# bavli

id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף עט,א גמרא
pgu: עט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ככותבת שאמרו בגרעינתה או בלא גרעינתה בעי רב אשי עצם כשעורה בקליפתה או בלא קליפתה בלחה או ביבשה רב אשי לא מבעיא ליה הא דרב פפא גסה איתמר כל כמה דגסה רב פפא לא מבעיא ליה הא דרב אשי לחה שבולת מיקרי שלא בקליפתה אושלא מיקרי אמר <רבא> [רבה] אמר רב יהודה כותבת הגסה שאמרו יתירה מכביצה וקים להו לרבנן דבהכי מיתבא דעתיה בציר מהכי לא מיתבא דעתיה מיתיבי מעשה והביאו לרבן יוחנן בן זכאי לטעום את התבשיל ולרבן גמליאל שתי כותבות ודלי של מים ואמרו העלום לסוכה ותני עלה לא מפני שהלכה כך אלא שרצו להחמיר על עצמן וכשנתנו לו לר' צדוק אוכל פחות מכביצה נטלו במפה ואכלו חוץ לסוכה ולא בירך אחרי


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף עט,ב גמרא
pgu: עט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הא כביצה בעי סוכה</span> ואי סלקא דעתך כותבת הגסה שאמרו יתירה מכביצה השתא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שתי כותבות בלא גרעינן</span> לא הוו כביצה כותבת הגסה וגרעינתה מי הוי יתירה מכביצה אמר ר' ירמיה אין שתי כותבות בלא גרעינתן לא הוו כביצה כותבת הגסה וגרעינתה הוי יתירה מכביצה אמר רב פפא היינו דאמרי אינשי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תרי קבי דתמרי</span> חד קבא דקשייתא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וסריח</span> רבא אמר התם היינו טעמא משום דהוו ליה פירי ופירי לא בעו סוכה מיתיבי אמר רבי כשהיינו לומדים תורה אצל רבי אלעזר בן שמוע הביאו לפנינו תאנים וענבים ואכלנום אכילת עראי חוץ לסוכה אכילת עראי אין אכילת קבע לא אימא אכלנום כאכילת עראי חוץ לסוכה איבע``א אכלנום אכילת קבע ואכלנו פת אכילת עראי בהדייהו חוץ לסוכה לימא מסייע ליה לפיכך <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אם השלים</span> במיני <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>תרגימא</span> יצא ואי סלקא דעתך פירי בעו סוכה ליתני פירות מאי מיני תרגימא פירות ואיבעית אימא באתרא דלא שכיחי פירי רב זביד אמר כותבת הגסה שאמרו חסרה מכביצה דתנן בית שמאי אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שאור בכזית</span> חמץ בככותבת והוינן בה מ``ט דב``ש נכתוב רחמנא חמץ ולא בעי שאור ואנא אמינא ומה חמץ שאין חמוצו קשה אסור בכזית שאור שחמוצו קשה לא כל שכן מדפלגינהו רחמנא לימדה לך <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שיעורו של זה לא כשיעורו של זה</span> שאור בכזית וחמץ בככותבת ואי ס``ד כותבת הגסה שאמרו יתירה מכביצה מכדי ב``ש אשיעורא דנפיש מכזית קא מהדרי ליתני כביצה ואי נמי כי הדדי נינהו ניתני כביצה אלא לאו שמע מינה כותבת פחותה מכביצה ממאי דילמא לעולם אימא לך כותבת הגסה שאמרו יתירה מכביצה הא סתמא כביצה ואי נמי כי הדדי נינהו וחדא מינייהו נקט אלא מהכא עד כמה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מזמנין</span> עד כזית דברי ר' מאיר רבי יהודה אומר עד כביצה במאי קא מיפלגי ר' מאיר סבר ואכלת זו אכילה ושבעת זו שתיה ואכילה בכזית ור' יהודה סבר<span class='tlm-sfr' data-chp='0508' data-rgl='10'> דברים ח </span> ואכלת ושבעת אכילה שיש בה שביעה ואי זה זה כביצה ואי ס``ד כותבת הגסה שאמרו יתירה מכביצה השתא כביצה שבועי משבעא דעתא לא מיתבא אלא לאו שמע מינה כותבת הגסה שאמרו פחות מכביצה כביצה משבעא ככותבת מיתבא דעתיה תניא רבי אומ


