו רבי יצחק <נפחא> אמר אבן ירה הקב``ה בים ממנו נשתת העולם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2738' data-rgl='6'> איוב לח </span> על מה אדניה הטבעו או מי ירה אבן פנתה וחכמים אומרים מציון נברא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2650' data-rgl='1'> תהילים נ </span> מזמור לאסף אל אלהים ה' ואומר מציון מכלל יפי ממנו מוכלל יפיו של עולם תניא ר' אליעזר הגדול אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0102' data-rgl='4'> בראשית ב </span> אלה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>תולדות השמים</span> והארץ בהבראם ביום עשות ה' אלהים ארץ ושמים תולדות שמים משמים נבראו תולדות הארץ מארץ נבראו וחכמים אומרים אלו ואלו מציון נבראו שנאמר מזמור לאסף אל אלהים ה' דבר ויקרא ארץ ממזרח שמש עד מבואו ואומר מציון מכלל יפי אלהים הופיע ממנו מוכלל יופיו של עולם:  נטל את הדם ממי שממרס בו וכו':  מאי כמצליף מחוי רב יהוד


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נה,א גמרא
pgu: נה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כמנגדנא</span> תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כשהוא מזה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אינו מזה על הכפורת</span> אלא כנגד עוביה של כפורת כשהוא מזה למעלה מצדד ידו למטה וכשהוא מזה למטה מצדד ידו למעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מנא הני מילי</span> אמר רב אחא בר יעקב אמר רבי זירא אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='15'> ויקרא טז </span> והזה אתו על הכפורת ולפני הכפורת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא יאמר למטה בשעיר</span> דלא צריך דגמר ממטה דפר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>למה נאמר</span> לאקושי על ללפני מה לפני דלאו על אף על דלאו על <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אדרבה לא יאמר למעלה בפר דלא צריך</span> דגמר ממעלה דשעיר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>למה נאמר לאקושי</span> לפני לעל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מה על על ממש</span> אף לפני על ממש האי מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אי אמרת בשלמא למטה דשעיר לאקושי</span> למעלה דפר מיבעי ליה לכדתנא דבי רבי אליעזר בן יעקב דתנא דבי רבי אליעזר בן יעקב<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='14'> ויקרא טז </span> על פני הכפורת קדמה זה בנה אב כל מקום שנאמר פני אינו אלא קדים אלא אי אמרת למעלה דפר לאקושי למטה דשעיר למאי אתא תנו רבנן והזה אתו על הכפורת ולפני הכפורת למדנו כמה למעלה בשעיר אחת למטה בשעיר איני יודע כמה הריני דן נאמרו דמים למטה בפר ונאמרו דמים למטה בשעיר מה למטה בפר שבע אף למטה בשעיר שבע או כלך לדרך זו נאמרו דמים למעלה בשעיר ונאמרו דמים למטה בשעיר מה למעלה בשעיר אחת אף למטה בשעיר אחת נראה למי דומה דנין מטה ממטה ואין דנין מטה מלמעלה אדרבה דנין גופו מגופו ואין דנין גופו מעלמא תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='15'> ויקרא טז </span> ועשה את דמו כאשר עשה לדם הפר שאין תלמוד לומר כאשר עשה ומה תלמוד לומר כאשר עשה שיהיו כל עשיותיו שוות כשם שלמטה בפר שבע כך למטה בשעיר שבע למדנו כמה למטה בפר ובשעיר שבע למעלה בפר איני יודע כמה והריני דן נאמרו דמים למעלה בשעיר ונאמרו דמים למעלה בפר מה למעלה בשעיר אחת אף למעלה בפר אחת או כלך לדרך זו נאמרו דמים למטה בפר ונאמרו דמים למעלה בפר מה למטה בפר שבע אף למעלה בפר שבע נראה למי דומה דנין מעלה ממעלה ואין דנין מעלה ממטה אדרבה דנין גופו מגופו ואין דנין גופו מעלמא תלמוד לומר ועשה את דמו כאשר עשה שאין תלמוד לומר כאשר עשה ומה ת``ל כאשר עשה שיהיו כל עשיותיו שוות כשם שלמטה בפר שבע כך למטה בשעיר שבע וכשם שלמעלה בשעיר אחת כך למעלה בפר אחת:  אחת אחת ואחת אחת ושתים:  ת``ר אחת אחת ואחת אחת ושתים אחת ושלש אחת וארבע אחת וחמש אחת ושש אחת ושבע דברי רבי מאיר ר' יהודה אומר אחת אחת ואחת שתים ואחת שלש ואחת ארבע ואחת חמש ואחת שש ואחת שבע ואחת ולא פליגי מר כי אתריה ומר כי אתריה דכולי עלמא מיהת הזאה ראשונה צריכה מנין עם כל אחת ואחת מאי טעמא רבי אלעזר אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שלא יטעה</span> בהזאות רבי יוחנן אמר אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='14'> ויקרא טז </span> ולפני הכפורת יזה שאין תלמוד לומר יזה ומה ת``ל יזה לימד על הזאה ראשונה שצריכה מנין עם כל אחת ואחת מאי בינייהו איכא בינייהו דלא מנה ולא טעה:  יצא והניחו על כן הזהב שבהיכל:  תנן התם רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לא היו שופרות לקיני חובה</span> מפני התערובות מאי מפני התערובות אמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מפני תערובת חובה בנדבה</span> אמר ליה אביי ונעביד תרי ונכתוב עלייהו הי דחובה והי דנדבה רבי יהוד


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נה,ב גמרא
pgu: נה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לית ליה כתיבה</span> דתנן רבי יהודה אומר לא היה שם אלא כן אחד בלבד תרי מאי טעמא לא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>משום דמחלפי</span> ונעביד תרי וליכתוב עלייהו הי דפר והי דשעיר אלא לרבי יהודה לית ליה כתיבה מיתיבי שלש עשרה שופרות היו במקדש והיה כתוב עליהן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תקלין חדתין</span> ותקלין עתיקין וקינין וגוזלי עולה ועצים ולבונה וזהב לכפורת <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וששה לנדבה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תקלין חדתין אלו שקלים של כל שנה ושנה</span> תקלין עתיקין מי שלא שקל אשתקד <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ישקול לשנה הבאה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קינין הן תורין</span> גוזלי עולה הן בני יונה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כולן עולות</span> דברי ר' יהודה כי אתא רב דימי אמר אמרי במערבא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>גזירה משום חטאת שמתו בעליה</span> ומי חיישינן והתנן השולח חטאתו ממדינת הים מקריבין אותה בחזקת שהוא קיים אלא משום חטאת <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שמתו בעליה ודאי</span> ונברור ארבעה זוזי ונשדי במיא והנך נישתרו רבי יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לית ליה ברירה</span> מנא לן אילימא מהא דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>הלוקח יין מבין הכותיים</span> ערב שבת עם חשכה עומד ואומר שני לוגין שאני עתיד להפריש הרי הן תרומ


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נו,א גמרא
pgu: נו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  עשרה מעשר ראשון תשעה מעשר שני <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ומיחל</span> ושותה מיד דברי רבי מאי


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נו,ב גמרא
pgu: נו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  רבי יהודה ורבי יוסי ורבי שמעון אוסרין אלמא אין ברירה ממאי דילמא שאני התם כדקתני טעמא אמרו לו לר' מאיר אי אתה מודה שמא יבקע הנוד ונמצא שותה טבלים למפרע ואמר להם <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לכשיבקע</span> אלא מדתני איו דתני איו ר' יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אין אדם מתנה על שני דברים</span> כאחד אלא אם בא חכם למזרח עירובו למזרח למערב עירובו למערב אבל לכאן ולכאן לא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והוינן בה</span> מאי שנא לכאן ולכאן דלא דאין ברירה ל<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מזרח ומערב נמי</span> אין ברירה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ואמר ר' יוחנן כשכבר בא חכם</span> והשתא דאמרינן לרבי יהודה אין ברירה הא כתיבה אית ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>יום הכפורים</span> נמי נעביד תרי ונכתוב עלייהו משום חולשא דכהן גדול <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לאו אדעתיה</span> דאי לא תימא הכי בלא כתיבה נמי האי נפיש והאי זוטר וכי תימא לא מקביל ליה כוליה והאמר רב יהודה השוחט צריך שיקבל את כל דמו של פר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='7'> ויקרא ד </span> ואת כל דם הפר ישפוך אל יסוד המזבח וכי תימא דילמא משתפיך מיניה האי חיור והאי סומק אלא משום חולשא דכ``ג לאו אדעתיה הכא נמי משום חולשא דכהן גדול לאו אדעתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ההוא</span> דנחית קמיה דרבא אמר יצא והניחו על כן שני שבהיכל נטל דם הפר והניח דם השעיר אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חדא כרבנן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וחדא כרבי יהודה</span> אימא הניח דם השעיר ונטל דם הפר:  והזה ממנו על הפרוכת כנגד ארון מבחוץ:  תנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='16'> ויקרא טז </span> וכן יעשה לאהל מועד מה תלמוד לומר כשם שמזה לפני לפנים כך מזה בהיכל מה לפני לפנים אחת למעלה ושבע למטה מדם הפר כך מזה בהיכל וכשם שלפני לפנים אחת למעלה ושבע למטה מדם השעיר כך מזה בהיכל<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='16'> ויקרא טז </span> השוכן אתם בתוך טומאתם אפילו בשעת שהן טמאים שכינה עמהם אמר ליה ההוא <צדוקי> {מינא} לר' חנינ


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נז,א גמרא
pgu: נז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>השתא ברי</span> טמאים אתון דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3201' data-rgl='9'> איכה א </span> טומאתה בשוליה אמר ליה תא חזי מה כתיב בהו<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='16'> ויקרא טז </span> השוכן אתם בתוך טומאתם אפילו בזמן שהן טמאין שכינה שרויה ביניהן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וכי דבר הלמד בהיקש</span> חוזר ומלמד בהיקש האי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הימנו ודבר אחר</span> הוא ולא הוי היקש הניחא למאן דאמר לא הוי היקש אלא למאן דאמר הוי היקש מאי איכא למימר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מקומות הוא דגמרי מהדדי</span> אי בעית אימא חוץ מבפנים בחדא זימנא גמר תנא כשהוא מזה אינו מזה על הפרוכת אלא כנגד הפרוכת אמר ר' אלעזר בר' יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אני ראיתיה ברומי</span> והיו עליה כמה טיפי דמים של פר ושעיר של יום הכפורים ודילמא דפר העלם דבר של צבור ושעירי ע``ז הוו דחזא דעבידי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כסדרן</span> ותנן נמי גבי פר העלם דבר של צבור כי האי גוונא כשהוא מזה לא היו נוגעין בפרוכת ואם נגעו נגעו אמר רבי אלעזר ברבי יוסי אני ראיתיה ברומי והיו עליה כמה טיפי דמים של פר העלם דבר של צבור ושעירי ע``ז ודילמא דפר ושעיר של יום הכפורים נינהו דחזנהו דעבידי שלא כסדרן נתערבו לו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דמים בדמים</span> אמר רבא נותן אחת למעלה ושבע למטה ועולה לו לכאן ולכאן אמרוה קמיה דרבי ירמיה אמר בבלאי טפשאי משום דדיירי בארעא דחשוכא אמרי שמעתא דמחשכן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הא קא יהיב למעלה דשעיר</span> מקמי מטה דפר והתורה אמרה<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='20'> ויקרא טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וכלה מכפר</span> את הקדש כלה דם הפר ואחר כך כלה דם השעיר אלא אמר רבי ירמיה נותן אחת למעלה ושבע למטה לשם הפר וחוזר ונותן אחת למעלה ושבע למטה לשם השעיר נתערבו לו דמים בדמים במתנות האחרונות סבר רב פפא קמיה דרבא למימר נותן שבע למטה לשם פר ולשם שעיר וחוזר ונותן אחת למעלה לשם שעיר אמר ליה רבא עד השתא קרו לן טפשאי והשתא טפשאי דטפשאי דקא מגמרינן להו ולא גמירי והא קא יהיב מטה דשעיר מקמי מעלה דשעיר והתורה אמרה תן למעלה ואחר כך למט


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נז,ב גמרא
pgu: נז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אלא אמר רבא נותן שבע למטה לשם פר וחוזר ונותן אחת למעלה ושבע למטה לשם שעיר נתערבו לו <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כוסות בכוסות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>נותן וחוזר ונותן וחוזר ונותן</span> שלשה פעמים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מקצת דמים נתערבו</span> לו ומקצת דמים לא נתערבו [לו] פשיטא כי יהיב מודאין יהיב <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מיהו</span> הנך שירים הוו וליסוד אזלי או דילמא דחויין הוו ואזלי לאמה אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אפילו למאן דאמר</span> כוס אחד עושה חבירו שירים הני מילי היכא דאי בעי למיתב מצי יהיב אבל האי דאי בעי למיתב לא מצי יהיב לא אמר ליה רב הונא בריה דרב יהושע לרב פפא אדרבה אפילו למאן דאמר כוס אחד עושה חבירו דחוי הני מילי דדחייה בידים אבל היכא דלא דחייה בידים לא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דתניא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>למעלה הוא אומר</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='25'> ויקרא ד </span> ואת דמו ישפוך ולמטה הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl=' 30, 34'> ויקרא ד </span> ואת כל דמה ישפוך מניין לחטאת שקבל דמה בארבע כוסות ונתן מזה אחת ומזה אחת שכולן נשפכין ליסוד ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl=' 30, 34'> ויקרא ד </span> ואת כל דמה ישפוך יכול אפילו נתן ארבע מתנות מאחת מהן ת``ל ואת דמו ישפוך הוא נשפך ליסוד והן נשפכין לאמה רבי אליעזר בר``ש אומר מניין לחטאת שקבל דמה בארבע כוסות ונתן ארבע מתנות מאחד מהן שכולן נשפכין ליסוד ת``ל ואת כל דמה ישפוך ולרבי אליעזר בר``ש הא כתיב ואת דמו ישפוך אמר רב אשי למעוטי שירים שבצואר בהמה:  עירה דם הפר לתוך דם השעיר:  תנן כמאן דאמר מערבין לקרנות דאיתמר רבי יאשיה ורבי יונתן חד אמר מערבין וחד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אין מערבין</span> תסתיים דר' יאשיה הוא דאמר מערבין דאמר אע``ג דלא כתיב יחדיו כמאן דכתיב יחדיו דמי אפילו תימא רבי יונתן הוא שאני הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דכתיב אחת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>תניא דלא כשנויין</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=' 14, 18'> ויקרא טז </span> ולקח מדם הפר ומדם השעיר שיהיו מעורבין דברי רבי יאשי


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נח,א גמרא
pgu: נח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  רבי יונתן אומר מזה בפני עצמו ומזה בפני עצמו אמר לו רבי יאשיה והלא כבר נאמר אחת אמר לו רבי יונתן והלא כבר נאמר מדם הפר ומדם השעיר אם כן למה נאמר אחת לומר לך אחת ולא שתים מדם הפר אחת ולא שתים מדם השעיר תניא אידך ולקח מדם הפר ומדם השעיר שיהיו מעורבין זה בזה אתה אומר שיהיו מעורבין זה בזה או אינו אלא מזה בפני עצמו ומזה בפני עצמו תלמוד לומר אחת וסתמא כרבי יאשיה:  נתן את המלא בריקן וכו':  בעא מיניה רמי בר חמא מרב חסדא הניח מזרק בתוך מזרק <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>וקבל בו את הדם</span> מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מין במינו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>חוצץ</span> או אינו חוצץ אמר ליה תניתוה נתן את המלא בריקן מאי לאו הושיב מזרק מלא לתוך מזרק ריקן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא עירה מזרק מלא</span> לתוך מזרק ריקן הא תנא ליה רישא עירה דם הפר לתוך דם השעיר כדי לערבן יפה יפה תא שמע היה עומד על גבי כלי או <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>על גבי רגל חבירו</span> פסול שאני רגל דלא מצי מבטיל ליה איכא דאמרי הכי בעי מיניה דרך שירות בכך או אין דרך שירות בכך תא שמע דתנא דבי רבי ישמעאל<span class='tlm-sfr' data-chp='0404' data-rgl=' 10, 12, 14, 15, 26, 9'> במדבר ד </span> את כל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כלי השרת</span> אשר ישרתו בם בקודש שני כלים ושירות אחת בעא מיניה רמי בר חמא מרב חסדא הניח <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>סיב</span> בתוך המזרק וקבל בו את הדם מהו מין בשאינו מינו חוצץ או אינו חוצץ כיון דמחלחל לא חייץ או דילמא לא שנא אמר ליה תנינא זולף והולך עד שמגיע לספוג <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שאני מיא דקלישי</span> איכא דאמרי הכי פשט ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בדם כשר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בקומץ פסול</span>


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נח,ב משנה
pgu: נח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
 <span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='18'> ויקרא טז </span> ויצא אל המזבח אשר לפני ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>זה מזבח הזהב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>התחיל מחטא ויורד</span> מהיכן הוא מתחיל מקרן מזרחית צפונית צפונית מערבית מערבית דרומית דרומית מזרחית <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מקום שהוא מתחיל בחטאת על מזבח החיצון</span> משם היה גומר על מזבח הפנימי רבי אליעזר אומר במקומו היה עומד ומחטא ועל כולן היה נותן מלמטה למעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חוץ מזו</span> שהיתה לפניו שהיה נותן מלמעלה למטה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הזה על <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>טהרו</span></span> של מזבח שבע פעמים ושירי הדם היה שופך על יסוד מערבי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>של מזבח החיצון</span> ושל מזבח החיצון היה שופך אל יסוד דרומי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אלו ואלו</span> מתערבין באמה ויוצאין לנחל קדרון ונמכרין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לגננין</span> לזבל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ומועלין בהן</span>


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נח,ב גמרא
pgu: נח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תנו רבנן ויצא אל המזבח מה תלמוד לומר אמר רבי נחמיה לפי שמצינו בפר הבא על כל המצות שכהן עומד חוץ למזבח ומזה על הפרוכת בשעה שהוא מזה יכול אף זה כן תלמוד לומר ויצא אל המזבח היכן היה לפנים מן המזבח תניא אידך לפני ה' מה תלמוד לומר אמר רבי נחמיה לפי שמצינו בפר ושעיר של יום הכפורים שכהן עומד לפנים מן המזבח ומזה על הפרוכת בשעה שהוא מזה יכול אף זה כן תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='7'> ויקרא ד </span> מזבח קטרת הסמים לפני ה' אשר באהל מועד מזבח לפני ה' ואין כהן לפני ה' הא כיצד עומד חוץ למזבח ומזה:  <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>התחיל מחטא ויורד</span> וכו':  תנו רבנן התחיל מחטא ויורד מהיכן היה מתחיל מקרן מזרחית דרומית דרומית מערבית מערבית צפונית צפונית מזרחית דברי רבי עקיבא רבי יוסי הגלילי אומר מקרן מזרחית צפונית צפונית מערבית מערבית דרומית דרומית מזרחית מקום שרבי יוסי הגלילי מתחיל שם רבי עקיבא פוסק מקום שרבי עקיבא מתחיל שם רבי יוסי הגלילי פוסק דכולי עלמא מיהא בההוא קרן דפגע ברישא לא עביד מאי טעמא אמר שמואל דאמר קרא ויצא אל המזבח עד דנפיק מכוליה מזבח ולרבי עקיבא נקיף דרך ימין <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לימא</span> בדרמי בר יחזקאל קא מיפלגי דאמר רמי בר יחזקאל ים שעשה שלמה<span class='tlm-sfr' data-chp='25b04' data-rgl='4'> דברי הימים ב ד </span><span class='tlm-sfr' data-chp='0107' data-rgl=''>  מלכים א ז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>עומד על שנים עשר בקר</span> שלשה פונים צפונה ושלשה פונים ימה ושלשה פונים נגבה ושלשה פונים מזרחה והים עליהם מלמעלה וכל אחוריהם ביתה הא למדת שכל פינות שאתה פונה לא יהו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דרך ימין למזרח</span> מר אית ליה דרמי בר יחזקאל ומר לית ליה דרמי בר יחזקאל לא דכולי עלמא אית להו דרמי בר יחזקאל והכא בהא קא מיפלגי מר סבר ילפינן פנים מחוץ ומר סבר לא ילפינן פנים מחוץ ורבי עקיבא נהי דלא יליף פנים מחוץ אי בעי הכי נעביד אי בעי הכי נעביד אמר לך רבי עקיבא מדינא בההוא קרן דפגע ברישא בההוא עביד ברישא דאמר ריש לקיש אין מעבירין על המצות ואמאי לא עביד משום דכתיב ויצא אל המזבח עד דנפיק מכוליה מזבח וכיון דיהיב בההוא קרן הדר אתי לההוא קרן דאיחייב למיתב בריש