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פ,א גמרא
pgu: פ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כל השיעורין</span> כולן בכזית חוץ מטומאת אוכלין <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ששינה הכתוב</span> במשמען ושינו חכמים בשיעורן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>וראיה לדבר</span> יוה``כ מאי שינה הכתוב במשמעו<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl=''> ויקרא כג </span> מלא תעונה ומאי שינו חכמים בשיעוריה ככותבת ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מאי ראיה</span> לדבר יוה``כ ד<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אי מהתם</span> הוה אמינא אורחא דקרא הוא טומאת אוכלין כביצה מנלן א``ר אבהו א``ר אלעזר דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0311' data-rgl='34'> ויקרא יא </span> מכל האוכל אשר יאכל אוכל הבא מחמת אוכל ואיזה זה ביצת תרנגולת ואימא גדי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מחוסר שחיטה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואימא בן פקועה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>טעון קריעה</span> ואימא ביצת בר יוכני תפסת מרובה לא תפסת תפסת מועט תפסת ואימא ביעתא דציפורתא דזוטר טובא רבי אבהו דידיה אמר מכל האוכל אשר יאכל אוכל שאתה אוכלו בבת אחת ושיערו חכמים אין בית הבליעה מחזיק יותר מביצת תרנגולת א``ר אלעזר האוכל חלב בזמן הזה צריך שיכתוב לו שיעור שמא יבא בית דין אחר וירבה בשיעורין מאי ירבה בשיעורין <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אי נימא דמחייבי קרבן אכזית קטן</span> והתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl=' 13, 2, 22, 27'> ויקרא ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אשר לא תעשינה</span> בשגגה ואשם השב מידיעתו מביא קרבן על שגגתו לא שב מידיעתו אין מביא קרבן על שגגתו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אלא דלא מחייבי קרבן עד דאיכא כזית גדול</span> ולמאי דסליק אדעתיה מעיקרא דמחייבי קרבן אכזית קטן מאי ירבה בשיעורין שמא ירבה בקרבנות מחמת שיעורין א``ר יוחנן שיעורין ועונשין הלכה למשה מסיני עונשין מכתב כתיבי אלא ה``ק <אמר רבי יוחנן> שיעורים של עונשין הלכה למשה מסיני תניא נמי הכי שיעורין של עונשין הלכה למשה מסיני אחרים אומרים בית דינו של <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>יעבץ</span> תיקנום והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0327' data-rgl='34'> ויקרא כז </span> אלה המצות שאין נביא רשאי לחדש דבר מעתה אלא שכחום וחזרו ויסדום:  השותה מלא לוגמיו:  אמר רב יהודה אמר שמואל לא מלא לוגמיו ממש אלא כל שאילו יסלקנו לצד אחד ויראה כמלא לוגמיו והא אנן תנן מלא לוגמיו אימא כמלא לוגמיו מיתיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כמה ישתה</span> ויהא חייב בש``א רביעית ובה``א מלא לוגמיו רבי יהודה אומר משום ר``א כמלא לוגמיו רבי יהודה בן בתירא אומר כדי גמיעה מי עדיפא ממתניתין דאוקימנא כדי שיראה הכי נמי כדי שיראה אי הכי היינו ר``א איכא בינייהו מלא לוגמיו דחוק מתקיף לה רב הושעיא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אם כן</span> הוה ליה מקולי ב``ש ומחומרי ב``ה אמר לי


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פ,ב גמרא
pgu: פ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כי אתשיל בעוג מלך הבשן אתשיל דהוו ליה בית שמאי לחומרא מתקיף לה ר' זירא מ``ש אכילה דכל חד וחד בככותבת ומ``ש שתיה דכל חד וחד בדידיה א``ל אביי קים להו לרבנן בככותבת דבהכי מיתבא דעתיה בציר מהכי לא מיתבא בשתיה בדידיה מיתבא דעתיה בדחבריה לא מיתבא דעתיה מתקיף לה רבי זירא וכל העולם כולו בככותבת ועוג מלך הבשן בככותבת א``ל אביי קים להו לרבנן דבהכי מיתבא דעתיה בציר מהכי לא מיתבא דעתיה מיהו כולי עלמא טובא ועוג מלך הבשן פורתא מתקיף לה רבי זירא בשר שמן בככותבת ולולבי גפנים בככותבת א``ל אביי קים להו לרבנן דבהכי מיתבא דעתיה בציר מהכי לא מיתבא דעתיה מיהו בשר שמן טובא לולבי גפנים פורתא מתקיף לה רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כזית בכדי אכילת פרס</span> וכותבת בכדי אכילת פרס א``ל אביי קים להו לרבנן דבהכי מיתבא דעתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בטפי מהכי</span> לא מיתבא דעתיה מתקיף לה רבא <בכותבת> [כזית] בכדי אכילת פרס <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חצי פרס</span> בכדי אכילת פרס א``ל רב פפא הנח לטומאת גוויה דלאו דאורייתא היא ומי אמר רב פפא הכי והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0311' data-rgl='44'> ויקרא יא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ולא תטמאו בהם</span> ונטמתם בם וא``ר פפא מכאן שטומאת גוויה דאורייתא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מדרבנן</span> וקרא אסמכתא בעלמא:  כל האוכלין:  אמר רב פפא אכל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אומצא ומילחא</span> מצטרף ואע``ג דלאו אכילה היא כיון דאכלי אינשי מצטרפין אמר ריש לקיש ציר שעל גבי ירק מצטרף לככותבת ביוה``כ פשיטא מהו דתימא משקה הוא קמ``ל כל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אכשורי אוכלא</span> אוכלא הוא אמר ריש לקיש האוכל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אכילה גסה</span> ביוה``כ פטור מ``ט<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='29'> ויקרא כג </span> אשר לא תעונה כתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='13'><span class='tlm-rsh' data-nro='15'>פרט למזיק</span></span> א``ר ירמיה אמר ר``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>זר שאכל תרומה</span> אכילה גסה משלם את הקרן ואינו משלם את החומש<span class='tlm-sfr' data-chp='0322' data-rgl='14'> ויקרא כב </span> כי יאכל פרט למזיק אמר רבי ירמיה אמר רבי יוחנן ז