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נט,א גמרא
pgu: נט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואי בעית אימא אי סבירא לן</span> הקפה ברגל דכולי עלמא לא פליגי דילפינן פנים מחוץ והכא בהא קא מיפלגי מר סבר הקפה ביד ומר סבר הקפה ברגל ואי בעית אימא דכ``ע הקפה ביד והכא בהא קא מיפלגי מר סבר ילפינן יד מרגל ומר סבר לא ילפינן וסבר ר' יוסי הגלילי הקפה ביד והא מדקתני סיפא ר' אליעזר אומר במקומו היה עומד ומחטא מכלל דתנא קמא לא סבירא ליה אלא מחוורתא כדשנינן מעיקרא מר סבר הקפה ביד ומר סבר הקפה ברגל ואי בעית אימא בהא קא מיפלגי מר סבר סביב דמזבח פנימי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כסביב דמזבח החיצון</span> ומר סבר כוליה מזבח פנימי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>במקום חדא קרן</span> דמזבח חיצון קאי תניא אמר ר' ישמעאל שני כהנים גדולים נשתיירו במקדש ראשון זה אומר בידי הקפתי וזה אומר ברגלי הקפתי זה נותן טעם לדבריו וזה נותן טעם לדבריו זה נותן טעם לדבריו סביב דמזבח פנימי כסביב דמזבח החיצון וזה נותן טעם לדבריו כוליה מזבח פנימי במקום חדא קרן דחיצון קאי:  רבי אליעזר אומר במקומו היה עומד ומחטא:  מתניתין מני ר' יהודה היא דתניא ר' מאיר אומר רבי אליעזר אומר במקומו עומד ומחטא ועל כולן היה נותן ממעלה למטה חוץ מאותה שבאלכסון שנותן ממטה למעלה רבי יהודה אומר ר' אליעזר אומר במקומו עומד ומחטא ועל כולן הוא נותן מלמטה למעלה חוץ מזו שהיתה לפניו ממש שנותן ממעלה למטה כי היכי דלא ניתווסן מאניה:  הזה ממנו על טהרו של מזבח:  מאי טהרו אמר רבה בר רב שילא פלגיה דמזבח כדאמרי אינשי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>טהר טיהרא</span> והוי פלגיה דיומא מיתיבי כשהוא מזה אינו מזה לא ע``ג האפר ולא ע``ג הגחלים אלא חותה גחלים אילך ואילך ומזה אלא אמר רבה בר רב שילא על גלויה דמזבח כדכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0224' data-rgl='10'> שמות כד </span> וכעצם השמים לטוהר תניא חנניא אומר בצד צפוני הוא נותן רבי יוסי אומר בצד דרומי הוא נותן במאי קמיפלגי מר סבר פיתחא בדרום קאי ומר סבר פיתחא בצפון קאי דכ``ע מיהא היכא דגמרן מתנות דקרנות התם יהיב על גגו מאי טעמא אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='19'> ויקרא טז </span> וטהרו וקדשו מקום שקדשו שם טיהרו:  שירי הדם היה שופך על יסוד מערבי של מזבח החיצון:  <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דאמר קרא</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='7'> ויקרא ד </span> ואת כל דם הפר ישפוך וכי נפיק בההוא פגע ברישא:  ושל מזבח החיצון היה שופך על יסוד דרומית:  ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl=' 30, 34'> ויקרא ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>יסוד המזבח</span> זה יסוד דרומית אתה אומר יסוד דרומית או אינו אלא יסוד מערבית אמרת ילמד ירידתו מן הכבש ליציאתו מן ההיכל מה יציאתו מן ההיכל בסמוך לו ואי זה זה יסוד מערבי אף ירידתו מן הכבש בסמוך לו ואי זה זה יסוד דרומי תניא ר' ישמעאל אומר זה וזה יסוד מערבי ר' שמעון בן יוחאי אומר זה וזה יסוד דרומי בשלמא ר' ישמעאל קסבר <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ילמד סתום</span> ממפורש אלא ר' שמעון בן יוחאי מאי טעמא אמר רב אשי קסבר פתחא בדרום קאי תנא דבי רבי ישמעאל בדבי רבי שמעון בן יוחאי זה וזה יסוד דרומית וסימניך <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>משכוה גברי לגברא</span>:  אלו ואלו מתערבין באמה ויוצאין וכו':  תנו רבנן מועלין בדמים דברי ר' מאיר ור' שמעון וחכ``א אין מועלין בה


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף נט,ב גמרא
pgu: נט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  עד כאן לא פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אלא מדרבנן</span> אבל מדאורייתא אין מועלין בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מנא הני מילי</span> אמר עולא אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl='11'> ויקרא יז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לכם</span> שלכם יהא דבי רבי שמעון תנא<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl='11'> ויקרא יז </span> לכפר לכפרה נתתיו ולא למעילה ור' יוחנן אמר א``ק<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=''> ויקרא יז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הוא</span> לפני כפרה כלאחר כפרה מה לאחר כפרה אין בו מעילה אף לפני כפרה אין בו מעילה ואימא לאחר כפרה כלפני כפרה מה לפני כפרה יש בו מעילה אף לאחר כפרה יש בו מעילה אין לך דבר שנעשית מצותו ומועלין בו ולא והרי תרומת הדש


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף ס,א גמרא
pgu: ס
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  משום דהוי תרומת הדשן <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ובגדי כהונה</span> שני כתובין הבאין כאחד וכל שני כתובין הבאין כאחד אין מלמדין הניחא לרבנן דאמרי והניחם שם מלמד שטעונין גניזה אלא לרבי דוסא דאמר בגדי כהונה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ראוין הן לכהן הדיוט</span> מאי איכא למימר משום דהוי תרומת הדשן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עגלה ערופה</span> שני כתובין הבאין כאחד וכל שני כתובין הבאין כאחד אין מלמדין הניחא למ``ד אין מלמדין אלא למ``ד מלמדין מאי איכא למימר תרי מיעוטי כתיבי ושמו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הערופה</span> והני תלתי קראי בדם ל``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חד למעוטי מנותר</span> וחד למעוטי ממעילה וחד למעוטי מטומאה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אבל מפיגול לא צריך למעוטי</span> קרא דתנן כל שיש לו מתירין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בין לאדם בין למזבח</span> חייבין עליו משום פיגול ודם עצמו מתיר הוא


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף ס,א משנה
pgu: ס
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  כל מעשה יוה``כ האמור על הסדר אם הקדים מעשה לחבירו לא עשה כלום הקדים דם השעיר לדם הפר יחזור ויזה מדם השעיר לאחר דם הפר ואם עד שלא גמר את המתנות שבפנים נשפך הדם יביא דם אחר ויחזור בתחילה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מבפנים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>וכן בהיכל</span> וכן במזבח הזהב <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שכולן כפרה בפני עצמן</span> רבי אלעזר ור``ש אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ממקום שפסק</span> משם הוא מתחיל


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף ס,א גמרא
pgu: ס
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תנו רבנן כל מעשה יוה``כ האמור על הסדר אם הקדים מעשה לחבירו לא עשה כלום א``ר יהודה אימתי בדברים הנעשין בבגדי לבן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מבפנים</span> אבל דברים הנעשין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בבגדי לבן מבחוץ</span> אם הקדים מעשה לחבירו מה שעשה עשוי רבי נחמיה אומר בד``א בדברים הנעשים בבגדי לבן בין מבפנים בין מבחוץ אבל בדברים הנעשים <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בבגדי זהב מבחוץ</span> מה שעשה עשוי אמר ר' יוחנן ושניהם מקרא אחד דרשו<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='34'> ויקרא טז </span> והיתה זאת לכם לחוקת עולם אחת בשנ


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף ס,ב גמרא
pgu: ס
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>רבי יהודה סבר</span> מקום שמתכפרין בו פעם אחת בשנה ור' נחמיה סבר דברים המתכפרין בהן פעם אחת בשנה אטו לר' יהודה מקום כתיב אלא היינו טעמיה דרבי יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כתיב זאת</span> וכתיב אחת חד למעוטי בגדי לבן מבחוץ וחד למעוטי בגדי זהב ור' נחמיה חד למעוטי בגדי זהב וחד <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>למעוטי שירים</span> דלא מעכבי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ור' יהודה אי מעכבי</span> מעכבי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ואי לא מעכבי</span> לא מעכבי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כדתניא</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='20'> ויקרא טז </span> וכלה מכפר את הקודש אם כפר כלה ואם לא כפר לא כלה דברי ר' עקיבא אמר לו ר' יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מפני מה לא נאמר</span> אם כלה כפר ואם לא כלה לא כפר שאם חיסר אחת מן המתנות לא עשה ולא כלום <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ואמרינן</span> מאי בינייהו רבי יוחנן ור' יהושע בן לוי חד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>משמעות דורשין</span> איכא בינייהו וחד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שירים מעכבי איכא בינייהו</span> ומי אמר ר' יוחנן הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>והאמר רבי יוחנן</span> תנא ר' נחמיה כדברי האומר שירים מעכבי קשיא אמר רבי חנינא קטורת שחפנה קודם שחיטתו של פר לא עשה ולא כלום כמאן דלא כר' יהודה דאי ר' יהודה האמר כי כתיבא חוקה בדברים הנעשים בבגדי לבן מבפנים הוא דכתיבא אפילו תימא ר' יהודה צורך פנים כפנים דמי תנן אם עד שלא גמר מתנות שבפנים נשפך הדם יביא דם אחר ויחזור ויזה בתחילה מבפנים ואם איתא יחזור ויחפון מבעי לי


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף סא,א גמרא
pgu: סא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בקטורת לא קא מיירי אמר עולא שעיר ששחטו קודם מתן דמו של פר לא עשה ולא כלום תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הקדים דם השעיר</span> לדם הפר יחזור ויזה מדם השעיר אחר דם הפר ואם איתא יחזור וישחוט מבעי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תרגמא עולא</span> במתנות שבהיכל וכן אמר ר' אפס במתנות שבהיכל:  וכן בהיכל וכן במזבח וכו':  ת``ר וכפר את מקדש הקודש <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>זה לפני ולפנים</span> אהל מועד <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='11'>זה היכל</span></span> מזבח כמשמעו יכפר אלו עזרות הכהנים כמשמען עם הקהל אלו ישראל יכפר אלו הלוים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הושוו כולן</span> לכפרה אחת שכולן מתכפרין בשעיר המשתלח בשאר עבירות דברי ר' יהודה ר``ש אומר כשם שדם השעיר הנעשה בפנים מכפר על ישראל בטומאת מקדש וקדשיו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כך דם הפר</span> מכפר על הכהנים בטומאת מקדש וקדשיו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>וכשם שוידוי של שעיר המשתלח מכפר על ישראל בשאר עבירות כך וידוי של פר מכפר על הכהנים</span> בשאר עבירות ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='20'> ויקרא טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וכלה מכפר את הקודש זה לפני ולפנים</span> אהל מועד זה היכל מזבח כמשמעו מלמד שכולן כפרה כפרה בפני עצמן מכאן אמרו נתן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מקצת מתנות שבפנים</span> ונשפך הדם יביא דם אחר ויתחיל בתחלה במתנות שבפנים רבי אלעזר ורבי שמעון אומרים אינו מתחיל אלא ממקום שפסק גמר את המתנות שבפנים ונשפך הדם יביא דם אחר ויתחיל בתחילה במתנות שבהיכל נתן מקצת מתנות שבהיכל ונשפך הדם יביא דם אחר ויתחיל בתחילה בהיכל רבי אלעזר ור' שמעון אומרים אינו מתחיל אלא ממקום שפסק גמר מתנות שבהיכל ונשפך הדם יביא דם אחר ויתחיל בתחילה במתנות המזבח נתן מקצת מתנות שבמזבח ונשפך הדם יביא דם אחר ויתחיל בתחילה במתנות המזבח רבי אלעזר ורבי שמעון אומרים ממקום שפסק הוא מתחיל גמר מתנות שבמזבח ונשפך הדם דברי הכל לא מעכבי אמר ר' יוחנן ושניהם מקרא אחד דרשו<span class='tlm-sfr' data-chp='0230' data-rgl='10'> שמות ל </span> מדם חטאת הכפורים אחת בשנה רבי מאיר סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>חטאת אחת אמרתי לך</span> ולא שתי חטאות רבי אלעזר ורבי שמעון סברי חטוי אחד אמרתי לך <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ולא שני חטויין</span> תניא אמר רבי לי חלק ר' יעקב בלוגין ולא והתניא נתן מקצת מתנות שבפנים ונשפך הלוג יביא לוג אחר ויתחיל בתחילה במתנות שבהיכל רבי אלעזר ור``ש אומרים ממקום שפסק הוא מתחיל גמר מתנות שבהיכל ונשפך הלוג יביא לוג אחר ויתחיל בתחילה במתנות שבבהונות נתן מקצת מתנות בבהונות ונשפך הלוג יביא לוג [אחר] ויתחיל בתחילה במתנות שבבהונות רבי אלעזר ורבי שמעון אומרים ממקום שפסק הוא מתחיל גמר מתנות שבבהונות ונשפך הלוג דברי הכל <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מתנות הראש</span> לא מעכבות אימא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לי שנה ר' יעקב</span> בלוגין אמר מר מתנות הראש אין מעכבות מאי טעמא אילימא משום דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl='29'> ויקרא יד </span> והנותר מן השמן אלא מעתה<span class='tlm-sfr' data-chp='0302' data-rgl=' 10, 3'> ויקרא ב </span> והנותרת מן המנחה הכי נמי דלא מעכבי שאני התם דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl='17'> ויקרא יד </span> ומיתר והנותר אמר רבי יוחנ


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף סא,ב גמרא
pgu: סא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אשם מצורע ששחטו שלא לשמו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>באנו</span> למחלוקת ר' מאיר ור' אלעזר ור' שמעון ר' מאיר דאמר יביא אחר ויתחיל בתחילה הכא נמי יביא אחר וישחוט ולר' אלעזר ור' שמעון שאומרים ממקום שפסק משם הוא מתחיל הכא אין לו תקנה מתקיף ליה רב חסדא והא<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl=''> ויקרא יד </span> אותו כתיב קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>תניא כוותיה דרבי יוחנן</span> אשם מצורע ששחטו שלא לשמו או שלא נתן מדמו לגבי בהונות הרי זה עולה לגבי מזבח וטעון נסכים וצריך אשם אחר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>להכשירו</span> ורב חסדא אמר לך מאי צריך צריך ואין לו תקנה ותני תנא צריך ואין לו תקנה אין והתניא נזיר ממורט ב``ש אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>צריך העברת תער</span> וב``ה אומרים אין צריך העברת תער וא``ר אבינא כשאומרים בית שמאי צריך צריך ואין לו תקנה ופליגא דר' פדת דאמר רבי פדת בית שמאי ורבי אלעזר אמרו דבר אחד בית שמאי הא דאמרן רבי אלעזר <דתניא> [דתנן] אין לו בוהן יד ובוהן רגל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אין לו טהרה עולמית</span> רבי אלעזר אומר נותן על מקומו ויוצא רבי שמעון אומר אם נתן על של שמאל יצא תנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl=''> ויקרא יד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ולקח</span> מדם האשם יכול בכלי ת``ל ונתן מה נתינה בעצמו של כהן אף לקיחה בעצמו של כהן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>יכול אף למזבח כן</span> תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl='13'> ויקרא יד </span> כי כחטאת האשם הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מה חטאת טעונה כלי</span> אף אשם טעון כלי נמצאת אתה אומר אשם מצורע שני כהנים מקבלים את דמו אחד ביד ואחד בכלי זה שקבל בכלי בא לו אצל מזבח וזה שקיבל ביד בא לו אצל מצורע תנן התם וכולן מטמאים בגדים ונשרפין אבית הדשן דברי ר``א ור' שמעון וחכמים אומרים אין מטמאין בגדים ואין נשרפין אבית הדשן אלא האחרון הואיל וגמר בו כפרה בעא מיניה רבא מרב נחמן כמה שעירים משלח א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>וכי עדרו משלח</span> אמר ל


id: 2505
lvr: 25
prk: 05
nru: דף סב,א גמרא
pgu: סב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>וכי עדרו שורף</span> מי דמי התם לא כתיב אתו הכא כתיב אתו איתמר רב פפי משמיה דרבא אמר ראשון משלח ורב שימי משמיה דרבא אמר אחרון משלח בשלמא רב שימי <בר אשי> משמיה דרבא דאמר אחרון משלח קסבר הואיל וגמר בו כפרה אלא רב פפי משמיה דרבא מאי קסבר סבר לה כרבי יוסי דאמר מצוה בראשון הי רבי יוסי אילימא ר' יוסי דקופות דתנן <רבי יוסי אומר> שלש קופות של שלש שלש סאין שבהם תורמין <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>את הלשכה</span> והיה כתוב עליהם אב``ג ותניא א``ר יוסי למה כתוב עליהן אב``ג לידע איזה מהן נתרמה ראשון להביא הימנה ראשון שמצוה בראשון דילמא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בעידנא דאיתחזאי</span> קמייתא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא איתחזאי בתרייתא</span> אלא רבי יוסי דפסח <דתנן> [דתניא] המפריש פסחו ואבד והפריש אחר תחתיו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ואחר כך נמצא הראשון</span> והרי שניהן עומדין אי זה מהן שירצה יקריב דברי חכמים רבי יוסי אומר מצוה בראשון ואם היה שני מובחר ממנו יביאנו:
<BR


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סב,א משנה
pgu: סב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  שני שעירי יום הכפורים מצותן שיהיו שניהן שוין במראה ובקומה ובדמים ובלקיחתן כאחד ואף על פי שאין שוין כשרין לקח אחד היום ואחד למחר כשרין מת אחד מהם אם עד שלא הגריל מת יקח זוג לשני ואם משהגריל מת יביא זוג אחר ויגריל עליהם בתחילה ויאמר אם של שם מת זה שעלה עליו הגורל לשם יתקיים תחתיו ואם של עזאזל מת זה שעלה עליו הגורל לעזאזל יתקיים תחתיו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>והשני</span> ירעה עד שיסתאב וימכר ויפלו דמיו לנדבה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שאין חטאת צבור מתה</span> רבי יהודה אומר תמות <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ועוד אמר רבי יהודה</span> נשפך הדם <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ימות המשתלח</span> מת המשתלח ישפך הדם


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סב,ב גמרא
pgu: סב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='5'> ויקרא טז </span> יקח שני שעירי עזים מיעוט שעירי שנים מה תלמוד לומר שני שיהיו שניהן שוים מניין אע``פ שאין שניהן שוין כשירין תלמוד לומר שעיר שעיר ריבה טעמא דרבי רחמנא הא לא רבי רחמנא הוה אמינא פסולין עיכובא מנא לן סלקא דעתך אמינא שני שני שני כתיב והשתא דרבי רחמנא שעיר שעיר שני שני שני למה לי חד למראה וחד לקומה וחד לדמים תניא נמי הכי גבי כבשי מצורע<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl='10'> ויקרא יד </span> יקח שני כבשים מיעוט כבשים שנים מה תלמוד לומר שני שיהיו שניהן שוין ומנין שאף על פי שאין שניהן שוין כשירין תלמוד לומר כבש כבש ריבה טעמא דרבי רחמנא הא לא רבי רחמנא הוה אמינא פסולין עיכובא מנא לן סלקא דעתך אמינא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תהיה כתיב</span> והשתא דרבי רחמנא כבש כבש תהיה למה לי לשאר הויתו של מצורע <ותנן> [ותניא] נמי גבי מצורע כי האי גוונא<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl=''> ויקרא יד </span> צפרים מיעוט צפרים <שנים> [שתים] מה תלמוד לומר שתי שיהיו שתיהן שוות ומנין שאע``פ שאינן שוות כשרות תלמוד לומר צפור צפור ריבה טעמא דרבי רחמנא הא לא רבי רחמנא פסולות עכובא מנא לן סלקא דעתך אמינא תהיה כתיב והשתא דרבי רחמנא צפור תהיה למה לי לשאר הויתו של מצורע אי הכי גבי תמידין נמי נימא<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl='38'> שמות כט </span> כבשים מיעוט כבשים שנים מה תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl=''> במדבר כח </span> שנים שיהיו שניהן שוין ומנין שאע``פ שאין שניהן שוין כשירין תלמוד לומר כבש כבש ריבה ולמצוה הכי נמי דבעינן ההוא מיבעי ליה לכדתניא שנים ליום <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כנגד היום</span> אתה אומר כנגד היום <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>או אינו אלא חובת היום</span> כשהוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl='4'> במדבר כח </span> את הכבש אחד תעשה בבקר ואת הכבש השני תעשה בין הערבים הרי חובת היום אמור ומה אני מקיים שנים ליום כנגד היום כיצד תמיד של שחר היה נשחט על קרן צפונית מערבית <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>על טבעת שניה</span> ושל בין הערבים היה נשחט על קרן מזרחית צפונית על טבעת שניה מוספין של שבת ודאי צריכין שיהיו שניהן שוין תנו רבנן שני שעירי יום הכיפורים ששחטן בחוץ עד שלא הגריל עליהן חייב על שניהם משהגריל עליהן חייב על של שם <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ופטור על של עזאזל</span> עד שלא הגריל עליהם חייב על שניהם למאי חזו אמר רב חסדא הואיל וראוי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לשעיר הנעשה בחוץ</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ומאי שנא לשעיר הנעשה בפנים דלא</span> דמחוסר הגרלה לשעיר הנעשה בחוץ נמי לא חזי דמחסרי עבודת היום קסבר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אין מחוסר זמן לבו ביום</span> אמר רבינא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>השתא דאמר רב חסדא מחוסר הגרלה כמחוסר מעשה דמי</span> הא דאמר רב יהודה אמר שמואל שלמים ששחטן קודם שנפתחו דלתות ההיכל פסולין שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0303' data-rgl='2'> ויקרא ג </span> ושחטו פתח אהל מועד בזמן שהוא פתוח ולא בזמן שהוא נעו


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סג,א גמרא
pgu: סג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  שחטן בחוץ קודם שנפתחו דלתות ההיכל פטור מ``ט מחוסר פתיחה כמחוסר מעשה דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ומי אית ליה לרב חסדא הואיל</span> והאמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>פסח ששחטו בחוץ</span> בשאר ימות השנה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לשמו פטור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שלא לשמו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>חייב</span> טעמא דשלא לשמו הא סתמא לשמו הוא ופטור <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ואמאי</span> לימא הואיל וראוי שלא לשמו בפנים הכי השתא התם בעי עקירה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>האי לא בעי עקירה</span> רבה בר שימי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מתני להו בדרבה</span> וקשיא ליה דרבה אדרבה ומשני כדשנינן כי אתא רב דימי אמר ר' ירמיה אמר ר' יוחנן פסח ששחטו בחוץ בשאר ימות השנה בין לשמו בין שלא לשמו פטור אמר רב דימי אמריתה לשמעתא קמיה דר' ירמיה בשלמא לשמו דהא לא חזי ליה אלא שלא לשמו אמאי הא חזי שלא לשמו בפנים ואמר לי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>עקירת חוץ</span> לאו שמה עקירה כי אתא רבין אמר רבי ירמיה אמר רבי יוחנן פסח ששחטו בחוץ בשאר ימות השנה בין לשמו בין שלא לשמו חייב ואפי' לשמו והתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מחוסר זמן</span> בין בגופו בין בבעלים ואיזהו מחוסר זמן בבעלים הזב והזבה והיולדת והמצורע <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שהקריבו</span> חטאתם ואשמם בחוץ פטורין עולותיהן ושלמיהן בחוץ חייבין ואמר רב חלקיה בר טובי לא שנו אלא לשמו אבל שלא לשמו חייב לשמו מיהא פטור אמאי נימא הואיל וראוין שלא לשמו בפנים הכי השתא התם בעי עקירה הכא פסח בשאר ימות השנה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שלמים</span> נינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>רב אשי מתני חייב</span> כדאמרינן רב ירמיה מדפתי מתני פטור קסבר פסח בשאר ימות השנה בעי עקירה ועקירת חוץ לאו שמה עקירה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ופליגא דרב חלקיה</span> בר טובי אמר מר משהגריל עליהן חייב על של שם ופטור על של עזאזל תנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=' 10, 3, 8'> ויקרא יז </span> איש איש מבית ישראל אשר ישחט שור או כשב או עז במחנה או אשר ישחט מחוץ למחנה ואל פתח אהל מועד לא הביאו להקריב קרבן לה


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סג,ב גמרא
pgu: סג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אי קרבן שומע אני אפילו קדשי בדק הבית שנקראו קרבן כענין שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0431' data-rgl='50'> במדבר לא </span> ונקרב את קרבן ה' ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0317' data-rgl=' 4, 5, 9'> ויקרא יז </span> ואל פתח אהל מועד לא הביאו כל הראוי לפתח אהל מועד חייב עליו בחוץ כל שאינו ראוי לפתח אהל מועד אין חייבין עליו בחוץ אוציא אלו שאין ראוין לפתח אהל מועד <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ולא אוציא פרת חטאת</span> ושעיר המשתלח שהוא ראוי לבוא אל פתח אהל מועד ת``ל לה' מי שמיוחדין לה' יצאו אלו שאין מיוחדין לשם <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לה' להוציא</span> הוא</span> ורמינהו<span class='tlm-sfr' data-chp='0322' data-rgl='27'> ויקרא כב </span> ירצה לקרבן אשה לה' <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלו אישים</span> מנין שלא יקדישנו מחוסר זמן ת``ל קרבן לה' לרבות שעיר המשתלח אמר רבא התם מענינא דקרא והכא מענינא דקרא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>התם דאל פתח לרבות</span> לה' להוציא הכא דאשה להוציא לה' לרבות טעמא דרבי רחמנא הא לא רבי הוה אמינא שעיר המשתלח קדוש במחוסר זמן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>והא אין הגורל קובע</span> אלא בראוי לשם אמר רב יוסף הא מני <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חנן המצרי היא</span> דתניא חנן המצרי אומר אפילו דם בכוס מביא חבירו ומזווג לו אימר דשמעת ליה לחנן המצרי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דלית ליה דחויין</span> דלית ליה הגרלה מי שמעת ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דילמא מייתי ומגריל</span> אלא אמר רב יוסף הא מני רבי שמעון היא דתניא מת אחד מהן מביא חבירו שלא בהגרלה דברי רבי שמעון <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>רבינא אמר</span> כגון שהומם וחיללו על אחר ומנא תימרא דפסיל ביה מומא דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0322' data-rgl='22'> ויקרא כב </span> ואשה לא תתנו מהם אלו החלבים אין לי אלא כולן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מקצתן</span> מנין ת``ל מהם מזבח זו זריקת דמים לה' לרבות שעיר המשתלח ואיצטריך למיכתב בעל מום ואיצטריך למיכתב מחוסר זמן דאי כתב רחמנא מחוסר זמן משום דלא מטי זמניה אבל בעל מום דמטי זמניה אימא לא ואי כתב רחמנא בעל מום משום דמאיס אבל מחוסר זמן דלא מאיס אימא לא צריכ


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סד,א גמרא
pgu: סד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>רבא אמר</span> כגון שהיה לו חולה בתוך ביתו ושחט אמו ביום הכפורים וכי האי גוונא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מי אסיר</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0322' data-rgl='28'> ויקרא כב </span> לא תשחטו אמר רחמנא והא לאו שחיטה היא הא אמרי במערבא דחייתו לצוק זו היא שחיטתו:  אם של שם מת זה שעלה עליו וכו':  אמר רב שני שבזוג ראשון יקרב שני שבזוג שני ירעה רבי יוחנן אמר שני שבזוג ראשון ירעה שני שבזוג שני יקרב במאי קא מיפלגי רב סבר בעלי חיים אינן נידחין ורבי יוחנן סבר בעלי חיים נידחין מאי טעמא דרב דיליף ממחוסר זמן מחוסר זמן לאו אע``ג דהשתא לא חזי כי הדר מיחזי שפיר דמי הכא נמי לא שנא מי דמי התם לא איתחזי כלל הכא נראה ונדחה אלא היינו טעמא דרב דיליף מבעל מום עובר בעל מום עובר לאו אע``ג דלא חזי השתא כי הדר מיחזי שפיר דמי הכא נמי לא שנא והתם מנא לן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0322' data-rgl='25'> ויקרא כב </span> כי משחתם בהם מום בם מום בם הוא דלא ירצו הא עבר מומן ירצו ור' יוחנן מיעט רחמנא בהם הם הוא דכי עבר מומן ירצו הא כל דחויין הואיל ונדחו נדחו ורב ההוא בהם בעינייהו הוא דלא מירצו הא ע``י תערובות מירצו כדתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>איברים</span> תמימים באיברים בעלי מומין ר``א אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אם קרב הראש של אחד מהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>יקריבו כל הראשין כולן</span> כרעיו של אחד מהן יקריבו כל הכרעיים כולן וחכ``א אפילו קרבו כולן חוץ מאחד מהן יצא לבית השריפה ואידך נפקא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מבם בהם</span> ואידך בם בהם לא דריש ולרב נהי נמי דבעלי חיים אינן נדחין אי בעי האי נקריב אי בעי האי נקריב אמר רבא רב סבר לה כרבי יוסי דאמר מצוה בראשון הי רבי יוסי אי נימא רבי יוסי דקופות דתנן שלש קופות של שלש שלש סאין שבהן תורמין את הלשכה וכתוב עליהן אלף בית גימל ותניא אמר רבי יוסי למה כתוב עליהן אלף בית גימל לידע איזה מהן נתרמה ראשון להביא הימנה ראשון שמצוה בראשון דילמא שאני התם דבעידנא דאתחזי קמייתא לא אתחזי בתרייתא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אלא רבי יוסי דפסח</span> <דתנן> [דתניא] המפריש פסחו ואבד והפריש אחר תחתיו ואחר כך נמצא הראשון והרי שניהן עומדין איזה מהן שירצה יקרב דברי חכמים רבי יוסי אומר מצוה בראשו


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סד,ב גמרא
pgu: סד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ואם היה השני מובחר ממנו יביאנו אמר רבא דיקא מתניתין כוותיה דרב וברייתא כוותיה דר' יוחנן מתניתין כוותיה דרב דקתני אם של שם מת זה שעלה עליו הגורל לשם <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>יתקיים תחתיו</span> ואידך <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כדקאי קאי</span> ברייתא כוותיה דר' יוחנן דקתני שני איני יודע אם שני שבזוג ראשון אם שני שבזוג שני כשהוא אומר יעמד חי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ולא שחבירו מת</span> מאי משמע <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>יעמד חי ולא שכבר עמד</span> תנן ועוד אמר רבי יהודה נשפך הדם <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ימות המשתלח</span> מת המשתלח ישפך הדם בשלמא לרבי יוחנן דאמר בעלי חיים נדחין משום הכי ימות המשתלח אלא לרב דאמר בעלי חיים אינן נדחין אמאי ימות המשתלח אמר לך רב אליבא דרבי יהודה לא קא אמינא כי אמינא אליבא דרבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בשלמא לרב בהא פליגי רבי יהודה ורבנן</span> אלא לר' יוחנן במאי פליגי אמר רבא הא אמרינן דייקא מתני' כוותיה דרב תנן שאין חטאת צבור מתה הא דיחיד כי האי גוונא מתה בשלמא לרבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כדרבי אבא</span> אמר רב דאמר רבי אבא אמר ר


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סה,א גמרא
pgu: סה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  הכל מודים שאם נתכפר בשאינה אבודה אבודה מתה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא לרב</span></span> הוה ליה כמפריש שתי חטאות לאחריות וא``ר אושעי' הפריש שתי חטאות לאחריות מתכפר באחת מהם והשניה תרעה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כיון</span> דאמר רבא רב סבר לה כרבי יוסי דאמר מצוה בראשון מעיקרא כמפריש לאיבוד דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תנן רבי יהודה אומר תמות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בשלמא לרב</span>י יוחנן דאמר שני שבזוג ראשון ירעה לרבי יהודה ימות מתכפר בשני שבזוג שני אלא לרב דאמר שני שבזוג שני ירעה לרבי יהודה ימות לרבי יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>במאי מיכפר</span> מי סברת רבי יהודה אשני שבזוג שני קאי רבי יהודה אשני שבזוג ראשון קאי ואיכא דקא מותיב הכי ועוד אמר ר' יהודה נשפך הדם ימות המשתלח מת המשתלח ישפך הדם בשלמא לרב רישא פליגי בחטאת צבור וסיפא פליגי בבעלי חיים <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אלא לרבי יוחנן מאי ועוד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>קשיא</span>:  ועוד אמר רבי יהודה נשפך הדם ימות המשתלח:  בשלמא נשפך הדם ימות המשתלח דאכתי לא איתעביד מצותיה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אלא מת המשתלח</span> אמאי ישפך הדם הא איתעביד ליה מצותיה אמרי דבי ר' ינאי אמר קרא יעמד חי לפני ה' לכפר עד מתי יהא זקוק <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>להיות חי</span> עד שעת מתן דמים של חבירו תנן התם <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בני העיר ששלחו</span> את שקליהן ונגנבו או שאבדו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אם נתרמה תרומה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>נשבעין</span> לגזברין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ואם לאו</span> נשבעין לבני העיר ובני העיר שוקלין אחרים תחתיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>נמצאו</span> או ש<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>החזירום הגנבים</span> אלו ואלו שקלים הם ואין עולין להן לשנה הבאה ר' יהודה אומר עולין להן לשנה הבאה מ``ט דר' יהודה אמר רבא קסבר רבי יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חובות של שנה זו</span> קריבות לשנה הבאה איתיביה אביי פר ושעיר של יום הכפורים שאבדו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>והפריש אחרים תחתיהן</span> וכן שעירי ע``ז שאבדו והפריש אחרים תחתיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>כולן ימותו</span> דברי רבי יהודה רבי אליעזר ורבי שמעון אומרים ירעו עד שיסתאבו וימכרו ויפלו דמיהם לנדבה שאין חטאת צבור מתה א``


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סה,ב גמרא
pgu: סה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>קרבנות צבור</span> קא אמרת <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שאני קרבנות צבור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כדרבי טבי</span> אמר רבי יאשיה דאמר רבי טבי אמר רבי יאשיה אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl='14'> במדבר כח </span> זאת עולת <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>חדש בחדשו</span> אמרה תורה חדש והבא לי קרבן מתרומה חדשה הא תינח שעיר פר מאי איכא למימר גזירה פר אטו שעיר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ומשום גזירה ימותו</span> ועוד הא דרבי טבי אמר רבי יאשיה גופה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מצוה היא</span> דאמר רב יהודה אמר שמואל קרבנות צבור הבאין באחד בניסן מצוה להביא מן החדש ואם הביא מן הישן יצא אלא שחסר מצוה אלא אמר רבי זירא לפי שאין הגורל קובע משנה לחברתה ונייתי ונגריל גזירה שמא יאמרו הגורל קובע משנה לחברתה הא תינח שעיר פר מאי איכא למימר גזירה פר אטו שעיר ומשום גזירה ימותו אמרוה רבנן קמיה דאביי גזירה משום חטאת שמתו בעלי' הא תינח פר שעיר מאי איכא למימר גזירה שעיר אטו פר ומשום גזירה ימותו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אלא גזירה משום חטאת שעברה שנתה</span> גזירה היא גופה חטאת שעברה שנתה היא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הא לא קשיא</span> כרבי דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0325' data-rgl='30'> ויקרא כה </span> שנה תמימה מונה שלש מאות וששים וחמשה יום כמנין ימות החמה דברי ר' וחכ``א מונה שנים עשר חדש מיום ליו


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סו,א גמרא
pgu: סו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואם נתעברה נתעברה למוכר</span> התינח שעיר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פר מאי איכא למימר</span> גזירה פר אטו שעיר ומשום גזירה ימות ועוד חטאת שעברה שנתה לרעיה אזלא דאמר ריש לקיש חטאת שעברה שנתה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>רואין אותה</span> כאילו היא עומדת בבית הקברות ורועה אלא אמר רבא גזירה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>משום תקלה</span> <<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דתנן</span>> [דתניא] <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אין מקדישין</span> ואין מעריכין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואין מחרימין</span> בזמן הזה ואם הקדיש והעריך והחרים בהמה תיעקר פירות כסות וכלים ירקבו מעות וכלי מתכות יוליך הנאה לים המלח ואי זה הוא עיקור נועל דלת לפניה והיא מתה מאליה תקלה דמאי אי תקלה דהקרבה אפילו כל רעיות נמי אי תקלה דגיזה ועבודה אפילו כל רעיות נמי לעולם תקלה דהקרבה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>והנך דלאו בני הקרבה נינהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא טריד בהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הך דבת הקרבה היא</span> טריד בה ותקלה עצמה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>תנאי היא</span> דתניא חדא פסח שלא קרב בראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>יקרב בשני</span> בשני יקרב לשנה הבאה ותניא אידך לא יקרב מאי לאו בתקלה פליגי לא דכ``ע [לא] חיישינן לתקלה והכא בפלוגתא דרבי ורבנן קא מיפלגי ולא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הא רבי</span> הא רבנן והתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>וכן המעות</span> אלא לאו שמע מינה בתקלה פליגי שמע מינה


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סו,א משנה
pgu: סו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בא לו אצל שעיר</span> המשתלח וסומך שתי ידיו עליו ומתודה וכך היה אומר אנא השם חטאו עוו פשעו לפניך עמך בית ישראל אנא השם כפר נא לחטאים ולעונות ולפשעים שחטאו ושעוו ושפשעו לפניך עמך בית ישראל ככתוב בתורת משה עבדך לאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='30'> ויקרא טז </span> כי ביום הזה יכפר עליכם לטהר אתכם מכל חטאתיכם לפני ה' תטהרו והכהנים והעם העומדים בעזרה כשהיו שומעים שם המפורש שהוא יוצא מפי כהן גדול היו כורעים ומשתחוים ונופלים על פניהם ואומרים ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד מסרו למי שהיה מוליכו הכל כשרין להוליכו אלא שעשו הכהנים גדולים קבע ולא היו מניחין את ישראל להוליכו אמר רבי יוסי מעשה והוליכו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ערסלא</span> וישראל היה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וכבש</span> עשו לו מפני הבבליים שהיו מתלשים בשערו ואומרים לו טול וצא טול וצא


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סו,א גמרא
pgu: סו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ואילו בני אהרן עם קדושך לא קאמר מאן תנא אמר ר' ירמיה דלא כרבי יהודה דאי כרבי יהודה הא אמר יש להם כפרה בשעיר המשתלח אביי אמר אפילו תימא רבי יהודה אטו כהנים לאו בכלל עמך ישראל נינהו:  מסרו למי שמוליכו:  ת``ר איש להכשיר את הזר עת