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פא,א גמרא
pgu: פא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שכוסס</span> שעורים של תרומה משלם את הקרן ואינו משלם את החומש<span class='tlm-sfr' data-chp='0322' data-rgl='14'> ויקרא כב </span> כי יאכל פרט למזיק אמר רב שיזבי א``ר יוחנן זר שבלע <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שזפין</span> של תרומה והקיאן ואכלן אחר ראשון משלם <את> קרן וחומש שני אין משלם אלא דמי עצים לראשון בלבד:  האוכל והשותה אין מצטרפין:  מאן תנא אמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>במחלוקת</span> שנויה ור' יהושע היא דתנן כלל א``ר יהושע כל שטומאתו ושיעורו שוה מצטרף <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>טומאתו ולא שיעורו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שיעורו ולא טומאתו</span> לא טומאתו ולא שיעורו אין מצטרפין רב נחמן אמר אפילו תימא רבנן עד כאן לא קא אמרי רבנן התם אלא לענין טומאה דשם טומאה חד היא אבל הכא משום יתובי דעתא הוא והאי לא מיתבא דעתיה וכן אמר ר``ל במחלוקת שנויה ורבי יהושע היא דתנן כלל א``ר יהושע כו' ורבי יוחנן אמר אפילו תימא רבנן עד כאן לא קאמרי רבנן התם אלא לענין טומאה אבל הכא משום יתובי דעתיה הוא והאי לא קא מיתבא דעתיה


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פא,א משנה
pgu: פא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  אכל ושתה בהעלם אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אינו חייב אלא חטאת אחת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אכל ועשה מלאכה</span> חייב <שני> [שתי] חטאות אכל אוכלין שאינן ראוין לאכילה ושתה משקין שאינן ראוין לשתיה ושתה ציר או מורייס פטור


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פא,א גמרא
pgu: פא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר ר``ל מפני מה לא נאמרה אזהרה בעינוי משום דלא אפשר היכי נכתוב נכתוב רחמנא לא יאכל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אכילה בכזית</span> נכתוב רחמנא לא תעונה קום אכול משמע מתקיף לה רב הושעיא נכתוב רחמנא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>השמר פן לא תעונה</span> א``כ נפישי להו לאוי מתקיף לה רב ביבי בר אביי נכתוב רחמנא השמר במצות עינוי אם כן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>השמר דלאו</span> לאו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>השמר דעשה</span> עשה מתקיף לה רב אשי נכתוב אל תסור מן העינוי קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ותנא מייתי</span> לה מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0429' data-rgl='7'> במדבר כט </span> ועניתם את נפשותיכם וכל מלאכה לא תעשו יכול יהא ענוש <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>על תוספת מלאכה</span> ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='30'> ויקרא כג </span> וכל הנפש אשר תעשה כל מלאכה בעצם היום הזה על עיצומו של יום ענוש כרת ואינו ענוש כרת על תוספת מלאכה יכול לא יהא ענוש כרת על תוספת מלאכה אבל יהא ענוש כרת על תוספת עינוי ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='29'> ויקרא כג </span> כי כל הנפש אשר לא תעונה בעצם היום הזה ונכרתה על עיצומו של יום ענוש כרת ואינו ענוש כרת על תוספת עינוי יכול לא יהא בכלל עונש אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>יהא מוזהר</span> על תוספת מלאכה ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='28'> ויקרא כג </span> וכל מלאכה לא תעשו בעצם היום הזה על עיצומו של יום הוא מוזהר ואינו מוזהר על תוספת מלאכה יכול לא יהא מוזהר על תוספת מלאכה אבל יהא מוזהר על תוספת עינוי ודין הוא ומה מלאכה שנוהגת בשבתות וימים טובים אינו מוזהר עליה עינוי שאינו נוהג בשבתות וי``ט אינו דין שלא יהא מוזהר עליו אבל אזהרה לעינוי של יום עצמו לא למדנו מניין לא יאמר עונש במלאכה דגמר מעינוי ומה עינוי שאינו נוהג בשבתות וי``ט ענוש כרת מלאכה שנוהגת בשבתות וימים טובים לא כל שכן למה נאמר מופנה להקיש ולדון ממנו גזרה שוה נאמר עונש בעינוי ונאמר עונש במלאכה מה מלאכה לא ענש אלא אם כן הזהיר אף עינוי לא ענש אלא אם כן הזהיר איכא למיפרך מה לעינוי שלא הותר מכללו תאמר במלאכה שהותרה מכללה אלא לא יאמר עונש בעינוי דגמר ממלאכה מה מלאכה שהותרה מכללה ענוש כרת עינוי שלא הותר מכללו לא כל שכן למה נאמר מופנה להקיש ולדון ממנה גזירה שוה נאמר עונש בעינוי ונאמר עונש במלאכה מה מלאכה ענש והזהיר אף עינוי ענש והזהיר איכא למיפרך מה למלאכה שכן נוהגת בשבתות וימים טובים תאמר בעינוי שאינו נוהג בשבתות וימים טובים אמר רבינא האי תנא עצם עצם גמר מופנה דאי לא מופנה איכא למיפרך כדפרכינן לאיי אפנויי מופנה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>חמשה קראי כתיבי במלאכה</span> חד לאזהרה דיממא וחד לאזהרה דליליא וחד לעונש דיממא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>וחד לעונש דליליא</span> וחד לאפנויי למגמר עינוי ממלאכה בין דיממא בין דליליא דבי ר' ישמעאל תנא נאמר כאן עינוי ונאמר להלן עינוי מה להלן לא ענש אלא אם כן הזהיר אף כאן לא ענש אא``כ הזהיר רב אחא בר יעקב אמר יליף שבת שבתון משבת בראשית מה להלן לא ענש אלא אם כן הזהיר אף כאן לא ענש אלא אם כן הזהיר רב פפא אמ