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סו,ב גמרא
pgu: סו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שיהא מזומן</span> עתי ואפילו בשבת עתי ואפי' בטומאה איש להכשיר את הזר פשיטא מהו דתימא כפרה כתיבא ביה קמ``ל עתי ואפילו בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='2'><span class='tlm-rsh' data-nro='6'>למאי הלכתא</span></span> אמר רב ששת לומר שאם היה חולה מרכיבו על כתפו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כמאן</span> דלא כרבי נתן דאי רבי נתן האמר חי נושא את עצמו אפילו תימא רבי נתן חלה שאני אמר רפרם <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>זאת אומרת</span> עירוב והוצאה לשבת ואין עירוב והוצאה ליום הכפורים עתי ואפי' בטומאה למאי הלכתא אמר רב ששת לומר שאם נטמא משלחו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נכנס טמא לעזרה</span> ומשלחו שאלו את רבי אליעזר חלה מהו שירכיבהו על כתפו אמר להם יכול הוא להרכיב אני ואתם חלה משלחו מהו שישלחנו ביד אחר אמר להם <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אהא בשלום אני ואתם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דחפו</span> ולא מת מהו שירד אחריו וימיתנו אמר להם<span class='tlm-sfr' data-chp='0705' data-rgl='31'> שופטים ה </span> כן יאבדו כל אויביך ה' וחכמים אומרים חלה מרכיבו על כתפו חלה משלחו ישלחנו ביד אחר דחפו ולא מת ירד אחריו וימיתנו שאלו את ר' אליעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>פלוני מהו לעולם הבא</span> א``ל לא שאלתוני <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אלא על פלוני</span> מהו להציל רועה כבשה מן הארי אמר להם לא שאלתוני אלא על הכבשה מהו להציל הרועה מן הארי אמר להם לא שאלתוני <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אלא על הרועה</span> ממזר מה הוא לירש מהו ליבם <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מהו לסוד את ביתו</span> מהו לסוד את קברו לא מפני שהפליגן בדברים אלא מפני שלא אמר דבר שלא שמע מפי רבו מעולם שאלה אשה חכמה את ר' אליעזר מאחר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שמעשה העגל שוין</span> מפני מה אין מיתתן שוה אמר לה אין חכמה לאשה אלא בפלך וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0235' data-rgl='25'> שמות לה </span> וכל אשה חכמת לב בידיה טוו איתמר רב ולוי חד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>זיבח וקיטר</span> בסייף גפף ונישק במיתה שמח בלבבו בהדרוקן וחד אמר עדים והתראה בסייף עדים בלא התראה במיתה לא עדים ולא התראה בהדרוקן אמר רב יהודה שבטו של לוי לא עבד <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} <שנאמ> [שנא']<span class='tlm-sfr' data-chp='0232' data-rgl='26'> שמות לב </span> ויעמוד משה בשער המחנה וגו' יתיב רבינא וקאמר להא שמעתא איתיביה בני ר' פפא בר אבא לרבינא<span class='tlm-sfr' data-chp='0533' data-rgl='9'> דברים לג </span> האמר לאביו ולאמו לא ראיתיו אביו אבי אמו מישראל אחיו אחיו מאמו מישראל בניו בני בתו מישראל:  וכבש עשו לו כו':  אמר רבה בר בר חנה לא בבליים היו אלא אלכסנדריים היו ומתוך ששונאים את הבבליים היו קורין אותן על שמן תניא רבי יהודה אומר לא בבליים היו אלא אלכסנדריים היו אמר לו רבי יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>תנוח דעתך</span> שהנחת את דעתי:  טול וצא:  תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מה שהי צפירא דין וחובי דרא סגיאין</span>


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סו,ב משנה
pgu: סו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מיקירי ירושלים</span> היו מלוין אותו <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>עד סוכה הראשונה</span> עשר סוכות מירושלים ועד צו


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סז,א משנה
pgu: סז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>תשעים ריס</span> שבעה ומחצה לכל מיל על כל סוכה וסוכה אומרין לו הרי מזון והרי מים ומלוין אותו מסוכה לסוכה חוץ מאחרון שבהן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שאינו מגיע עמו לצוק</span> אלא עומד מרחוק ורואה את מעשיו מה היה עושה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חולק לשון של זהורית</span> חציו קשור בסלע וחציו קשור בין שני קרניו ודחפו לאחוריו והוא מתגלגל ויורד ולא היה מגיע לחצי ההר עד שנעשה אברים אברים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בא וישב לו</span> תחת סוכה אחרונה עד שתחשך ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מאימתי מטמא בגדים</span> משיצא חוץ לחומת ירושלים ר' שמעון אומר משעת דחייתו לצוק


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סז,א גמרא
pgu: סז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תנו רבנן עשר סוכות ושנים עשר מילין היו דברי ר' מאיר ר' יהודה אומר תשע סוכות ועשרה מילין ר' יוסי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חמש סוכות ועשרה מילין</span> היו וכולן על ידי עירוב אמר רבי יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>סח לי אלעזר בני</span> אם על ידי עירוב יכולני לעשות אפילו שתי סוכות ועשרה מילין כמאן אזלא הא דתניא חוץ מאחרון שבהן שלא הגיע עמו לצוק אלא עומד מרחוק ורואה את מעשיו כמאן כר' מאיר:  על כל סוכה וסוכה אומרים לו הרי מזון והרי מים:  תנא מעולם לא הוצרך אדם לכך אלא שאינו דומה מי שיש לו פת בסלו למי שאין לו פת בסלו:  מה היה עושה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חולק לשון של זהורית</span>:  ונקטריה כוליה בסלע <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כיון דמצוה בשעיר</span> דילמא קדים ומלבין ומיתבא דעתיה ונקטריה כוליה בין קרניו זמנין <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דגמיש ליה לרישיה</span> ולאו אדעתיה ת``ר בראשונה היו קושרין לשון של זהורית על פתח האולם מבחוץ הלבין היו שמחין לא הלבין היו עצבין ומתביישין התקינו שיהיו קושרין על פתח אולם מבפנים ועדיין היו מציצין ורואין הלבין היו שמחין לא הלבין היו עצבין התקינו שיהיו קושרין אותו חציו בסלע וחציו בין קרניו אמר ר' נחום בר פפא משום רבי אלעזר הקפר בראשונה היו קושרין לשון של זהורית על פתח אולם מבפנים וכיון שהגיע שעיר למדבר היה מלבין וידעו שנעשית מצותו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1001' data-rgl='18'> ישעיהו א </span> אם יהיו חטאיכם כשנים כשלג ילבינו:  לא היה מגיע למחצית ההר:  איבעיא להו אותן אברים מה הן בהנאה רב ושמואל חד אמר מותרין וחד אמר אסורין מאן דאמר מותרי


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סז,ב גמרא
pgu: סז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='22'> ויקרא טז </span> במדבר ומאן דאמר אסורין דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='22'> ויקרא טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='9'>גזירה</span></span> ומאן דאמר אסורין האי מדבר מאי עביד ליה מיבעי ליה לכדתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=''> ויקרא טז </span> המדברה<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=''> ויקרא טז </span> המדברה<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='22'> ויקרא טז </span> במדבר לרבות נוב וגבעון שילה ובית עולמים ואידך האי גזירה מאי עביד ליה מיבעי ליה לכדתניא גזירה אין גזירה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>חתוכה</span> דבר אחר אין גזירה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דבר המתגזר ויורד</span> דבר אחר גזירה שמא תאמר מעשה תהו הוא ת``ל אני ה' אני ה' גזרתיו ואין לך רשות להרהר בהן אמר רבא מסתברא כמאן דאמר מותרין לא אמרה תורה שלח <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לתקלה</span> תנו רבנן עזאזל <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שיהא עז וקשה</span> יכול בישוב ת``ל במדבר ומנין שבצוק ת``ל גזירה תניא אידך עזאזל קשה שבהרים וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1217' data-rgl='13'> יחזקאל יז </span> ואת אילי הארץ לקח תנא דבי ר' ישמעאל עזאזל שמכפר על מעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>עוזא ועזאל</span> ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0318' data-rgl='4'> ויקרא יח </span> את <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>משפטי</span> תעשו דברים שאלמלא <לא> נכתבו דין הוא שיכתבו ואלו הן <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} וגלוי עריות ושפיכות דמים וגזל וברכת השם ואת <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>חוק</span>ותי תשמרו דברים {שיצר הרע מקטרג עליהן} <ש<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>השטן</span> משיב> {ואומות העולם משיבים} עליהן ואלו הן אכילת חזיר ולבישת שעטנז וחליצת יבמה וטהרת מצורע ושעיר המשתלח ושמא תאמר מעשה תוהו הם ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0318' data-rgl='21'> ויקרא יח </span> אני ה' אני ה' חקקתיו ואין לך רשות להרהר בהן:  אימתי מטמא בגדים:  ת``ר המשלח מטמא בגדים ואין <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>השולח את המשלח</span> מטמא בגדים יכול משיצא חוץ לחומת עזרה ת``ל המשלח אי המשלח יכול עד שיגיע לצוק תלמוד לומר והמשלח הא כיצד משיצא חוץ לחומת ירושלים דברי ר' יהודה רבי יוסי אומר עזאזל וכבס עד שהגיע לצוק ר' שמעון אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='26'> ויקרא טז </span> והמשלח את השעיר לעזאזל יכבס בגדיו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>זורקו בבת ראש</span> ומטמא בגדים


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סז,ב משנה
pgu: סז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  בא לו אצל פר ושעיר הנשרפין קרען והוציא את אימוריהן נתנן במגיס והקטירן על גבי המזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>קלען במקלעות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>והוציאן לבית השריפה</span> ומאימתי מטמאין בגדים <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>משיצאו חוץ לחומת העזרה</span> ר' שמעון אומר משיצית האור ברובן


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סז,ב גמרא
pgu: סז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  והקטירן סלקא דעתך אלא אימא להקטירן על גבי מזבח:  <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>קלען במקלעות</span>:  אמר רבי יוחנן כמין קליעה תנא לא היה מנתחן ניתוח בשר עולה אלא עור על גבי בשר מנא הני מילי דתניא רבי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>נאמר כאן</span> עור ובשר ופרש <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ונאמר</span> להלן<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl='8'> ויקרא ז </span> עור ובשר ופר


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סח,א גמרא
pgu: סח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מה להלן על ידי ניתוח ולא על ידי הפשט אף כאן על ידי ניתוח ולא על ידי הפשט והתם מנא לן דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='11'> ויקרא ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וקרבו ופרשו והוציא</span> מלמד שמוציאו שלם יכול ישרפנו שלם <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נאמר כאן</span> ראשו וכרעיו ונאמר להלן<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl=''> ויקרא א </span> <ראש וכרעים> [ראשו וכרעיו] מה להלן על ידי ניתוח אף כאן על ידי ניתוח אי מה להלן על ידי הפשט אף כאן על ידי הפשט תלמוד לומר וקרבו ופרשו מאי תלמודא אמר רב פפא כשם שפרשו בקרבו כך בשרו בעורו:  מאימתי מטמאין בגדים:  תנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0316'>ויקרא טז</a> יוציא אל מחוץ למחנה ושרפו להלן אתה נותן להם שלש מחנות וכאן אתה נותן להם מחנה אחת אם כן למה נאמר מחוץ למחנה לומר לך כיון שיצא חוץ למחנה אחת מטמאים בגדים והתם מנא לן דתניא<a href='0304' data-rgl='12'> ויקרא ד </span> והוציא את כל הפר חוץ לשלש מחנות אתה אומר חוץ לשלש מחנות או אינו אלא חוץ למחנה אחת כשהוא אומר בפר העדה אל מחוץ למחנה שאין ת``ל שהרי כבר נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='21'> ויקרא ד </span> ושרף אתו כאשר שרף את הפר הראשון ומה ת``ל אל מחוץ למחנה ליתן לו מחנה שניה וכשהוא אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מחוץ למחנה בדשן</span> שאין ת``ל שהרי כבר נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='12'> ויקרא ד </span> אל שפך הדשן תן לו מחנה שלישית ור``ש האי מחוץ למחנה מאי עביד ליה מיבעי ליה לכדתניא ר``א אומר נאמר כאן מחוץ למחנה ונאמר להלן<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl=' 3, 9'> במדבר יט </span> מחוץ למחנה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מה כאן</span> חוץ לשלש מחנות אף להלן חוץ לג' מחנות <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ומה להלן</span> במזרחה של ירושלים אף כאן במזרחה של ירושלים <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ורבנן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>היכא שריף להו</span> כדתניא היכן נשרפי


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סח,ב גמרא
pgu: סח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לצפונה של ירושלים</span> וחוץ לשלש מחנות ר' יוסי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אבית הדשן</span> נשרפין אמר רבא מאן תנא דפליג עליה דר' יוסי ר' אליעזר בן יעקב הוא דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='12'> ויקרא ד </span> אל שפך הדשן ישרף שיהא לשם דשן רבי אליעזר בן יעקב אומר שיהא מקומו משופך אמר ליה אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ודילמא במקומו משופך הוא דפליגי</span> ת``ר ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>השורף</span> השורף מטמא בגדים ולא המצית את האור ולא המסדר את המערכה ואי זהו השורף זה המסייע בשעת שריפה יכול אף משנעשו אפר מטמאין בגדים ת``ל אותם אותם מטמאין בגדים ולא משנעשו אפר מטמאין בגדים ר``א ברבי שמעון אומר הפר מטמא ניתך הבשר אינו מטמא בגדים מאי בינייהו איכא בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דשויה חרוכא</span>


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סח,ב משנה
pgu: סח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  אמרו לו לכהן גדול הגיע שעיר למדבר ומניין היו יודעין שהגיע שעיר למדבר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דירכאות</span> היו עושין ומניפין בסודרין ויודעין שהגיע שעיר למדבר אמר ר' יהודה והלא סימן גדול היה להם מירושלים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>עד בית חדודו</span> שלשה מילין <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הולכין מיל</span> וחוזרין מיל ושוהין כדי מיל ויודעין שהגיע שעיר למדבר ר' ישמעאל אומר והלא סימן אחר היה להם לשון של זהורית היה קשור על פתחו של היכל וכשהגיע שעיר למדבר היה הלשון מלבין שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1001' data-rgl='18'> ישעיהו א </span> אם יהיו חטאיכם כשנים כשלג ילבינו


id: 2506
lvr: 25
prk: 06
nru: דף סח,ב גמרא
pgu: סח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר אביי ש``מ בית חדודו במדבר קיימא והא קמ``ל דקסבר רבי יהודה כיון שהגיע שעיר למדבר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>נעשית מצותו</span>:
<BR


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף סח,ב משנה
pgu: סח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  בא לו כהן גדול לקרות <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אם רצה לקרות בבגדי בוץ</span> קורא ואם לאו קורא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אצטלית</span> לבן משלו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>חזן הכנסת</span> נוטל ספר תורה ונותנו ל<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ראש הכנסת</span> וראש הכנסת נותנו לסגן והסגן נותנו לכהן גדול וכהן גדול עומד ומקבל וקורא אחרי מות <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ואך בעשור</span> וגולל ספר תורה ומניחו בחיקו ואומר יותר ממה שקראתי לפניכם כתוב כאן<span class='tlm-sfr' data-chp='0429' data-rgl='7'> במדבר כט </span> ובעשור <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שבחומש הפקודים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>קורא על פה</span> ומברך עליה שמונה ברכות <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>על התורה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ועל העבודה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ועל ההודאה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>על מחילת העון</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='24'>על המקדש</span> בפני עצמו ועל ישראל בפני עצמן ועל ירושלים בפני עצמה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ועל הכהנים</span> בפני עצמן <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ועל שאר התפלה</span> הרואה כהן גדול כשהוא קורא אינו רואה פר ושעיר הנשרפין והרואה פר ושעיר הנשרפין אינו רואה כ``ג כשהוא קורא ולא מפני שאינו רשאי אלא שהיתה דרך רחוקה ומלאכת שניהן שוה כאחת


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף סח,ב גמרא
pgu: סח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מדקתני ב<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אצטלית</span> לבן משלו מכלל דקריאה לאו עבודה היא וקתני <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אם רצה לקרות בבגדי בוץ</span> קורא שמעת מינה בגדי כהונה ניתנו ליהנות בהן דילמא שאני קריאה דצורך עבודה היא דאיבעיא לן בגדי כהונה ניתנו ליהנות בהן או לא ניתנו ליהנות בהן ת``ש לא היו ישנים בבגדי קודש <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>שינה הוא דלא</span> הא מיכל אכלי דילמא שאני אכילה דצורך עבודה היא כדתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl='33'> שמות כט </span> ואכלו אותם אשר כופר בהם מלמד שהכהנים אוכלים ובעלים מתכפרין שינה הוא דלא הא הלוכי מהלכי בדין הוא דהלוכי נמי ל


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף סט,א גמרא
pgu: סט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  וסיפא איצטריכא ליה פושטין ומקפלין ומניחין תחת ראשיהם:  פושטין ומקפלין ומניחין אותן תחת ראשיהן:  שמעת מינה בגדי כהונה ניתנו ליהנות בהן אמר רב פפא לא תימא תחת ראשיהן אלא אימא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כנגד ראשיהן</span> אמר רב משרשיא שמעת מינה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תפילין מן הצד</span> שפיר דמי הכי נמי מסתברא דכנגד ראשיהן דאי סלקא דעתך תחת ראשיהן ותיפוק לי משום כלאים דהא איכא אבנט ונהי נמי דניתנו ליהנות בהן הא מתהני מכלאים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הניחא</span> למ``ד אבנטו של כהן גדול <בשאר ימות השנה> זה הוא אבנטו של כהן הדיוט אלא למאן דאמר אבנטו של כ``ג לא זה הוא אבנטו של כהן הדיוט מאי איכא למימר וכי תימא כלאים בלבישה והעלאה הוא דאסור בהצעה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שרי</span> והתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0319' data-rgl='19'> ויקרא יט </span> לא יעלה עליך אבל אתה מותר להציעו תחתיך אבל אמרו חכמים אסור לעשות כן שמא תיכרך נימא אחת על בשרו וכ``ת דמפסיק ליה מידי ביני ביני והאמר ר``ש בן פזי אמר ר' יהושע בן לוי אמר רבי משום קהלא קדישא שבירושלים אפילו עשר מצעות זו על גב זו וכלאים תחתיהן אסור לישן עליהן אלא לאו שמע מינה כנגד ראשיהן שמע מינה רב אשי אמר לעולם תחת ראשיהן והא קא מתהני מכלאים בגדי כהונה קשין הן כי הא דאמר רב הונא בריה דר' יהושע האי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נמטא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>גמדא</span> דנרש שריא ת``ש בגדי כהונה היוצא בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>למדינה אסור</span> ובמקדש בין בשעת עבודה בין שלא בשעת עבודה מותר מפני שבגדי כהונה ניתנו ליהנות בהן ש``מ ובמדינה לא והתניא בעשרים וחמשה [בטבת] יום הר גרזים [הוא] דלא למספד יום שבקשו כותיים את בית אלהינו מאלכסנדרוס מוקדון להחריבו ונתנו להם באו והודיעו את שמעון הצדיק מה עשה לבש בגדי כהונה ונתעטף בבגדי כהונה ומיקירי ישראל עמו ואבוקות של אור בידיהן וכל הלילה הללו הולכים מצד זה והללו הולכים מצד זה עד שעלה עמוד השחר כיון שעלה עמוד השחר אמר להם מי הללו אמרו לו יהודים שמרדו בך כיון שהגיע לאנטיפטרס זרחה חמה ופגעו זה בזה כיון שראה לשמעון הצדיק ירד ממרכבתו והשתחוה לפניו אמרו לו מלך גדול כמותך ישתחוה ליהודי זה אמר להם דמות דיוקנו של זה מנצחת לפני בבית מלחמתי אמר להם למה באתם אמרו אפשר בית שמתפללים בו עליך ועל מלכותך שלא תחרב יתעוך גויים להחריבו אמר להם מי הללו אמרו לו כותיים הללו שעומדים לפניך אמר להם הרי הם מסורין בידיכם מיד נקבום בעקביהם ותלאום בזנבי סוסיהם והיו מגררין אותן על הקוצים ועל הברקנים עד שהגיעו להר גרזים כיון שהגיעו ל<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הר גריזים</span> חרשוהו וזרעוהו כרשינין כדרך שבקשו לעשות לבית אלהינו ואותו היום עשאוהו יו``ט אי בעית אימא ראויין לבגדי כהונה ואי בעית אימא<span class='tlm-sfr' data-chp='26b9' data-rgl='126'> תהילים קיט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>עת לעשות לה'</span> הפרו תורתך:  חזן הכנסת נוטל ספר תורה:  ש``מ חולקין כבוד <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לתלמיד במקום הרב</span> אמר אביי כולה משום כבודו דכ``ג היא:  וכהן גדול עומד:  מכלל שהוא יושב והא אנן תנ


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף סט,ב גמרא
pgu: סט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אין ישיבה בעזרה</span> אלא למלכי בית דוד בלבד שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='25a17' data-rgl='16'> דברי הימים א יז </span> ויבא המלך דוד וישב לפני ה' כדאמר רב חסדא בעזרת נשים הכא נמי בעזרת נשים והיכא איתמר דרב חסדא אהא מיתיבי דתניא היכן קורין בו בעזרה ראב``י אומר בהר הבית שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='35b08' data-rgl='3'> נחמיה ח </span> ויקרא בו לפני הרחוב אשר לפני שער המים ואמר רב חסדא בעזרת נשים<span class='tlm-sfr' data-chp='35b08' data-rgl='6'> נחמיה ח </span> ויברך עזרא את ה' האלהים הגדול מאי גדול אמר רב יוסף אמר רב שגדלו בשם המפורש רב גידל אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='25a16' data-rgl='36'> דברי הימים א טז </span> ברוך ה' אלהי ישראל מן העולם ועד העולם אמר ליה אביי לרב דימי ודילמא שגידלו בשם המפורש א``ל אין אומרים שם המפורש בגבולים ולא והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='35b08' data-rgl='4'> נחמיה ח </span> ויעמוד עזרא הסופר על מגדל עץ אשר עשו לדבר ואמר רב גידל שגדלו בשם המפורש הוראת שעה היתה<span class='tlm-sfr' data-chp='35b09' data-rgl='27'> נחמיה ט </span> ויצעקו אל ה' אלהים בקול גדול מאי אמור אמר רב ואיתימא ר' יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בייא בייא</span> היינו האי דאחרביה למקדשא וקליה להיכליה וקטלינהו לכולהו צדיקי ואגלינהו לישראל מארעהון ועדיין מרקד בינן כלום יהבתיה לן אלא לקבולי ביה אגרא לא איהו בעינן ולא אגריה בעינן נפל להו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פיתקא</span> מרקיעא דהוה כתב בה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אמת</span> אמר רב חנינא שמע מינה חותמו של הקב``ה אמת אותיבו בתעניתא תלתא יומין ותלתא לילואתא מסרוהו ניהליהו נפק אתא כי גוריא דנורא מבית קדשי הקדשים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אמר להו נביא</span> לישראל היינו יצרא <דעבודת כוכבים> {דעבודה זרה} שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2305' data-rgl='8'> זכריה ה </span> ויאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>זאת הרשעה</span> בהדי דתפסוה ליה אשתמיט <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ביניתא</span> ממזייא ורמא קלא ואזל קליה ארבע מאה פרסי אמרו היכי נעביד דילמא חס ושלום מרחמי עליה מן שמיא אמר להו נביא שדיוהו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בדודא דאברא</span> וחפיוהו לפומיה באברא דאברא משאב <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שאיב קלא</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2305' data-rgl='8'> זכריה ה </span> ויאמר זאת הרשעה וישלך אותה אל תוך האיפה וישלך את אבן העופרת אל פיה אמרו הואיל ועת רצון הוא נבעי רחמי איצרא דעבירה בעו רחמי ואמסר בידייהו אמר להו חזו דאי קטליתו ליה לההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כליא עלמא</span> חבשוהו תלתא יומי ובעו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ביעתא בת יומא</span> בכל ארץ ישראל ולא אשתכח אמרי היכי נעביד נקטליה כליא עלמא ניבעי רחמי אפלגא פלגא ברקיעא לא יהבי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כחלינהו</span> לעיניה ושבקוהו ואהני דלא מיגרי ביה לאיניש בקריבתה במערבא מתנו הכי רב גידל אמר גדול שגדלו בשם המפורש ורב מתנא אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='35b09' data-rgl='32'> נחמיה ט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>האל הגדול הגבור והנורא</span> והא דרב מתנא מטייא לדרבי יהושע בן לוי דאמר רבי יהושע בן לוי למה נקרא שמן אנשי כנסת הגדולה שהחזירו עטרה ליושנה אתא משה אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0510' data-rgl='17'> דברים י </span> האל הגדול הגבור והנורא אתא ירמיה ואמר נכרים מקרקרין בהיכלו איה נוראותיו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>לא אמר נורא</span> אתא דניאל אמר נכרים משתעבדים בבניו איה גבורותיו לא אמר גבור אתו אינהו ואמרו אדרבה זו היא גבורת גבורתו שכובש את יצרו שנותן ארך אפים לרשעים ואלו הן נוראותיו שאלמלא מוראו של הקב``ה היאך אומה אחת יכולה להתקיים בין האומות <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ורבנן</span> היכי עבדי הכי ועקרי תקנתא דתקין משה אמר רבי אלעזר מתוך שיודעין בהקב``ה שאמתי הוא לפיכך לא כיזבו בו:  וקורא אחרי מות ואך בעשור:  ורמינהי מדלגין בנביא ואין מדלגין בתורה לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>כאן בכדי שיפסיק התורגמן</span> כאן בכדי שלא יפסיק התורגמן והא עלה קתני מדלגין בנביא ואין מדלגין בתורה ועד כמה מדלג בכדי שלא יפסיק התורגמן הא בתורה כלל כלל לא אמר אביי לא קשיא כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>בענין אחד</span> כאן בשני ענינין <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>והתניא</span> מדלגין בתורה בענין אחד ובנביא בשני ענינין כאן וכאן בכדי שלא יפסיק התורגמן ואין מדלגין מנביא לנביא ובנביא של שנים עשר מדלגי


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף ע,א גמרא
pgu: ע
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ובלבד שלא ידלג <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מסוף הספר לתחילתו</span>:  וגולל ספר תורה וכו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וכל כך למה</span> כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שלא להוציא לעז על ספר תורה</span>:  ובעשור של חומש הפקודים קורא על פה:  אמאי נגלול וניקרי אמר רב הונא בריה דרב יהושע אמר רב ששת לפי שאין גוללין ספר תורה בציבור <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מפני כבוד ציבור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ונייתי אחרינא</span> ונקרי רב הונא בר יהודה אמר משום פגמו של ראשון וריש לקיש אמר משום <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ברכה שאינה צריכה</span> ומי חיישינן לפגמא והאמר ר' יצחק נפחא ראש חודש טבת שחל להיות בשבת מביאין שלש תורות וקורין אחת בענינו של יום ואחת של ראש חודש <טבת> ואחת של חנוכה תלתא גברי בתלתא ספרי ליכא פגמא חד גברא בתרי ספרי איכא פגמא:  ומברך עליה שמונה ברכות:  ת``ר על התורה כדרך שמברכים בבית הכנסת על העבודה ועל ההודאה ועל מחילת העון <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כתיקנה</span> ועל המקדש בפני עצמו ועל הכהנים בפני עצמן ועל ישראל בפני עצמן ועל שאר תפלה ת``ר ושאר התפלה רנה תחינה בקשה מלפניך על עמך ישראל שצריכין להושע וחותם בשומע תפלה ואח``כ כל אחד ואחד מביא ספר תורה מביתו וקורא בו כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>להראות חזותו לרבים</span>:  הרואה כהן גדול כו' לא מפני שאינו רשאי:  פשיטא מהו דתימא כדריש לקיש דאמר ריש לקיש <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אין מעבירין על המצות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ומאי מצוה</span><span class='tlm-sfr' data-chp='2814' data-rgl='28'> משלי יד </span> ברב עם הדרת מלך קמ``ל


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף ע,א משנה
pgu: ע
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  אם בבגדי בוץ קורא קדש ידיו ורגליו פשט ירד וטבל עלה ונסתפג והביאו לו בגדי זהב ולבש וקדש ידיו ורגליו ויצא ועשה את אילו ואת איל העם ואת <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שבעת כבשים</span> תמימים בני שנה דברי ר' אליעזר רבי עקיבא אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>עם תמיד של שחר</span> היו קרבין <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ופר העולה</span> ושעיר הנעשה בחוץ היו קרבין עם תמיד של בין הערבים קדש ידיו ורגליו ופשט וירד וטבל ועלה ונסתפג הביאו לו בגדי לבן ולבש וקדש ידיו ורגליו נכנס להוציא את הכף ואת המחתה קדש ידיו ורגליו ופשט וירד וטבל עלה ונסתפג הביאו לו בגדי זהב ולבש וקדש ידיו ורגליו ונכנס להקטיר קטורת של בין הערבים ולהטיב את הנרות וקדש ידיו ורגליו ופשט <וירד וטבל עלה ונסתפג> הביאו לו בגדי עצמו ולבש ומלוין אותו עד ביתו ויום טוב היה עושה לאוהביו בשעה שיצא בשלום מן הקודש


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף ע,א גמרא
pgu: ע
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>היכי קאמר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>עם תמיד של שחר</span> היו קרבין <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ופר העולה</span> ושעיר הנעשה בחוץ עם תמיד של בין הערבים או דילמא הכי קאמר עם תמיד של שחר היו קרבין ופר העולה בהדייהו ושעיר הנעשה בחוץ עם תמיד של בין הערבים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ותו פר העולה לרבי אליעזר דשייריה</span> אימת עביד ליה ותו בין לרבי אליעזר בין לרבי עקיבא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אימורי חטאת</span> אימת עביד להו אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לא משכחת לה</span> מתקנתא אלא או לרבי אליעזר דתנא בדבי שמואל או לרבי עקיבא כדתוספתא דתנא דבי שמואל רבי אליעזר אומר יצא ועשה אילו ואיל העם ואימורי חטאת אבל פר העולה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שבעת כבשים</span> ושעיר הנעשה בחוץ עם תמיד של בין הערבים רבי עקיבא דתוספתא מאי היא דתניא רבי עקיבא אומר פר העולה ושבעת כבשים עם תמיד של שחר היו קרבין שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl='23'> במדבר כח </span> מלבד עולת הבקר אשר לעולת התמיד ואחר כך עבודת היו


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף ע,ב גמרא
pgu: ע
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ואח``כ שעיר הנעשה בחוץ שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0429' data-rgl=' 11, 16, 19, 25, 5'> במדבר כט </span> שעיר עזים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אחד</span> חטאת מלבד חטאת הכפורים ואח``כ אילו ואיל העם ואח``כ אימורי חטאת ואח``כ תמיד של בין הערבים מאי טעמא דרבי אליעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>עביד כדכתיב</span> עביד ברישא דתורת כהנים והדר עביד דחומש הפקודים ורבי עקיבא כדקתני טעמא<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl='23'> במדבר כח </span> מלבד עולת הבקר אשר לעולת התמיד אלמא מוספין עם תמיד של שחר עביד להו ורבי אליעזר האי מלבד חטאת הכפרים מאי עביד ליה ההוא מיבעי ליה על מה שזה מכפר זה מכפר רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>משמו</span> אחד קרב עם תמיד של שחר וששה עם תמיד של בין הערבים רבי אלעזר בר' שמעון אומר משמו ששה קרבין עם תמיד של שחר ואחד עם תמיד של בין הערבים מאי טעמייהו דרבנן תרי קראי כתיבי כתיב מלבד עולת הבקר וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='24'> ויקרא טז </span> ויצא ועשה את עולתו הלכך עביד מנייהו הכא ומנייהו הכא במאי קא מיפלגי ר' יהודה סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>עביד חד</span> כדכתיב מלבד עולת הבקר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>והדר עביד עבודת היום</span> דילמא חולשא חליש כהן גדול ור' אלעזר בר' שמעון סבר כיון דאתחיל עביד ששה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>דילמא פשע</span> דלגבי עבודת היום זריז הוא דכולי עלמא מיהת חד איל הוא כמאן כר' דתניא ר' אומר איל אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>האמור כאן</span> הוא האמור בחומש הפקודים ר' אלעזר בר' שמעון אומר שני אילים הן אחד האמור כאן ואחד האמור בחומש הפקודים מאי טעמא דרבי דכתיב אחד ורבי אלעזר בר' שמעון מאי אחד מיוחד שבעדרו ורבי נפקא ליה ממבחר נדריך ורבי אלעזר ברבי שמעון חד בחובה וחד בנדבה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וצריכי</span>:  קידש ידיו ורגליו:  ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl=' 23, 3'> ויקרא טז </span> ובא אהרן אל אהל מועד למה הוא בא להוציא את הכף ואת המחת


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף עא,א גמרא
pgu: עא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  שכל הפרשה כולה נאמרה על הסדר חוץ מפסוק זה מאי טעמא אמר רב חסדא גמירי חמש טבילות ועשרה קידושין טובל כהן גדול ומקדש בו ביום ואי אמרת כסדרן כתיבי לא משכחת לה אלא שלש טבילות וששה קידושין מתקיף לה רבי זירא ודילמא מפסיק ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בשעיר הנעשה בחוץ</span> אמר אביי אמר קרא ויצא ועשה את עולתו מיציאה ראשונה עביד אילו ואיל העם <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>רבא אמר</span> אמר קרא ופשט את בגדי הבד שאין ת``ל אשר לבש כלום אדם פושט אלא מה שלובש אלא מה תלמוד לומר אשר לבש שלבש כבר מתקיף לה רבה בר רב שילא ואימא דמפסיק ליה בשעיר הנעשה בחוץ הכתיב ויצא ועשה וכל הפרשה כולה נאמרה על הסדר והא קראי כתיבי<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='25'> ויקרא טז </span> ואת חלב החטאת יקטיר המזבחה והדר ואת פר החטאת ואת שעיר החטאת ואילו אנן תנן הרואה את כהן גדול כשהוא קורא אינו רואה פר ושעיר הנשרפין ואילו אמורי חטאת בתר הכי מקטיר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אימא חוץ מפסוק זה ואילך</span> ומאי חזית דמשבשת קראי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שביש מתניתא</span> אמר אביי אמר קרא והמשלח והשורף מה משלח דמעיקרא אף שורף דמעיקרא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אדרבה מה שורף דהשתא</span> אף משלח דהשתא והמשלח דמעיקרא משמע רבא אמר אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='10'> ויקרא טז </span> יעמד חי עד מתי יהא זקוק לעמוד חי עד שעת כפרה ואימתי שעת כפרה בשעת מתן דמים ותו לא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אתי משלח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מצאו בשוק</span> לכהן גדול אומר לו אישי כ``ג עשינו שליחותך מצאו בביתו אומר לו מחיה חיים עשינו שליחותו אמר רבה כי מיפטרי רבנן מהדדי בפומבדיתא אמרי הכי מחיה חיים יתן לך חיים ארוכים וטובים ומתוקנין<span class='tlm-sfr' data-chp='26b6' data-rgl='9'> תהילים קטז </span> אתהלך לפני ה' בארצות החיים אמר רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>זה מקום שווקים</span><span class='tlm-sfr' data-chp='2803' data-rgl='2'> משלי ג </span> כי ארך ימים ושנות חיים ושלום יוסיפו לך וכי יש שנים של חיים ויש שנים שאינן של חיים אמר רבי אלעזר אלו שנותיו של אדם המתהפכות עליו מרעה לטובה<span class='tlm-sfr' data-chp='2808' data-rgl='4'> משלי ח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אליכם <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אישים</span> אקרא</span> אמר רבי ברכיה אלו תלמידי חכמים <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>שדומין לנשים</span> ועושין גבורה כאנשים ואמר רבי ברכיה הרוצה לנסך יין על גבי המזבח ימלא גרונם של תלמידי חכמים יין שנאמר אליכם אישים אקרא ואמר רבי ברכיה אם רואה אדם שתורה פוסקת מזרעו ישא בת תלמיד חכם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2714' data-rgl='8'> איוב יד </span> אם יזקין בארץ שרשו ובעפר ימות גזע


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף עא,ב גמרא
pgu: עא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מריח מים</span> יפריח ועשה קציר כמו נטע:  ויום טוב היה עושה לאוהביו:  ת``ר מעשה בכהן גדול אחד שיצא מבית המקדש והוו אזלי כולי עלמא בתריה כיון דחזיונהו לשמעיה ואבטליון שבקוהו לדידיה ואזלי בתר שמעיה ואבטליון <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לסוף אתו שמעיה ואבטליון לאיפטורי מיניה</span> דכהן גדול אמר להן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ייתון בני עממין לשלם</span> אמרו ליה ייתון בני עממין לשלם דעבדין עובדא דאהרן ולא ייתי בר אהרן לשלם דלא עביד עובדא דאהרן


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף עא,ב משנה
pgu: עא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  כהן גדול משמש ב<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שמונה</span> כלים וההדיוט בארבעה בכתונת ומכנסים ומצנפת ואבנט מוסיף עליו כ``ג חשן ואפוד ומעיל וציץ באלו נשאלין באורים ותומים ואין נשאלין אלא למלך ולאב ב``ד ולמי שהציבור צריך בו


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף עא,ב גמרא
pgu: עא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דברים שנאמר בהן שש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>חוטן כפול ששה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>משזר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שמונה</span> מעיל שנים עשר פרוכת עשרים וארבעה חושן ואפוד עשרים ושמונה חוטן כפול ששה מנא לן דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0239' data-rgl='27'> שמות לט </span> ויעשו את הכתנת שש ואת המצנפת שש ואת פארי המגבעות שש ואת מכנסי הבד שש משזר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חמשה קראי כתיבי</span> חד לגופיה דכיתנא ניהוו וחד שיהא חוטן כפול ששה וחד שיהיו שזורין וחד <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לשאר בגדים שלא נאמר בהן שש</span> וחד לעכב מאי משמע דהאי שש כיתנא הוא אמר רבי יוסי ברבי חנינא דאמר קרא בד <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דבר העולה מן הקרקע בד בד</span> ואימא עמרא עמרא איפצולי מיפצלא כיתנא נמי איפצולי מפציל כיתנא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אגב לקותיה</span> מפציל רבינא אמר מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='1244' data-rgl='18'> יחזקאל מד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>פארי פשתים</span> יהיו על ראשם ומכנסי פשתים יהיו על מתניהם אמר ליה רב אשי הא מקמי דאתי יחזקאל מאן אמרה ולטעמיך הא דאמר רב חסדא דבר זה מתורת משה רבינו לא למדנו מדברי יחזקאל בן בוזי למדנו<span class='tlm-sfr' data-chp='1244' data-rgl='9'> יחזקאל מד </span> כל <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בן נכר</span> ערל לב וערל בשר לא יבא אל מקדשי <לשרתני> הא מקמי דאתי יחזקאל מאן אמרה אלא גמרא גמירי לה ואתא יחזקאל ואסמכה אקרא הכא נמי גמרא גמירי לה ואתא יחזקאל ואסמכה אקרא משזר שמונה מנא לן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0239' data-rgl='15'> שמות לט </span> ויעשו על שולי המעיל רמוני תכלת וארגמן ותולעת שני משזר ויליף משזר משזר מפרוכת <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מה להלן עשרים וארבעה</span> אף כאן עשרים וארבעה דהוה כל חד וחד תמני ונילף מחשן ואפוד מה להלן עשרים ושמונה אף כאן עשרים ושמונה דנין דבר שלא נאמר בו זהב מדבר שלא נאמר בו זהב לאפוקי חשן ואפוד שנאמר בהן זהב אדרבה דנין בגד מבגד לאפוקי פרוכת דאהל הוא אלא דנין מאבנט ודנין בגד ודבר שלא נאמר בו זהב מבגד ודבר שלא נאמר בו זהב ואין דנין דבר שאין בו זהב מדבר שיש בו זהב רב מרי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>תעשנו כתיב</span> תעשנו לזה ולא לאחר רב אשי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ועשית</span> כתיב שיהיו כל עשיות שוות והיכי נעביד נעביד תלתא דעשרה עשרה הוו להו תלתין נעביד תרי דתשעה תשעה וחד דעשרה אמר קרא ועשית שיהיו כל עשיותיו שוות מעיל שנים עשר מנא לן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl='31'> שמות כח </span> ועשית את מעיל האפו