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פא,ב גמרא
pgu: פא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  הוא גופיה שבת איקרי דכתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תשבתו שבתכם</span> בשלמא רב פפא לא אמר כרב אחא בר יעקב דקרא דכתיב בגופיה עדיף אלא רב אחא בר יעקב מאי טעמא לא אמר כרב פפא מיבעי ליה לכדתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl=' 27, 32'> ויקרא כג </span> ועניתם את נפשותיכם בתשעה לחודש יכול יתחיל ויתענה בתשעה ת``ל בערב אי בערב יכול משתחשך ת``ל בתשעה הא כיצד מתחיל ומתענה מבעוד יום מכאן שמוסיפין מחול על הקודש ואין לי אלא בכניסתו ביציאתו מנין ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='32'> ויקרא כג </span> מערב עד ערב ואין לי אלא יוה``כ <ימים טובים> [שבתות] מניין ת``ל תשבתו אין לי אלא <ימים טובים שבתות> [שבתות ימים טובים] מנין ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='32'> ויקרא כג </span> שבתכם הא כיצד כל מקום שנאמר שבות <מכאן שמוסיפין> [מוסיפין] מחול על הקודש <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ותנא דעצם עצם</span> האי בתשעה לחודש מאי עביד ליה מיבעי ליה לכדתני חייא בר רב מדיפתי דתני חייא בר רב מדיפתי ועניתם את נפשותיכם בתשעה וכי בתשעה מתענין והלא בעשור מתענין אלא לומר לך כל האוכל ושותה בתשיעי מעלה עליו הכתוב כאילו התענה תשיעי ועשירי:  אכל אוכלין שאין ראוין לאכילה:  אמר רבא כס פלפלי ביומא דכפורי פטור כס זנגבילא ביומא דכפורי פטור מיתיבי היה רבי מאיר אומר ממשמע שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0319' data-rgl='23'> ויקרא יט </span> וערלתם ערלתו את פריו איני יודע שעץ מאכל הוא אלא מה תלמוד לומר עץ מאכל עץ שטעם עצו ופריו שוה הוי אומר זה פלפלין ללמדך <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שהפלפלין חייבין בערלה</span> ואין ארץ ישראל חסרה כלום שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0508' data-rgl='9'> דברים ח </span> לא תחסר כל בה ל``ק הא ברטיבתא והא ביבישתא א``ל רבינא למרימר והאמר רב נחמן האי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הימלתא</span> דאתי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מבי הנדואי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שריא</span> ומברכינן עליה בורא פרי האדמה לא קשיא הא ברטיבתא והא ביבישתא ת``ר אכל עלי קנים פטור לולבי גפנים חייב אלו הן לולבי גפנים אמר רבי יצחק מגדלאה כל שלבלבו מר``ה ועד יוה``כ ורב כהנא אמר כל שלשים יום תניא כוותיה דר' יצחק מגדלאה אכל עלי קנים פטור ולולבי גפנים חייב אלו הן לולבי גפנים כל שלבלבו מר``ה ועד יוה``כ:  שתה ציר או מורייס פטור:  הא חומץ חייב מתני' מני רבי היא דתניא ר' אומר חומץ <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>משיב את הנפש</span> דרש רב גידל בר מנשה מבירי דנרש אין הלכה כרבי לשנה נפקי כולי עלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מזגו</span> ושתו חלא שמע רב גידל ואיקפד אמר אימר דאמרי אנא דיעבד לכתחלה מי אמרי אימר דאמרי אנא פורתא טובא מי אמרי אימר דאמרי אנא חי מזוג מי אמרי


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פב,א משנה
pgu: פב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  התינוקות <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אין מענין אותן</span> ביוה``כ אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מחנכין אותן</span> לפני שנה ולפני שנתיים בשביל שיהיו רגילין במצות


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פב,א גמרא
pgu: פב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  השתא בפני שתים מחנכין להו בפני שנה מבעיא אמר רב חסדא לא קשיא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בחולה</span> הא בבריא א``ר הונא בן ח' ובן ט' מחנכין אותו לשעות בן י' ובן י``א משלימין מדרבנן בן י``ב משלימין מדאורייתא בתינוקת ורב נחמן אמר בן תשע <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בן עשר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מחנכין אותן</span> לשעות בן אחת עשרה בן שתים עשרה משלימין מדרבנן בן י``ג משלימין מדאורייתא בתינוק ור' יוחנן אמר השלמה דרבנן ליכא בן י' בן י``א מחנכין אותו לשעות בן י``ב משלימין מדאורייתא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תנן</span> התינוקות <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אין מענין אותן</span> ביוה``כ אבל מחנכין אותן לפני שנה ולפני שתים בשלמא לרב הונא ורב נחמן לפני שנה ולפני שתים לפני שנה לדבריהן ולפני שתים לדבריהן אלא לרבי יוחנן קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אמר לך רבי יוחנן</span> מאי שנה או שתים סמוך לפירקן ת``ש דתני רבה בר שמואל תינוקות אין מענין אותן ביוה``כ אבל מחנכין אותן שנה או שתים סמוך לפירקן בשלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לר' יוחנן ניחא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אלא לרב הונא ולרב נחמן קשיא</span> אמרי לך רבנן מאי חינוך נמי דקתני השלמה ומי קרי לחינוך השלמה והא תניא אי זה חינוך היה רגיל לאכול בשתי שעות מאכילין אותו לשלש בשלש מאכילין אותו בארבע אמר רבא בר עולא תרי חנוכי הוו


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פב,א משנה
pgu: פב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>עוברה שהריחה</span> מאכילין אותה עד שתשיב נפשה חולה מאכילין אותו ע``פ בקיאין ואם אין שם בקיאין מאכילין אותו על פי עצמו עד שיאמר די


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פב,א גמרא
pgu: פב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>עוברה שהריחה</span> בשר קודש או בשר חזיר תוחבין לה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כוש</span> ברוטב ומניחין לה על פיה אם נתיישבה דעתה מוטב ואם לאו מאכילין אותה רוטב עצמה ואם נתיישבה דעתה מוטב ואם לאו מאכילין אותה שומן עצמו שאין לך דבר שעומד בפני פקוח נפש חוץ מע``ז וגילוי עריות ושפיכות דמים ע``ז מנלן דתניא ר``א אומר אם נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0506' data-rgl='5'> דברים ו </span> בכל נפשך למה נאמר בכל מאדך ואם נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0506' data-rgl='5'> דברים ו </span> בכל מאדך למה נאמר בכל נפשך אם יש לך אדם שגופו חביב עליו מממונו לכך נאמר בכל נפשך ואם יש לך אדם שממונו חביב עליו מגופו לכך נאמר ובכל מאדך גילוי עריות ושפיכת דמים מנא לן דתניא רבי אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0522' data-rgl='26'> דברים כב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כי כאשר יקום</span> איש על רעהו ורצחו נפש כן הדבר הזה וכי מה ענין למדנו מרוצח לנערה המאורסה אלא ה``ז בא ללמד ונמצא למד מה נערה המאורסה ניתן להצילה בנפשו אף רוצח <כו'> [ניתן להצילו בנפשו] מה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>רוצח יהרג ואל יעבור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אף נערה המאורסה</span> יהרג ואל יעבו


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פב,ב גמרא
pgu: פב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ורוצח גופיה מנא לן סברא היא דההוא דאתא לקמיה <דרבא> [דרבה] אמר ליה אמר לי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מרי דוראי</span> קטליה לפלניא ואי לא קטילנא לך א``ל נקטלך ולא תקטול <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מאי חזית דדמא דידך סומק טפי</span> דילמא דמא דההוא גברא סומק טפי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ההיא עוברה דארחא</span> אתו לקמיה דרבי אמר להו זילו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לחושו לה</span> דיומא דכיפורי הוא לחושו לה ואילחישא קרי עליה<span class='tlm-sfr' data-chp='1101' data-rgl='5'> ירמיהו א </span> בטרם אצרך בבטן ידעתיך וגו' נפק מינה רבי יוחנן ההיא עוברה דארחא אתו לקמיה דרבי חנינא אמר להו לחושו לה ולא אילחישא קרי עלי