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף עב,א גמרא
pgu: עב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כליל</span> תכלת ויליף תכלת תכלת מפרוכת מה להלן ששה אף כאן ששה ונילף משוליו ורמוניו מה להלן שמונה אף כאן שמונה דנין כלי מכלי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואין דנין כלי מתכשיט כלי</span> אדרבה דנין גופו מגופו ואין דנין גופו מעלמא היינו דאמרינן לשאר בגדים שלא נאמר בהן שש פרכת עשרים וארבעה ד' דשיתא שיתא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לא דינא ולא דיינא</span> חושן ואפוד עשרים ושמונה מנא לן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl='15'> שמות כח </span> ועשית חשן משפט מעשה חושב כמעשה אפוד תעשנו זהב תכלת וארגמן ותולעת שני ושש משזר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ארבעה דשיתא שיתא</span> עשרין וארבעה זהב ארבעה הא עשרין ותמניא ואימא זהב נמי ששה אמר רב אחא בר יעקב אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0239' data-rgl='3'> שמות לט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וקצץ פתילים</span> פתיל פתילים הרי כאן ד' <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>רב אשי אמר</span> אמר קרא לעשות בתוך התכלת ובתוך הארגמן היכי נעביד נעביד ארבעה דתרי תרי הוו להו תמניא נעביד תרי דתרי תרי ותרי דחד חד ועשית שיהיו כל עשיותיו שוות אמר רחבא אמר רב יהודה המקרע בגדי כהונה לוקה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl='32'> שמות כח </span> לא יקרע מתקיף לה רב אחא בר יעקב ודילמא הכי קאמר רחמנא נעביד ליה שפה כי היכי דלא ניקרע מי כתיב שלא יקרע <ואמר> [אמר] רבי אלעזר המזיח חושן מעל האפוד והמסיר בדי ארון לוקה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl='28'> שמות כח </span> לא יזח<span class='tlm-sfr' data-chp='0225' data-rgl='15'> שמות כה </span> ולא יסורו מתקיף לה רב אחא בר יעקב ודילמא כי קאמר רחמנא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חדקינהו</span> ועבדינהו שפיר כדי שלא יזח ולא יסורו מי כתיב שלא יזח ושלא יסורו רבי יוסי בר' חנינא רמי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0225' data-rgl='15'> שמות כה </span> בטבעות הארון יהיו הבדים לא יסורו ממנו וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0227' data-rgl='7'> שמות כז </span> והובא את בדיו בטבעות הא כיצד מתפרקין ואין נשמטין תניא נמי הכי בטבעות הארון יהיו הבדים יכול לא יהיו זזין ממקומן ת``ל והובא את בדיו בטבעות אי והובא את בדיו יכול יהיו נכנסין ויוצאין ת``ל בטבעות הארון יהיו הבדים הא כיצד מתפרקין ואין נשמטין אמר רבי חמא ברבי חנינא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl='15'> שמות כו </span> עצי שטים עומדים שעומדים <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דרך גדילתן</span> דבר אחר עומדים שמעמידין את צפויין ד``א עומדים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שמא תאמר</span> אבד סברן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ובטל סכויין</span> ת``ל עומדים שעומדין לעולם ולעולמים <אמר> [ואמר] רבי חמא בר חנינא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0235' data-rgl='19'> שמות לה </span> את בגדי ה<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שרד</span> לשרת בקוד


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף עב,ב גמרא
pgu: עב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אלמלא בגדי כהונה</span> לא נשתייר משונאיהן של ישראל שריד ופליט רבי שמואל בר נחמני אמר דבי ר``ש תנא בגדים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שגורדין אותן כברייתן מכליהן</span> ומשרדין מהן כלום <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מאי היא</span> ריש לקיש אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלו מעשה מחט</span> מיתיבי בגדי כהונה אין עושין אותן מעשה מחט אלא מעשה אורג שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0228' data-rgl='32'> שמות כח </span> מעשה אורג אמר אביי לא נצרכה אלא לבית יד שלהם כדתניא בית יד של בגדי כהונה נארגת בפני עצמה ונדבקת עם הבגד ומגעת עד פיסת היד אמר רחבה אמר רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שלש ארונות</span> עשה בצלאל אמצעי של עץ <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תשעה</span> פנימי של זהב שמונה חיצון עשרה ומשהו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>והתניא אחד עשר ומשהו</span> לא קשיא הא כמ``ד יש בעביו טפח הא כמ``ד אין בעביו טפח <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ומאי משהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>זיר</span> א``ר יוחנן שלשה זירים הן של מזבח ושל ארון ושל שלחן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>של מזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>זכה</span> אהרן ונטלו של שלחן זכה דוד ונטלו</span> של ארון עדיין מונח הוא כל הרוצה ליקח יבא ויקח שמא תאמר פחות הוא ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='2808' data-rgl='15'> משלי ח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בי מלכים ימלוכו</span> רבי יוחנן רמי כתיב זר וקרינן זיר זכה נעשית לו זיר לא זכה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>זרה</span> הימנו ר' יוחנן רמי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0510' data-rgl='1'> דברים י </span> ועשית לך ארון עץ וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0225' data-rgl='10'> שמות כה </span> ועשו ארון עצי שטים מכאן לתלמיד חכם שבני עירו מצווין לעשות לו מלאכתו<span class='tlm-sfr' data-chp='0225' data-rgl='11'> שמות כה </span> מבית ומחוץ תצפנו אמר רבא כל תלמיד חכם שאין תוכו כברו אינו תלמיד חכם <אמר> אביי ואיתימא רבה בר עולא [אמר] נקרא נתעב שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2715' data-rgl='16'> איוב טו </span> אף כי נתעב ונאלח <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>איש שותה</span> כמים עולה אמר רבי שמואל בר נחמני אמר ר' יונתן מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2817' data-rgl='16'> משלי יז </span> למה זה מחיר ביד כסיל לקנות חכמה ולב אין אוי להם לשונאיהן של תלמידי חכמים שעוסקין בתורה ואין בהן יראת שמים מכריז ר' ינאי חבל על דלית ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דרתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ותרעא לדרתיה עביד</span> אמר להו רבא לרבנן במטותא מינייכו לא תירתון <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>תרתי גיהנם</span> אמר רבי יהושע בן לוי מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0504' data-rgl='44'> דברים ד </span> וזאת התורה אשר שם משה זכה נעשית לו סם חיים לא זכה נעשית לו סם מיתה והיינו דאמר רבא דאומן לה סמא דחייא דלא אומן לה סמא דמותא אמר רבי שמואל בר נחמני רבי יונתן רמי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2619' data-rgl='9'> תהילים יט </span> פקודי ה' ישרים משמחי לב וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2618' data-rgl='31'> תהילים יח </span> אמרת ה' צרופה זכה משמחתו לא זכה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>צורפתו</span> ריש לקיש אמר מגופיה דקרא נפקא זכה צורפתו לחיים לא זכה צורפתו למיתה<span class='tlm-sfr' data-chp='2619' data-rgl='10'> תהילים יט </span> יראת ה' טהורה עומדת לעד אמר רבי חנינא זה הלומד תורה בטהרה מאי היא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>נושא אשה</span> ואחר כך לומד תורה עדות ה' נאמנה אמר רבי חייא בר אבא נאמנה היא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>להעיד בלומדיה</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl='36'> שמות כו </span> מעשה רוקם<span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl=' 1, 31'> שמות כו </span> מעשה חושב אמר רבי אלעזר שרוקמין במקום שחושבין תנא משמיה דרבי נחמיה רוקם מעשה מחט לפיכך פרצוף אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>חושב מעשה אורג</span> לפיכך שני פרצופות:  באלו נשאלין באורים ותומים:  כי אתא רב דימי אמר בגדים שכהן גדול <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>משמש בהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>משוח מלחמה</span> משמש בהן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl='29'> שמות כט </span> ובגדי הקדש אשר לאהרן <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>יהיו לבניו אחריו</span> למי שבא בגדולה אחריו מתיב רב אדא בר אהבה ואמרי לה כדי יכול יהא בנו של משוח מלחמה משמש תחתיו כדרך שבנו של כהן גדול משמש תחתי


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף עג,א גמרא
pgu: עג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0229' data-rgl='30'> שמות כט </span> שבעת ימים ילבשם הכהן תחתיו מבניו אשר יבא אל אהל מועד מי שראוי לבא אל אהל מועד <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואם איתא</span> מיחזא חזי אמר רב נחמן בר יצחק הכי קאמר כל שעיקר משיחתו לאהל מועד יצא זה שעיקר משיחתו למלחמה מיתיבי משוח מלחמה אינו משמש לא בארבעה ככהן הדיוט לא בשמונה ככהן גדול אמר ליה אביי אלא זר משוית ליה אלא ככהן גדול <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>משום איבה</span> ככהן הדיוט משום מעלין בקדש ולא מורידין אמר ליה רב אדא בר אבא לרבא והאי תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דלית ליה איבה</span> ולא קא משמש דתניא דברים שבין כהן גדול לכהן הדיוט פר כהן משיח ופר הבא על כל המצות ופר יום הכפורים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ועשירית האיפה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לא פורע</span> ולא פורם אבל פורם הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מלמטה</span> וההדיוט מלמעלה ואין מטמא לקרוביו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ומצווה על הבתולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ומוזהר על האלמנה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ומחזיר את הרוצח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ומקריב אונן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ואינו אוכל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ואינו חולק</span> ונוטל חלק בראש <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ומקריב חלק בראש</span> ומשמש בשמנה כלים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ופטור על טומאת מקדש</span> וקדשיו וכל עבודות יום הכפורים אינן כשירות אלא בו וכולן נוהגות ב<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מרובה בגדים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>חוץ מפר הבא על כל המצות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>וכולן נוהגות במשוח שעבר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חוץ מפר יום הכפורים ועשירית האיפה</span> וכולן אין נוהגות במשוח מלחמה חוץ מחמשה דברים <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>האמורין בפרשה</span> לא פורע ולא פורם ולא מטמא לקרוביו ומצווה על הבתולה ומוזהר על האלמנה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ומחזיר את הרוצח כדברי רבי יהודה</span> וחכמים אומרים אינו מחזיר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כי לית ליה איבה בדכוותיה</span> בדזוטר מיניה אית ליה יתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>רבי אבהו</span> וקאמר לה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>להא שמעתא</span> משמיה דרבי יוחנן אהדרינהו רבי אמי ורבי אסי לאפייהו איכא דאמרי רבי חייא בר אבא אמרה ואהדרינהו רבי אמי ורבי אסי לאפייהו מתקיף לה רב פפא בשלמא רבי אבהו משום יקרא דבי קיסר אלא לרבי חייא בר אבא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>נימרו ליה מימר</span> לא אמר רבי יוחנן הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>כי אתא רבין אמר</span> נשאל איתמר תניא נמי הכי בגדים שכ``ג משמש בהן משוח מלחמה נשאל בהן תנו רבנן כיצד שואלין <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>השואל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>פניו כלפי נשאל</span> והנשאל פניו <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>כלפי שכינה</span> השואל אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a30' data-rgl='8'> שמואל א ל </span> ארדוף אחרי הגדוד הזה והנשאל אומר כה אמר ה' עלה והצלח רבי יהודה אומר אין צריך לומר כה אמר ה' אלא עלה והצלח אין שואלין בקול שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0427' data-rgl='21'> במדבר כז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>ושאל לו</span> ולא מהרהר בלבו שנאמר ושאל לו לפני ה' אלא כדרך שאמרה חנה בתפלתה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a01' data-rgl='13'> שמואל א א </span> וחנה היא מדברת על לבה אין שואלין <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>שני דברים כאחד</span> ואם שאל אין מחזירין אלא אחד ואין מחזירין לו אלא ראשון שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a23' data-rgl='11'> שמואל א כג </span> היסגירוני בעלי קעילה בידו הירד שאול וגו' ויאמר ה' ירד והא אמרת אין מחזירין אלא ראשון דוד שא


id: 2507
lvr: 25
prk: 07
nru: דף עג,ב גמרא
pgu: עג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שלא כסדר</span> והחזירו לו כסדר וכיון שידע ששאל שלא כסדר חזר ושאל כסדר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a23' data-rgl='12'> שמואל א כג </span> היסגירו בעלי קעילה אתי ואת אנשי ביד שאול ויאמר ה' יסגירו ואם הוצרך הדבר לשנים מחזירין לו שנים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a30' data-rgl='8'> שמואל א ל </span> וישאל דוד בה' לאמר הארדוף אחרי הגדוד הזה האשיגנו ויאמר <ה'> לו רדוף כי השג תשיג והצל תציל ואף על פי ש<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>גזירת נביא חוזרת</span> גזירת אורים ותומים אינה חוזרת שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0427' data-rgl='21'> במדבר כז </span> במשפט האורים למה נקרא שמן אורים ותומים אורים שמאירין את דבריהן תומים ש<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>משלימין את דבריהן</span> וא``ת בגבעת בנימין מפני מה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לא השלימו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הם שלא ביחנו</span> אם לנצח אם להנצח ו<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>באחרונה</span> שביחנו הסכימו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0720' data-rgl='28'> שופטים כ </span> ופנחס בן אלעזר בן אהרן עומד לפניו בימים ההם לאמר האוסף עוד לצאת למלחמה עם בני בנימן אחי אם אחדל ויאמר ה' עלו כי מחר אתננו בידך כיצד נעשית רבי יוחנן אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בולטות</span> ריש לקיש אומר מצטרפות והא לא כתיב בהו צד``י אמר רב שמואל בר יצחק אברהם יצחק ויעקב כתיב שם והא לא כתיב טי``ת אמר רב אחא בר יעקב שבטי ישורון כתיב שם מיתיבי כל כהן שאינו מדבר ברוח הקודש ושכינה שורה עליו אין שואלין בו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שהרי שאל צדוק</span> ועלתה לו אביתר ולא עלתה לו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08b15' data-rgl='24'> שמואל ב טו </span> ויעל אביתר עד תום כל העם וגו' <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>סיועי הוה מסייע</span> בהדייהו:  ואין שואלין אלא ל<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מלך</span>:  מנא הני מילי אמר רבי אבהו דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0427' data-rgl=' 19, 2, 21, 22'> במדבר כז </span> ולפני אלעזר הכהן יעמד ושאל לו במשפט האורים וגו' <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>הוא זה מלך</span> וכל [בני] ישראל אתו זה משוח מלחמה וכל העדה זו סנהדרין:
<BR


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף עג,ב משנה
pgu: עג
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  יום הכפורים אסור באכילה ובשתיה וברחיצה ובסיכה ובנעילת הסנדל ובתשמיש המטה וה<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מלך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>והכלה</span> ירחצו את פניהם <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>והחיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>תנעול את הסנדל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דברי רבי אליעזר</span> וחכמים אוסרין האוכל ככותבת הגסה כמוה וכגרעינתה והשותה מלא לוגמיו חייב כל האוכלים מצטרפין לככותבת וכל המשקין מצטרפין למלא לוגמיו האוכל ושותה אין מצטרפין


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף עג,ב גמרא
pgu: עג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אסור ענוש כרת הוא אמר רבי אילא ואיתימא רבי ירמיה לא נצרכה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ל<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>חצי שיעור</span></span> הניחא למאן דאמר חצי שיעור אסור מן התורה אלא למאן דאמר חצי שיעור מותר מן התורה מאי איכא למימר דאיתמר חצי שיעור רבי יוחנן אמר אסור מן התורה ריש לקיש אמר מותר מן התורה הניחא לרבי יוחנן אלא לריש לקיש מאי איכא למימר מודה ריש לקיש <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שאסור מדרבנן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אי הכי</span> לא ניחייב עליה קרבן שבועה אלמא תנן שבועה שלא אוכל ואכל נבילות וטריפות שקצים ורמשים חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ורבי שמעון פוטר</span> והוינן בה אמאי חייב מושבע ועומד מהר סיני הוא רב ושמואל ורבי יוחנן דאמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>בכולל</span> דברים המותרים עם דברים האסורין <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>וריש לקיש אמר אי אתה מוצא</span> אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>במפרש</span> חצי שיעור <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>ואליבא דרבנן</span> או בסת


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף עד,א גמרא
pgu: עד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ואליבא דרבי עקיבא דאמר אדם אוסר עצמו בכל שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וכי תימא כיון דאית ליה היתר מן התורה</span> קא חייל קרבן שבועה והתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שבועת העדות</span> אינה נוהגת אלא בראויין להעיד <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>והוינן בה למעוטי מאי</span> רב פפא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>למעוטי מלך</span> רב אחא בר יעקב אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>למעוטי משחק בקוביא</span> והא משחק בקוביא מדאורייתא מיחזי חזי ורבנן הוא דפסלוהו ולא קא חיילא עליה שבועה שאני התם דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0305' data-rgl='1'> ויקרא ה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אם לא יגיד</span> והאי לאו בר הגדה הוא כלל וכל היכא דתני ענוש כרת לא תני אסור והתניא אע``פ שאמרו אסור בכולן לא אמרו ענוש כרת אלא על האוכל ושותה ועושה מלאכה בלבד הכי קאמר כשאמרו אסור לא אמרו אלא בכחצי שיעור אבל כשיעור ענוש כרת ואף על פי שענוש כרת אין ענוש כרת אלא אוכל ושותה ועושה מלאכה בלבד ואב``א כי קתני אסור אשארא דתנו רבה ורב יוסף ב<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שאר סיפרי</span> דבי רב מניין ליוה``כ שאסור ברחיצה בסיכה ובנעילת הסנדל ובתשמיש המטה ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='31'> ויקרא טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שבתון</span> שבות:  גופא חצי שיעור רבי יוחנן אמר אסור מן התורה ריש לקיש אמר מותר מן התורה רבי יוחנן אמר אסור מן התורה כיון דחזי לאיצטרופי איסורא קא אכיל ריש לקיש אמר מותר מן התורה אכילה אמר רחמנא וליכא איתיביה ר' יוחנן לריש לקיש אין לי אלא כל שישנו בעונש ישנו באזהרה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כוי</span> וחצי שיעור הואיל ואינו בעונש יכול אינו באזהרה ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0307' data-rgl=' 23, 25, 3'> ויקרא ז </span> כל חלב מדרבנן וקרא אסמכתא בעלמא הכי נמי מסתברא דאי סלקא דעתך דאורייתא כוי ספיקא הוא איצטריך קרא לאתויי ספיקא אי משום הא לא איריא קסבר


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף עד,ב גמרא
pgu: עד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כוי בריה בפני עצ<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מה</span> היא דאי לא תימא הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הא דאמר רב אידי בר אבין</span> אף כל לאתויי כוי כוי ספיקא הוא איצטריך קרא לרבויי ספיקא אלא בריה שאני הכא נמי בריה שאני ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='29'> ויקרא טז </span> תענו את נפשותיכם יכול ישב בחמה או בצנה כדי שיצטער תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='29'> ויקרא טז </span> וכל מלאכה לא תעשו מה מלאכה שב ואל תעשה אף ענוי נפש שב ואל תעשה ואימא היכא דיתיב בשימשא וחיים ליה לא נימא ליה קום תוב בטולא יתיב בטולא וקריר ליה לא נימא ליה קום תוב בשימשא דומיא דמלאכה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מה מלאכה לא חלקת בה</span> אף ענוי לא תחלוק בו תניא אידך תענו את נפשותיכם יכול ישב בחמה ובצנה ויצטער ת``ל וכל מלאכה לא תעשו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מה מלאכה דבר שחייבין עליו במקום אחר</span> אף ענוי נפש שחייבין עליו במקום אחר ואי זה זה זה פגול ונותר אביא פגול ונותר שהן בכרת ולא אביא את הטבל שאינו בכרת ת``ל תענו ועניתם את נפשותיכם ריבה אביא הטבל שהוא במיתה ולא אביא את הנבילה שאינה במיתה ת``ל תענו ועניתם את נפשותיכם ריבה אביא את הנבילה שהוא בלאו ולא אביא את החולין שאינן בלאו ת``ל תענו ועניתם את נפשותיכם ריבה אביא החולין שאינן בקום אכול ולא אביא את התרומה שהיא בקום אכול ת``ל תענו ועניתם את נפשותיכם ריבה אביא את התרומה שאינה בבל תותירו ולא אביא את הקדשים שהן בבל תותירו תלמוד לומר תענו ועניתם את נפשותיכם ריבה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ואם נפשך לומר</span> הרי הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='30'> ויקרא כג </span> והאבדתי את הנפש ההיא ענוי שהוא אבידת הנפש ואיזה זה זה אכילה ושתיה מאי ואם נפשך לומר וכי תימא בעריות קא מישתעי קרא הרי הוא אומר והאבדתי הנפש ענוי שיש בו אבידת נפש ואי זה זה זה אכילה ושתיה דבי רבי ישמעאל תנא נאמר כאן ענוי ונאמר להלן ענוי מה להלן ענוי רעבון אף כאן ענוי רעבון ונילף<span class='tlm-sfr' data-chp='0131' data-rgl=''> בראשית לא </span> מאם תענה את בנותי דנין ענוי דרבים מענוי דרבים ואין דנין ענוי דרבים מענוי דיחיד ונילף מענוי דמצרים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0526' data-rgl='7'> דברים כו </span> וירא את ענינו ואמרינן זו פרישות דרך ארץ אלא דנין ענוי בידי שמים מענוי בידי שמים ואין דנין ענוי בידי שמים מענוי בידי אדם<span class='tlm-sfr' data-chp='0508' data-rgl='16'> דברים ח </span> המאכילך מן במדבר למען ענותך רבי אמי ורבי אסי חד אמר אינו דומה מי שיש לו פת בסלו למי ש<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אין לו פת בסלו</span> וחד אמר אינו דומה מי שרואה ואוכל למי ש<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אינו רואה ואוכל</span> אמר רב יוסף מכאן רמז לסומין שאוכלין ואין שבעין אמר אביי הלכך מאן דאית ליה סעודתא לא ליכלה אלא ביממא א``ר זירא מאי קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='3106' data-rgl='9'> קוהלת ו </span> טוב מראה עינים מהלך נפש אמר ר``ל טוב מראה עינים באשה יותר מגופו של מעשה שנאמר טוב מראה עינים מהלך נפש<span class='tlm-sfr' data-chp='2823' data-rgl='31'> משלי כג </span> כי יתן בכוס עינו יתהלך במישרים ר' אמי ור' אסי חד אמר כל הנות