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פג,א גמרא
pgu: פג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
 <span class='tlm-sfr' data-chp='2658' data-rgl='4'> תהילים נח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>זורו רשעים מרחם</span> נפק מינה שבתאי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אצר פירי</span>:  חולה מאכילין אותו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>על פי בקיאין</span>:  אמר ר' ינאי חולה אומר צריך ורופא אומר אינו צריך שומעין לחולה מ``ט<span class='tlm-sfr' data-chp='2814' data-rgl='10'> משלי יד </span> לב יודע מרת נפשו פשיטא מהו דתימא רופא קים ליה טפי קמ``ל רופא אומר צריך וחולה אומר אינו צריך שומעין לרופא מ``ט <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תונבא</span> הוא דנקיט ליה תנן חולה מאכילין אותו ע``פ בקיאין ע``פ בקיאין אין ע``פ עצמו לא ע``פ בקיאין אין על פי בקי אחד לא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הכא במאי עסקינן</span> דאמר לא צריכנא וליספו ליה ע``פ בקי לא צריכא דאיכא אחרינא בהדיה דאמר לא צריך מאכילין אותו ע``פ בקיאין פשיטא ספק נפשות הוא וספק נפשות להקל לא צריכא דאיכא תרי אחריני בהדיה דאמרי לא צריך ואע``ג דאמר רב ספרא תרי כמאה ומאה כתרי ה``מ לענין עדות אבל לענין אומדנא בתר דעות אזלינן וה``מ לענין אומדנא דממונא אבל הכא ספק נפשות הוא והא מדקתני סיפא ואם אין שם בקיאין מאכילין אותו על פי עצמו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מכלל דרישא דאמר צריך</span> חסורי מיחסרא והכי קתני בד``א דאמר לא צריך אני אבל אמר צריך אני אין שם בקיאין תרי אלא חד דאמר לא צריך מאכילין אותו על פי עצמו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מר בר רב אשי אמר</span> כל היכא דאמר צריך אני אפי' איכא מאה דאמרי לא צריך לדידיה שמעינן שנאמר לב יודע מרת נפשו תנן אם אין שם בקיאין מאכילין אותו ע``פ עצמו טעמא דליכא בקיאין הא איכא בקיאין לא ה``ק בד``א דאמר לא צריך אני אבל אמר צריך אני אין שם בקיאין כלל מאכילין אותו ע``פ עצמו שנאמר לב יודע מרת נפשו


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פג,א משנה
pgu: פג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מי שאחזו בולמוס</span> מאכילין אותו אפי' דברים טמאים עד שיאורו עיניו מי שנשכו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כלב שוטה</span> אין מאכילין אותו מחצר כבד שלו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ור' מתיא בן חרש מתיר</span> ועוד אמר ר' מתיא בן חרש החושש בגרונו מטילין לו סם בתוך פיו בשבת מפני שהוא ספק נפשות וכל ספק נפשות דוחה את השבת מי שנפלה עליו מפולת ספק הוא שם ספק אינו שם ספק חי ספק מת ספק <כותי> {נכרי} ספק ישראל מפקחין עליו את הגל מצאוהו חי מפקחין ואם מת יניחוהו


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פג,א גמרא
pgu: פג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר מניין היו יודעין שהאירו עיניו משיבחין בין טוב לרע <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אמר אביי ובטעמא</span> ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מי שאחזו בולמוס</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מאכילין אותו הקל הקל</span> טבל ונבילה מאכילין אותו נבילה טבל ושביעית שביעית טבל ותרומה תנאי היא דתניא מאכילין אותו טבל ואין מאכילין אותו תרומה בן תימא אומר תרומה ולא טבל אמר רבה היכא דאפשר בחולין <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>דכולי עלמא לא פליגי דמתקנינן ליה ומספינן ליה</span> כי פליגי בדלא אפשר בחולין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מר סבר טבל חמור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ומר סבר תרומה חמורה</span> מר סבר טבל חמור אבל תרומה חזיא לכהן ומר סבר תרומה חמורה אבל טבל אפשר לתקוני


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פג,ב גמרא
pgu: פג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אפשר בחולין פשיטא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לא צריכא בשבת</span> בשבת נמי פשיטא טלטול מדרבנן הוא הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בעציץ שאינו נקוב</span> דרבנן מר סבר טבל חמור ומר סבר תרומה חמורה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לימא</span> תנאי היא</span> דתניא מי שנשכו נחש <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>קורין לו רופא</span> ממקום למקום ומקרעין לו את התרנגולת וגוזזין לו את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כרישין</span> ומאכילין אותו ואין צריך לעשר דברי רבי ר' אלעזר ברבי שמעון אומר לא יאכל עד שיעשר נימא ר' אלעזר בר' שמעון היא ולא רבי אפי' תימא רבי עד כאן לא קאמר רבי התם אלא לענין מעשר ירק דרבנן אבל במעשר דגן דטבל דאורייתא הוא אפי' רבי מודה דאי שרית ליה בעציץ שאינו נקוב אתי למיכל בעציץ שהוא נקוב ת``ר מי שאחזו בולמוס מאכילין אותו דבש וכל מיני מתיקה שהדבש וכל מיני מתיקה מאירין מאור עיניו של אדם ואע``פ שאין ראיה לדבר זכר לדבר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a14' data-rgl='29'> שמואל א יד </span> ראו נא כי ארו עיני כי טעמתי מעט דבש הזה ומאי אע``פ שאין ראיה לדבר דהתם לאו בולמוס אחזיה אמר אביי ל``ש אלא לאחר אכילה אבל קודם אכילה מגרר גריר דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a30' data-rgl='11'> שמואל א ל </span> וימצאו איש מצרי בשדה ויקחו אתו אל דוד ויתנו לו לחם <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ויאכל</span> וישקוהו מים ויתנו לו פלח דבילה ושני צמוקים ויאכל ותשב רוחו אליו כי לא אכל לחם ולא שתה מים שלשה ימים ושלשה לילות אמר ר``נ אמר שמואל מי שאחזו בולמוס מאכילין אותו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אליה</span> בדבש רב הונא בריה דרב יהושע אמר אף סולת נקיה בדבש רב פפא אמר אפי' קמחי דשערי בדיבשא אמר ר' יוחנן פעם אחת אחזני בולמוס ורצתי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>למזרחה של תאנה</span> וקיימתי בעצמי<span class='tlm-sfr' data-chp='3107' data-rgl='12'> קוהלת ז </span> החכמה תחיה בעליה דתני רב יוסף הרוצה לטעום טעם תאנה יפנה למזרחה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0533' data-rgl='14'> דברים לג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וממגד</span> תבואת שמש ר' יהודה ור' יוסי הוו קא אזלי באורחא אחזיה בולמוס לר' יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>קפחיה</span> לרועה אכליה לריפתא א``ל ר' יוסי קפחת את הרועה כי מטו למתא אחזיה בולמוס לר' יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אהדרוהו בלגי וצעי</span> א``ל ר' יהודה אני קפחתי את הרועה ואתה קפחת את העיר כולה ותו ר``מ ור' יהודה ור' יוסי הוו קא אזלי באורחא ר' מאיר הוה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דייק בשמא</span> ר' יהודה ור' יוסי לא הוו דייקו בשמא כי מטו לההוא דוכתא בעו אושפיזא יהבו להו אמרו לו מה שמך אמר להו כידור אמר ש``מ אדם רשע הוא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0532' data-rgl='20'> דברים לב </span> כי דור תהפוכות המה ר' יהודה ור' יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אשלימו ליה כיסייהו</span> ר``מ לא אשלים ליה כיסיה אזל אותביה בי קיבריה דאבוה אתחזי ליה בחלמיה תא שקיל כיסא דמנח ארישא דההוא גברא למחר אמר להו הכי אתחזי לי בחלמאי אמרי ליה חלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דבי שמשי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לית בהו ממשא</span> אזל ר``מ ונטריה כולי יומא ואייתיה למחר אמרו לו הב לן כיסן אמר להו לא היו דברים מעולם אמר להו ר``מ אמאי לא דייקיתו בשמא אמרו ליה אמאי לא אמרת לן מר אמר להו אימר דאמרי אנא חששא אחזוקי מי אמרי משכוהו ועיילוהו לחנותא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חזו טלפחי אשפמיה</span> אזלו ו<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>יהבו סימנא לדביתהו</span> ושקלוהו לכיסייהו ואייתו אזל איהו וקטליה לאיתתיה היינו <דתנן> [דתניא] <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מים ראשונים האכילו בשר חזיר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מים אחרונים הרגו את הנפש</span> ולבסוף הוו דייקי בשמא כי מטו לההוא ביתא דשמיה בלה לא עיילו לגביה אמרי שמע מינה רשע הוא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1223' data-rgl='43'> יחזקאל כג </span> ואמר לבלה נאפים <כמו<span class='tlm-sfr' data-chp='0118' data-rgl='12'> בראשית יח </span> אחרי בלותי היתה לי עדנה כלומר זקנה בנאופים>:  מי שנשכו כלב שוטה וכו':  ת``ר חמשה דברים נאמרו בכלב שוטה פיו פתוח ורירו נוטף <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ואזניו סרוחות</span> וזנבו מונח על ירכותיו ומהלך בצידי דרכים וי``א אף נובח ואין קולו נשמע ממאי הוי רב אמר נשים כשפניות <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>משחקות בו</span> ושמואל אמר רוח רעה שורה עליו מאי בינייהו איכא בינייה