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף עה,א גמרא
pgu: עה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>עינו בכוסו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>עריות</span> כולן דומות עליו כמישור וחד אמר כל הנותן עינו בכוסו כל העולם כולו דומה עליו כמישור<span class='tlm-sfr' data-chp='2812' data-rgl='25'> משלי יב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דאגה</span> בלב איש ישחנה רבי אמי ורבי אסי חד אמר ישחנה מדעתו וחד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ישיחנה לאחרים</span><span class='tlm-sfr' data-chp='1065' data-rgl='25'> ישעיהו סה </span> ונחש עפר לחמו ר' אמי ורבי אסי חד אמר אפילו אוכל כל מעדני עולם טועם בהם טעם עפר וחד אמר אפילו אוכל כל מעדני עולם אין דעתו מיושבת עליו עד שיאכל עפר תניא אמר רבי יוסי בוא וראה שלא כמדת הקב``ה מדת בשר ודם מדת בשר ודם מקניט את חבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>יורד עמו לחייו</span> אבל הקב``ה אינו כן קלל את הנחש עולה לגג מזונותיו עמו יורד למטה מזונותיו עמו קלל את כנען אוכל מה שרבו אוכל ושותה מה שרבו שותה קלל את האשה הכל רצין אחריה קלל את האדמה הכל ניזונין הימנה<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='5'> במדבר יא </span> זכרנו את הדגה אשר נאכל במצרים חנם רב ושמואל חד אמר דגים וחד אמר עריות מאן דאמר דגים דכתיב נאכל ומאן דאמר עריות דכתיב חנם ולמאן דאמר עריות הא כתיב נאכל לישנא מעליא נקט דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2830' data-rgl='23'> משלי ל </span> אכלה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ומחתה פיה</span> ואמרה לא פעלתי און ולמאן דאמר דגים מאי חנם דהוו מייתין להו מהפקירא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דאמר מר</span> כשהיו ישראל שואבין מים הקב``ה מזמין להם בתוך המים דגים קטנים בכדיהן בשלמא למאן דאמר דגים אבל עריות לא פריצי בהו היינו דכתב<span class='tlm-sfr' data-chp='3004' data-rgl='12'> שיר השירים ד </span> גן נעול אחותי כלה [גו'] אלא למ``ד עריות מאי מעין חתום מ<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הנך דאסירין</span> לא פריצי בהו בשלמא למאן דאמר עריות היינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='10'> במדבר יא </span> וישמע משה את העם בכה למשפחותיו על עסקי משפחותיו שנאסרו להם לשכב אצלם אלא למאן דאמר דגים מאי בוכה למשפחותיו הא והא הואי<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='5'> במדבר יא </span> את הקשואים ואת האבטיחים רבי אמי ורבי אסי חד אמר טעם כל המינין טעמו במן טעם חמשת המינין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הללו לא טעמו</span> בו וחד אמר טעם כל המינין טעמו טעמן וממשן והללו טעמן ולא ממשן<span class='tlm-sfr' data-chp='0216' data-rgl=''> שמות טז </span> <והמן> [והוא] כזרע גד לבן <וטעמו> אמר ר' אסי עגול <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כגידא</span> ולבן כמרגלית <תניא נמי הכי> [תנו רבנן] גד <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שדומה לזרע פשתן</span> בגבעולין אחרים אומרים גד שדומה להגדה שמושכת לבו של אדם כמים תניא אידך גד שמגיד להם לישראל אי בן תשעה לראשון ואי בן שבעה לאחרון לבן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שמלבין עונותיהן</span> של ישראל תניא ר' יוסי אומר כשם שהנביא היה מגיד להם לישראל מה שבחורין ומה שבסדקין כך המן מגיד להם לישראל מה שבחורין ומה שבסדקין כיצד שנים שבאו לפני משה לדין זה אומר עבדי גנבת וזה אומר אתה מכרתו לי אמר להם משה לבוקר משפט למחר אם נמצא עומרו בבית רבו ראשון בידוע שזה גנבו אם נמצא עומרו בבית רבו שני בידוע שזה מכרו לו וכן איש ואשה שבאו לפני משה לדין זה אומר היא סרחה עלי והיא אומרת <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הוא סרח עלי</span> אמר להם משה לבקר משפט למחר אם נמצא עומרה בבית בעלה בידוע שהיא סרחה עליו נמצא עומרה בבית אביה בידוע שהוא סרח עליה כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0411'>במדבר יא</a> וברדת הטל על המחנה לילה [<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ירד המן עליו</span>] וכתיב<a href='0216' data-rgl='4'> שמות טז </span> ויצא העם ולקטו וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='8'> במדבר יא </span> שטו העם ולקטו הא כיצד צדיקים ירד על פתח בתיהם בינונים יצאו ולקטו רשעים שטו ולקטו כתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לחם</span> וכתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>עוגות</span> וכתיב וטחנו הא כיצד צדיקים לחם בינונים עוגות רשעים טחנו בריחים<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='8'> במדבר יא </span> או דכו במדכה א``ר יהודה אמר רב ואיתימא ר' חמא בר' חנינא מלמד שירד להם לישראל עם המן <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>תכשיטי נשים</span> דבר שנידוך במדוכה<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='8'> במדבר יא </span> ובשלו בפרור א``ר חמא מלמד שירד להם לישראל עם המן <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ציקי קדירה</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0236' data-rgl='3'> שמות לו </span> והם הביאו אליו עוד נדבה בבקר בבקר מאי בבקר בבקר א``ר שמואל בר נחמני א``ר יונתן מדבר שירד להם בבקר בבקר מלמד שירדו להם לישראל אבנים טובות ומרגליות עם המן<span class='tlm-sfr' data-chp='0235' data-rgl='27'> שמות לה </span> והנשיאים הביאו את אבני השהם תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>נשיאים ממש</span> וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2825' data-rgl='15'> משלי כה </span> נשיאים ורוח וגשם אין<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='8'> במדבר יא </span> והיה טעמו כטעם לשד השמן א``ר אבהו מה שד זה תינוק טועם בה כמה טעמים אף המן כל זמן שישראל אוכלין אותו מוצאין בו כמה טעמים א``ד לשד ממש מה שד זה מתהפך לכמה גוונין אף המן מתהפך לכמה טעמים<span class='tlm-sfr' data-chp='0216' data-rgl='8'> שמות טז </span> ויאמר משה בתת ה' לכם בערב בשר לאכול ולחם בבקר לשבוע תנא משמיה דר' יהושע בן קרחה בשר ששאלו שלא כהוגן ניתן להם שלא כהוג


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף עה,ב גמרא
pgu: עה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לחם ששאלו כהוגן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ניתן להם כהוגן</span> מכאן למדה תורה דרך ארץ שלא יאכל אדם בשר אלא בלילה והאמר אביי האי מאן דאית ליה סעודתא לא לאכלי' אלא ביממא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כעין יממא</span> קא אמרינן אמר רב אחא בר יעקב בתחלה היו ישראל דומין כתרנגולים שמנקרין באשפה עד שבא משה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וקבע להם זמן סעודה</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='33'> במדבר יא </span> הבשר עודנו בין שיניהם וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='20'> במדבר יא </span> עד חדש ימים הא כיצד בינונים לאלתר מתו רשעים מצטערין והולכין עד חדש ימים וישטחו אמר ריש לקיש אל תקרי וישטחו אלא וישחטו מלמד שנתחייבו שונאיהן של ישראל שחיטה שטוח תנא משמיה דרבי יהושע בן קרחה אל תיקרי שטוח אלא שחוט מלמד שירד להם לישראל עם המן דבר שטעון שחיטה אמר רבי וכי מכאן אתה למד והלא כבר נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2678' data-rgl='27'> תהילים עח </span> וימטר עליהם כעפר שאר וכחול <הים> [ימים] עוף כנף ותניא רבי אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl='21'> דברים יב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וזבחת כאשר צויתיך</span> מלמד שנצטוה משה על הושט ועל הקנה על רוב אחד בעוף ועל רוב שנים בבהמה אלא מה תלמוד לומר שטוח מלמד שירד להם <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>משטיחין</span> משטיחין כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0216' data-rgl=''> שמות טז </span> לחם וכתיב שמן וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0216' data-rgl='31'> שמות טז </span> דבש אמר רבי יוסי ברבי חנינא לנערים לחם לזקנים שמן לתינוקות דבש כתיב שליו וקרינן סליו אמר רבי חנינא צדיקים אוכלין אותו בשלוה רשעים אוכלין אותו ודומה להן כסילוין א``ר חנן בר רבא ד' מיני סליו הן ואלו הן שיכלי וקיבלי ופסיוני ושליו מעליא דכולהו שיכלי גריעא דכולהו שליו והוי כציפורתא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ומותבינן לה בתנורא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ותפח</span> והוה מלי תנורא ומסקינן ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אתליסר ריפי</span> ואחרונה אינה נאכלת אלא ע``י תערובת רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>משתכח ליה</span> בי דני <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>רב חסדא</span> משתכח ליה בי ציבי רבא מייתי ליה אריסיה כל יומא יומא חד לא אייתי אמר מאי האי סליק לאיגרא שמעיה לינוקא דקאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2003' data-rgl='16'> חבקוק ג </span> שמעתי ותרגז בטני אמר שמע מניה נח נפשיה דרב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ובדיל רבה</span> אכיל תלמידא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0216' data-rgl='14'> שמות טז </span> ותעל שכבת הטל וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='9'> במדבר יא </span> וברדת הטל אמר רבי יוסי ברבי חנינא טל מלמעלה וטל מלמטה ודומה כמו שמונח ב<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>קופסא</span> דק מחוספס אמר ר``ל דבר שנימוח על פיסת היד רבי יוחנן אמר דבר שנבלע במאתים וארבעים ושמונה אברים מחוספס טובא הוי אמר רב נחמן בר יצחק מחספס כתיב תנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='2678' data-rgl='25'> תהילים עח </span> לחם אבירים אכל איש לחם שמלאכי השרת אוכלין אותו דברי ר``ע וכשנאמרו דברים לפני רבי ישמעאל אמר להם צאו ואמרו לו לעקיבא עקיבא טעית וכי מלאכי השרת אוכלין לחם והלא כבר נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0509' data-rgl=' 18, 9'> דברים ט </span> לחם לא אכלתי ומים לא שתיתי אלא מה אני מקיים אבירים לחם שנבלע במאתים וארבעים ושמונה אברים אלא מה אני מקיים<span class='tlm-sfr' data-chp='0523' data-rgl='14'> דברים כג </span> ויתד תהיה לך על אזניך <ויצאת שמה חוץ> דברים שתגרי אומות העולם מוכרין אותן להם ר``א בן פרטא אומר אף דברים שתגרי אומות העולם מוכרין להן מן מפיגן אלא מה אני מקיים ויתד תהיה לך על אזנך <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לאחר שסרחו</span> אמר הקב``ה אני אמרתי יהיו כמלאכי השרת עכשיו אני מטריח אותם שלש פרסאות דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0433' data-rgl='49'> במדבר לג </span> ויחנו על הירדן מבית הישימות עד אבל השטים ואמר רבה בר בר חנה לדידי חזי לי ההוא אתרא והויא תלתא פרסי ותנא כשנפנין אין נפנין לא לפניהן ולא לצדדיהן אלא לאחוריהן<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='6'> במדבר יא </span> ועתה נפשנו יבשה אין כל אמרו עתיד מן זה שתיפח במעיהם כלום יש ילוד אשה שמכניס ואינו מוציא וכשנאמרו דברים לפני רבי ישמעאל אמר להם אל תקרי אבירים אלא איברים דבר שנבלע במאתים וארבעים ושמונה איברים אלא מה אני מקיים ויתד תהיה לך על אזניך בדברים שבאין להם ממדינת הים דבר אחר לחם אבירים אכל אי


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף עו,א גמרא
pgu: עו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>זה יהושע</span> שירד לו מן כנגד כל ישראל כתיב הכא איש וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0427' data-rgl='18'> במדבר כז </span> קח לך את יהושע בן נון איש אשר רוח בו ואימא משה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0412' data-rgl='3'> במדבר יב </span> והאיש משה ענו מאד דנין איש מאיש ואין דנין איש מוהאיש שאלו תלמידיו את רבי שמעון בן יוחי מפני מה לא ירד להם לישראל מן פעם אחת בשנה אמר להם אמשול לכם משל למה הדבר דומה למלך בשר ודם שיש לו בן אחד פסק לו מזונותיו פעם אחת בשנה ולא היה מקביל פני אביו אלא פעם אחת בשנה עמד ופסק מזונותיו בכל יום והיה מקביל פני אביו כל יום אף ישראל מי שיש לו ארבעה וחמשה בנים היה דואג ואומר שמא לא ירד מן למחר ונמצאו כולן מתים ברעב נמצאו כולן מכוונים את לבם לאביהן שבשמים דבר אחר שהיו אוכלין אותו כשהוא חם דבר אחר מפני משאוי הדרך וכבר היה רבי טרפון ורבי ישמעאל וזקנים יושבין ועוסקין בפרשת המן והיה רבי אלעזר המודעי יושב ביניהן נענה רבי אלעזר המודעי ואמר מן שירד להן לישראל היה גבוה ששים אמה אמר לו רבי טרפון מודעי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>עד מתי אתה מגבב דברים ומביא עלינו</span> אמר לו רבי מקרא אני דורש<span class='tlm-sfr' data-chp='0107' data-rgl='20'> בראשית ז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>חמש עשרה אמה מלמעלה</span> גברו המים ויכסו ההרים וכי חמש עשרה אמה בעמק <חמש עשרה בשפלה> חמש עשרה בהרים וכי מיא שורי שורי קיימי ועוד <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תיבה היכי סגיא</span> אלא נבקעו כל מעינות תהום רבה עד דאשוו מיא בהדי טורי והדר חמש עשרה אמה מלמעלה גברו המים וכי אי זה מדה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מרובה</span> מדה טובה או מדת פורענות הוי אומר מדה טובה ממדת פורענות במדת פורענות הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0107' data-rgl='11'> בראשית ז </span> וארובות השמים נפתחו במדה טובה הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2678' data-rgl='23'> תהילים עח </span> ויצו שחקים ממעל ודלתי שמים פתח וימטר עליהם מן לאכל ודגן שמים נתן למו כמה ארובות יש בדלת ארבע ארבע הרי כאן שמונה ונמצא מן שירד להם לישראל גבוה ששים אמה תניא איסי בן יהודה אומר מן שירד להם לישראל היה מתגבר ועולה עד שרואין אותו כל מלכי מזרח ומערב שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2623' data-rgl='5'> תהילים כג </span> תערוך לפני שלחן נגד צוררי [וגו' כוסי רויה] אמר אביי ש``מ כסא דדוד לעלמא דאתי מאתן ועשרין וחד לוגא מחזיק שנא' כוסי רויה רויה בגימטריא הכי הוי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הא לא דמיא</span> התם בארבעין יומין הכא חדא שעתא התם לכ``ע הכא לישראל לחודיה ונפיש להו טפי ר' אלעזר המודעי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פתיחה פתיחה גמר</span>:  אסור באכילה:  הני חמשה ענויין כנגד מי אמר רב חסדא כנגד חמשה ענויין שבתורה<span class='tlm-sfr' data-chp='0429' data-rgl='7'> במדבר כט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ובעשור</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='27'> ויקרא כג </span> ואך בעשור<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl=' 3, 32'> ויקרא כג </span> שבת שבתון<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='31'> ויקרא טז </span> ושבת שבתון<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='29'> ויקרא טז </span> והיתה לכם הני חמשה הוו ואנן שיתא תנן שתיה בכלל אכילה היא דאמר ריש לקיש מנין לשתיה שהיא בכלל אכילה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0514' data-rgl='23'> דברים יד </span> ואכלת לפני ה' אלהיך מעשר דגנך תירשך ויצהרך תירוש חמרא הוא וקרי ליה ואכלת ממאי ודילמא דאכליה על ידי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אניגרון</span> דאמר רבה בר שמואל אניגרון <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מיא דסילקא</span> אכסיגרון מיא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דכולהו שלקי</span> אלא אמר רב אחא בר יעקב מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0514' data-rgl=''> דברים יד </span> ונתתה הכסף בכל אשר תאוה נפשך בבקר ובצאן ביין ובשכר שכר שתיה הוא וקרייה רחמנא ואכלת ממאי ודילמא הכא נמי דאכליה על ידי אניגרון שכר כתב <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מידי דמשכר</span> ודילמא דבילה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>קעילית</span> דתניא אכל דבילה קעילית ושתה דבש וחלב ונכנס למקד


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף עו,ב גמרא
pgu: עו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חייב</span>> [לוקה] אלא יליף שכר שכר מנזיר מה להלן יין <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אף כאן יין</span> ותירוש חמרא הוא והתניא הנודר מן התירוש <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אסור בכל מיני מתיקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ומותר ביין</span> ולאו חמרא הוא והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2309' data-rgl='17'> זכריה ט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ותירוש ינובב בתולות</span> דבר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הבא מן התירוש</span> ינובב בתולות והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2803' data-rgl='10'> משלי ג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ותירוש יקביך יפרוצו</span> דבר הבא מן התירוש יקביך יפרוצו והא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1304' data-rgl='11'> הושע ד </span> זנות ויין ותירוש יקח לב אלא דכולי עלמא תירוש חמרא הוא ובנדרים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הלך אחר לשון בני אדם</span> ואמאי קרי ליה יין ואמאי קרי ליה תירוש יין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שמביא יללה</span> לעולם תירוש שכל המתגרה בו נעשה רש רב כהנא רמי כתיב תירש וקרינן תירוש <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>זכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>נעשה ראש</span> לא זכה נעשה רש <והיינו דרבא דרבא> [רבא] רמי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כתיב ישמח</span> וקרינן ישמח זכה משמחו לא זכה משממו והיינו דאמר רבא חמרא וריחני <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>פקחין</span> רחיצה וסיכה מנא לן דאיקרי עינוי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3410' data-rgl='3'> דנייאל י </span> לחם חמודות לא אכלתי ובשר ויין לא בא אל פי וסוך לא סכתי מאי לחם חמודות לא אכלתי אמר רב יהודה בריה דרב שמואל בר שילת אפילו נהמא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דחיטי דכייתא</span> לא אכל ומנא לן דחשיב כעינוי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3410' data-rgl='12'> דנייאל י </span> ויאמר אלי אל תירא דניאל כי מן היום הראשון אשר נתת את לבך להבין ולהתענות לפני אלהיך נשמעו דבריך <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואני באתי בדבריך</span> <כי חמודות אתה> אשכחן סיכה רחיצה מנא לן אמר רב זוטרא ברבי טוביה אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='26b0' data-rgl=''> תהילים קט </span> ותבא כמים בקרבו וכשמן בעצמותיו ואימא כשתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דומיא דשמן</span> מה שמן מאבראי אף מים מאבראי והא תנא איפכא קא נסיב לה דתנן מנין לסיכה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שהיא כשתיה</span> ביום הכפורים אף על פי שאין ראיה לדבר זכר לדבר שנאמר ותבא כמים בקרבו וכשמן בעצמותיו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אלא אמר רב אשי רחיצה מגופיה דקרא</span> שמיע ליה דכתיב וסוך לא סכתי <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מאי ואני באתי</span> בדבריך היינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1208' data-rgl='11'> יחזקאל ח </span> ושבעים איש מזקני [בית] ישראל ויאזניהו בן שפן עומד בתוכם עומדים לפניהם ואיש מקטרתו בידו ועתר ענן הקטורת עולה<span class='tlm-sfr' data-chp='1208' data-rgl='3'> יחזקאל ח </span> וישלח תבנית יד ויקחני בציצת ראשי ותשא אותי רוח בין הארץ ובין השמים ותבא אותי ירושלימה במראות אלהים אל פתח שער הפנימית הפונה צפונה אש


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף עז,א גמרא
pgu: עז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  שם מושב סמל הקנאה המקנה<span class='tlm-sfr' data-chp='1208' data-rgl=' 14, 16, 7'> יחזקאל ח </span> ויבא אותי אל חצר בית ה' הפנימית והנה פתח היכל ה' בין האולם ובין המזבח כעשרים וחמשה איש אחוריהם אל היכל ה' ופניהם קדמה והמה משתחוים קדמה לשמש ממשמע שנאמר ופניהם קדמה איני יודע שאחוריהם אל היכל ה' אלא מה ת``ל אחוריהם אל היכל ה' מלמד שהיו פורעין עצמן והיו מתריזין כלפי מטה אמר לו הקב``ה למיכאל מיכאל סרחה אומתך אמר לפניו רבונו של עולם דיו לטובים שבהם אמר לו אני שורף אותם ולטובים שבהם מיד<span class='tlm-sfr' data-chp='1210' data-rgl='2'> יחזקאל י </span> ויאמר <לאיש> [אל האיש] <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לבוש הבדים</span> ויאמר בא אל בינות לגלגל אל תחת לכרוב ומלא חפניך גחלי אש מבינות לכרובים וזרוק על העיר ויבא לעיני מיד<span class='tlm-sfr' data-chp='1210' data-rgl='7'> יחזקאל י </span> וישלח הכרוב את ידו מבינות לכרובים אל האש אשר בינות הכרובים וישא ויתן אל חפני לבוש הבדים ויקח ויצא אמר רב חנא בר ביזנא אמר ר' שמעון חסידא אילמלא לא נצטננו גחלים מידו של כרוב לידו של גבריאל לא נשתיירו משונאיהן של ישראל שריד ופליט וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1209' data-rgl='11'> יחזקאל ט </span> והנה האיש לבוש הבדים אשר הקסת במתניו משיב דבר לאמר עשיתי כאשר צויתני [א``ר יוחנן באותה שעה הוציאו לגבריאל מאחורי הפרגוד ומחיוהו שיתין פולסי דנורא אמרו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לא עבדת</span></span> לא עבדת אי עבדת אמאי לא עבדת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כדפקדוך</span> ועוד דעבדת לית לך אין משיבין על הקלקלה אייתוה לדוביאל שרא דפרסאי ואוקמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בחריקיה</span> ושמש עשרים ואחד יום היינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3410' data-rgl='13'> דנייאל י </span> ושר מלכות פרס <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>עומד לנגדי</span> עשרים ואחד יום והנה מיכאל אחד השרים הראשונים בא לעזרני ואני נותרתי שם אצל מלכי פרס יהבו ליה עשרין וחד מלכי ופרוותא דמשהיג אמר כתיבו לי לישראל ב<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אכרגא</span> כתבו ליה כתיבו לי רבנן באכרגא כתבו ליה בעידנא דבעו למיחתם עמד גבריאל מאחורי הפרגוד ואמר<span class='tlm-sfr' data-chp='26c7' data-rgl='2'> תהילים קכז </span> שוא לכם משכימי קום מאחרי שבת אוכלי לחם העצבים כן יתן לידידו שנא מאי כן יתן לידידו שנא א``ר יצחק אלו נשותיהן של תלמידי חכמים שמנדדות שינה בעולם הזה וזוכות לעולם הבא ולא השגיחו עליו אמר לפניו רבש``ע אם יהיו כל חכמי או``ה בכף מאזנים ודניאל איש חמודות בכף שניה לא נמצא מכריע את כולם אמר הקב``ה מי הוא זה שמלמד זכות על בני אמרו לפניו רבש``ע גבריאל אמר להם יבא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3410' data-rgl='12'> דנייאל י </span> ואני <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>באתי בדבריך</span> אמר להו ליעול אעיילוהו אתא אשכחיה לדוביאל דנקט ליה לאיגרתיה בידיה בעא למרמא מיניה בלעה איכא דאמרי מיכתב הוה כתיבא מיחתם לא הוי חתמא איכא דאמרי אף מיחתם נמי הוה חתמא כדבלעיה מחיק לה מיניה היינו דבמלכותא דפרס איכא דיהיב כרגא ואיכא דלא יהיב כרגא<span class='tlm-sfr' data-chp='3410' data-rgl='20'> דנייאל י </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ואני יוצא והנה שר יון בא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>עוי עוי</span> וליכא דאשגח ביה]:  ואי בעית אימא רחיצה דאיקרי ענוי מנא לן מהכא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a02' data-rgl='26'> מלכים א ב </span> ולאביתר הכהן אמר המלך ענתות לך על שדך כי איש מות אתה וביום הזה לא אמיתך כי נשאת [את] ארון ה' לפני דוד אבי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וכי התענית בכל אשר התענה אבי</span> וכתיב ביה בדוד<span class='tlm-sfr' data-chp='08b17' data-rgl='29'> שמואל ב יז </span> כי אמרו העם רעב ועיף וצמא במדבר רעב מלחם וצמא ממים עיף ממאי לאו מרחיצה ודילמא מנעילת הסנדל אלא אמר ר' יצחק מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='2825' data-rgl='27'> משלי כה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מים קרים על נפש עיפה</span> ודילמא משתיה מי כתיב בנפש עיפה על נפש עיפה כתיב ונעילת הסנדל מנא לן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b15' data-rgl='30'> שמואל ב טו </span> ודוד עולה במעלה הזיתים עולה ובוכה וראש לו חפוי <והלך> [והוא הולך] יחף יחף ממאי לאו מנעילת הסנדל ודילמא מסוסיא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מרטקא</span> אלא אמר רב נחמן בר יצחק מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='1020' data-rgl='2'> ישעיהו כ </span> לך ופתחת השק מעל מתניך ונעלך תחלוץ מעל רגלך וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1020' data-rgl='2'> ישעיהו כ </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ויעש כן</span> הלוך ערום ויחף יחף ממאי לאו מנעילת הסנדל ואימא במנעלים המטולאים דאי לא תימא הכי ערום ערום ממש אלא בבגדים בלויים הכא נמי במנעלים המטולאים אלא אמר רב נחמן בר יצחק מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='1102' data-rgl='25'> ירמיהו ב </span> מנעי רגלך מיחף וגרונך מצמאה מנעי עצמך מן החטא כדי שלא יבא רגלך לידי יחוף מנעי לשונך מדברים בטלים כדי שלא יבא גרונך לידי צמאה תשמיש המטה דאיקרי ענוי מנא לן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0131' data-rgl='50'> בראשית לא </span> אם תענה את בנותי ואם תקח נשי


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף עז,ב גמרא
pgu: עז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אם תענה מתשמיש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואם תקח מצרות</span> ואימא אידי ואידי מצרות מי כתיב אם תקח ואם תקח כתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואימא אידי ואידי מצרות חד לצרות דידיה</span> וחד לצרות דאתיין ליה מעלמא דומיא דאם תקח <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מי כתיב אם תקח ואם תענה</span> אם תענה ואם תקח כתיב א``ל רב פפא לאביי הא תשמיש גופה איקרי ענוי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0134' data-rgl='2'> בראשית לד </span> וישכב אתה ויענה א``ל התם שעינה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מביאות אחרות</span> ת``ר אסור לרחוץ מקצת גופו ככל גופו ואם היה מלוכלך בטיט ובצואה רוחץ כדרכו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ואינו חושש</span> אסור לסוך מקצת גופו ככל גופו ואם היה חולה או שהיו לו חטטין בראשו סך כדרכו ואינו חושש תנא דבי מנשה רשב``ג אומר מדיחה אשה ידה אחת במים ונותנת פת לתינוק ואינה חוששת אמרו עליו על שמאי הזקן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שלא רצה להאכיל בידו אחת</span> וגזרו עליו להאכיל בשתי ידים מ``ט אמר אביי משום שיבתא ת``ר ההולך להקביל פני אביו או פני רבו או פני מי שגדול ממנו עובר עד צוארו במים ואינו חושש איבעיא להו הרב אצל תלמיד מאי ת``ש דאמר רב יצחק בר בר חנה אנא חזיתיה לזעירי דאזל לגבי רב חייא בר אשי תלמידיה רב אשי אמר ההוא רב חייא בר אשי הוא דאזל לגביה דזעירי רביה רבא שרא לבני עבר ימינא למעבר במיא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לנטורי פירי</span> א``ל אביי לרבא תניא דמסייע לך שומרי פירות עוברין עד צוארן במים ואין חוששין רב יוסף שרא להו לבני <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בי תרבו</span> למיעבר במיא למיתי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לפירקא</span> למיזל לא שרא להו א``ל אביי א``כ אתה מכשילן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לעתיד לבא</span> איכא דאמרי שרא להו למיתי ושרא להו למיזל א``ל אביי בשלמא למיתי לחיי אלא למיזל מאי טעמא כדי שלא תהא מכשילן לעתיד לבא רב יהודה ורב שמואל בר רב יהודה הוו קיימי אגודא דנהר <פפא> [פרת] <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אמברא דחצדד</span> והוה קאי רמי בר פפא מהך גיסא רמא להו קלא מהו למיעבר למיתי לגבייכו למשאל שמעתא א``ל רב יהודה רב ושמואל דאמרי תרוייהו עובר ובלבד שלא יוציא ידו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מתחת חפת</span> חלוקו איכא דאמרי א``ל רב שמואל בר רב יהודה תנינא עובר ובלבד שלא יוציא ידו מתחת חפת חלוקו מתקיף לה רב יוסף ובחול כי האי גונא מי שרי והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1247' data-rgl='3'> יחזקאל מז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'><span class='tlm-rsh' data-nro='17'>וימד אלף</span></span> באמה ויעבירני במים מי אפסים מכאן שמותר לעבור עד אפסיים וימד אלף ויעבירני במים מים ברכים מכאן שמותר לעבור עד ברכים וימד אלף ויעבירני מי מתנים מכאן שמותר לעבור עד מתנים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מכאן ואילך</span> וימד אלף נחל אשר לא אוכל לעבור אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שאני נחל</span> דרדיפי מיא יכול יעבירנו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בסיחוי</span> ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='1247' data-rgl='5'> יחזקאל מז </span> כי גאו המים מי שחו מאי מי שחו שיוטא שכן קורין לשייטא סייחא יכול יעבירנו בבורני קטנה ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='1033' data-rgl='21'> ישעיהו לג </span> בל תלך בו אני שיט יכול יעבירנו בבורני גדולה ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='1033' data-rgl='21'> ישעיהו לג </span> וצי אדיר לא יעברנו מאי משמע כדמתרגם רב יוסף לא תזיל ביה בספינת ציידין ובורני רבתי לא תגוזינה אמר ר' יהודה בן פזי אף מלאך המות אין לו רשות לעבור בתוכו כתיב הכא בל תלך בו אני שיט וכתיב התם משוט בארץ אמר ר' פנחס משום רב הונא צפוראה מעין היוצא מבית קדשי הקדשים בתחילה דומה לקרני חגבים כיון שהגיע לפתח היכל נעשה כחוט של שתי כיון שהגיע לאולם נעשה כחוט של ערב כיון שהגיע אל פתח עזרה נעשה כפי פך קטן והיינו דתנן ראב``י אומר מי


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף עח,א גמרא
pgu: עח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מפכין</span> עתידין להיות יוצאין מתחת מפתן הבית מכאן ואילך היה מתגבר ועולה עד שמגיע לפתח בית דוד כיון שמגיע לפתח בית דוד נעשה כנחל שוטף שבו רוחצין זבין וזבות נדות ויולדות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2313' data-rgl='1'> זכריה יג </span> ביום ההוא יהיה מקור נפתח לבית דוד וליושבי ירושלים לחטאת ולנדה אמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מכאן רמז לנדה</span> שצריכה לישב עד צוארה במים ולית הילכתא כוותיה <תינח יום הכפורים דליכא מנעל> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שבת דאיכא מנעל מאי</span> אמר נחמיה חתניה דבי נשיאה אנא חזיתיה לרבי אמי ורבי אסי דמטו עורקומא דמיא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ועברוה דרך מלבוש</span> תינח מנעל <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>סנדל מאי</span> איכא למימר אמר רב ריחומי אנא חזיתיה לרבינא דעבר דרך מלבוש רב אשי אמר סנדל לכתחלה לא ריש גלותא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>איקלע להגרוניא</span> לבי רב נתן רפרם וכולהו רבנן אתו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לפירקא</span> רבינא לא אתא למחר בעי רפרם לאפוקי לרבינא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מדעתיה דריש גלותא</span> אמר ליה מאי טעמא לא אתא מר לפירקא אמר ליה הוה כאיב לי כרעאי איבעי לך למיסם מסאני גבא דכרעא הוה איבעי לך למרמא סנדלא אמר ליה עורקמא דמיא הוה באורחא איבעי לך למעבריה דרך מלבוש אמר ליה לא סבר לה מר להא דאמר רב אשי סנדל לכתחלה לא תני יהודה בר גרוגרות אסור לישב <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>על גבי טינא</span> ביום הכפורים אמר רבי יהושע בן לוי ובטינא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'><span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מטפחת</span></span> אמר אביי ובטופח על מנת להטפיח אמר רב יהודה מותר להצטנן בפירות רב יהודה מצטנן בקרא רבה מצטנן בינוקא רבא מצטנן בכסא דכספא אמר רב פפא כסא דכספא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מלא אסור</span> חסר שרי דפחרא אידי ואידי אסור משום דמישחל שחיל רב <פפא> [רב אשי] אמר כסא דכספא חסר נמי אסור משום <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דמזדריב</span> זעירא בר חמא אושפיזכנין דרבי אמי ורבי אסי ורבי יהושע בן לוי ודכולהו רבנן דקיסרי הוה אמר ליה לרב יוסף בריה דרבי יהושע בן לוי בר אריא תא אימא לך מילתא מעליתא דהוה עביד אבוך מטפחת היה לו בערב יום הכפורים ושורה אותה במים ועושה אותה כמין כלים נגובין ולמחר מקנח בה פניו ידיו ורגליו ערב תשעה באב שורה אותה במים ולמחר מעבירה על גבי עיניו וכן כי אתא רבה בר מרי אמר בערב תשעה באב מביאין לו מטפחת ושורה אותה במים ומניחה תחת מראשותיו ולמחר מקנח פניו ידיו ורגליו בערב יום הכפורים מביאין לו מטפחת ושורה אותה במים ועושה אותה כמין כלים נגובין ולמחר מעבירה על גבי עיניו אמר ליה ר' יעקב לרבי ירמיה בר תחליפא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>איפכא אמרת לן</span> ואותיבנך סחיטה אמר רב מנשיא בר תחליפא אמר רב עמרם אמר רבה בר בר חנה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שאלו את רבי אלעזר</span> זקן ויושב בישיבה צריך ליטול רשות להתיר בכורות או אינו צריך מאי קא מיבעי להו הכי קא מיבעי להו כי הא דאמר רב אידי בר אבין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דבר זה</span> הניחו להם לבי נשיאה כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>להתגדר</span> בו צריך ליטול רשות או דילמא כיון דזקן ויושב בישיבה אין צריך עמד ר' צדוק בן חלוקה על רגליו ואמר אני ראיתי את רבי יוסי בן זימרא שזקן ויושב בישיבה היה ועמד במעלה מזקנו של זה ונטל רשות להתיר בכורות אמר ליה ר' אבא לא כך היה מעשה אלא כך היה מעשה רבי יוסי בן זימרא כהן היה והכי קא מיבעיא ליה הלכה כר``מ דאמר החשוד בדבר לא דנו ולא מעידו או דילמא הלכה כרבן שמעון בן גמליאל דאמר נאמן הוא על של חבירו ואינו נאמן על של עצמו ופשט ליה הלכה כרשב``ג ותו קא מבעיא להו מהו לצאת בסנדל ש


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף עח,ב גמרא
pgu: עח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שעם</span> ביום הכפורים עמד רבי יצחק בר נחמני על רגליו ואמר אני ראיתי את רבי יהושע בן לוי שיצא בסנדל של שעם ביוה``כ ואמינא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בתענית צבור</span> מאי א``ל לא שנא אמר רבה בר בר חנה אני ראיתי את רבי אלעזר דמן ננוה שיצא בסנדל של שעם בתענית צבור ואמינא ליה ביום הכפורים מאי א``ל לא שנא רב יהודה נפיק <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בדהיטני</span> אביי נפיק <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בדהוצי</span> רבא נפיק <<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בדיבלי</span>> [בדיקולי] רבה בר רב הונא כריך סודרא אכרעיה ונפיק מתיב רמי בר חמא הקיטע <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>יוצא בקב שלו</span> דברי רבי מאיר ור' יוסי אוסר ותני עלה ושוין שאסור לצאת בו ביום הכפורים אמר אביי התם דאית ביה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כתיתין</span> ומשום תענוג אמר ליה רבא ואי לאו מנא הוא כתיתין משוי ליה מנא ועוד כל תענוג דלאו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מנעל הוא</span> ביוה``כ מי אסור והא רבה בר רב הונא הוה כריך סודרא אכרעיה ונפיק ועוד מדקתני סיפא אם יש לו בית קבול כתיתין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>טמא</span> מכלל דרישא לאו בדאית ליה כתיתין עסקינן אלא אמר רבא לעולם דכ``ע מנעל הוא ובשבת בהא פליגי מר סבר גזרינן דילמא משתמיט ואתי לאתויי ד' אמות ומר סבר לא גזרינן תנו רבנן תינוקות <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מותרין בכולן</span> חוץ מנעילת הסנדל מאי שנא נעילת הסנדל דאמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אינשי עבדו ליה</span> הנך נמי אמרי אינשי עבדו ליה רחיצה וסיכה אימר מאתמול עבדי ליה סנדל נמי אימר מאתמול עבדי ליה סנדל לא אפשר דמאתמול עבדי ליה דאמר שמואל האי מאן דבעי למיטעם טעמא דמיתותא ליסיים מסאני וליגני ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הא מותרין לכתחלה קתני</span> אלא הנך דלאו רביתייהו גזרו בהו רבנן הנך דרביתייהו הוא לא גזרו בהו רבנן דאמר אביי אמרה לי אם רביתיה דינוקא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מיא חמימי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ומשחא</span> גדל פורתא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ביעתא בכותחא</span> גדל פורתא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>תבורי מאני</span> כי הא דרבה זבין להו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מאני גזיזי דפחרא</span> לבניה ומתברי להו:  המלך והכלה ירחצו את פניהם:  מתני' מני ר' חנניא בן תרדיון היא דתניא המלך והכלה לא ירחצו את פניהם רבי חנניא בן תרדיון אומר משום רבי אליעזר המלך והכלה ירחצו את פניהם החיה לא תנעול את הסנדל רבי חנניא בן תרדיון אומר משום ר' אליעזר החיה תנעול את הסנדל מ``ט מלך משום דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1033' data-rgl='17'> ישעיהו לג </span> מלך ביפיו תחזינה עיניך כלה מאי טעמא כדי שלא תתגנה על בעלה אמר ליה רב לר' חייא כלה עד כמה אמר ליה כדתניא אין מונעין תכשיטין מן הכלה כל שלשים יום החיה תנעול את הסנדל משום צינה אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אם מחמת סכנת עקרב</span> מותר:  האוכל ככותבת הגסה:  בעי רב פפ