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פד,א גמרא
pgu: פד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>למקטליה בדבר הנזרק</span> תניא כוותיה דשמואל כשהורגין אותו אין הורגין אותו אלא בדבר הנזרק <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דחייף ביה</span> מסתכן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דנכית ליה</span> מיית דחייף ביה מסתכן מאי תקנתיה נישלח מאניה ונירהיט רב הונא בריה דרב יהושע חף ביה חד מינייהו בשוקא שלחינהו למאניה ורהיט אמר קיימתי בעצמי<span class='tlm-sfr' data-chp='3107' data-rgl='12'> קוהלת ז </span> החכמה תחיה בעליה דנכית ליה מיית מאי תקנתיה אמר אביי ניתי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>משכא דאפא</span> דדיכרא וניכתוב עליה אנא פלניא בר פלניתא אמשכא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דאפא דיכרא</span> כתיבנא עלך כנתי כנתי קלירוס ואמרי לה קנדי קנדי קלורוס יה יה ה' צבאות אמן אמן סלה ונשלחינהו למאניה ולקברינהו בי קברי עד תריסר ירחי שתא ונפקינהו ונקלינהו בתנורא ונבדרינהו לקטמיה אפרשת דרכים והנך תריסר ירחי שתא כי שתי מיא לא לישתי אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בגובתא דנחשא</span> דילמא חזי בבואה דשידא וליסתכן כי הא דאבא בר מרתא הוא אבא בר מניומי עבדא ליה אימיה גובתא דדהבא:  ועוד אמר ר' מתיא:  ר' יוחנן חש ב<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>צפידנא</span> אזל גבה דההיא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מטרוניתא</span> עבדא ליה מלתא חמשא ומעלי שבתא אמר לה בשבת מאי אמרה ליה לא צריכת אי מצטריכנא מאי אמרה ליה אישתבע לי דלא מגלית אישתבע לאלהא דישראל לא מגלינא נפק דרשה בפירקא והא אישתבע לה לאלהא דישראל לא מגלינא הא לעמו ישראל מגלינא והא איכא חלול השם <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דמגלי לה מעיקרא</span> מאי עבדא ליה אמר רב אחא בריה דרב אמי מי שאור שמן זית ומלח רב יימר אמר שאור גופיה שמן זית ומלח רב אשי אמר משחא דגדפא דאווזא אמר אביי אנא עבדי לכולהו ולא איתסאי עד דאמר לי ההוא טייעא אייתי קשייתא דזיתא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דלא מלו תילתא</span> וקלינהו בנורא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אמרא חדתא</span> ואדביק בככי דריה עבדי הכי ואיתסאי ממאי הוה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מחמימי חמימי דחיטי</span> ומ<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שיורי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כסא דהרסנא</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מאי סימניה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כד רמי מידי בככיה</span> ואתא דמא מבי דרי רבי יוחנן כי חש בצפידנא עבד הכי בשבתא ואיתסי ורבי יוחנן היכי עביד הכי אמר ר``נ בר יצחק שאני צפידנא הואיל ומתחיל בפה וגומר בבני מעיים אמר ליה רב חייא בר אבא לר' יוחנן כמאן כר' מתיא בן חרש דאמר החושש בפיו מטילין לו סם בשבת א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>שאני אומר בזו</span> ולא באחרת לימא מסייע ליה מי שאחזו <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ירקון</span> מאכילין אותו בשר חמור מי שנשכו כלב שוטה מאכילין אותו מחצר כבד שלו והחושש בפיו מטילין לו סם בשבת דברי ר' מתיא בן חרש וחכ``א באילו אין בהם משום רפואה באלו למעוטי מאי מאי לאו למעוטי סם <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>לא למעוטי מקיזין דם <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>לסרונכי</span></span> ה``נ מסתברא דתניא שלשה דברים א``ר ישמעאל בר' יוסי ששמע משום רבי מתיא בן חרש מקיזין דם לסרונכי בשבת ומי שנשכו כלב שוטה מאכילין אותו מחצר כבד שלו והחושש בפיו מטילין לו סם בשבת וחכ``א באילו אין בהן משום רפואה באילו למעוטי מאי מאי לאו אתרתי בתרייתא ולמעוטי דרישא לא אתרתי דרישא קמייתא ולמעוטי דסיפ


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פד,ב גמרא
pgu: פד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תא שמע דתני רבה בר שמואל עוברה שהריחה מאכילין אותה עד שתשוב נפשה ומי שנשכו כלב שוטה מאכילין אותו מחצר כבד שלו והחושש בפיו מטילין לו סם בשבת דברי ר``א בר' יוסי שאמר משום ר' מתיא בן חרש וחכמים אומרים בזו ולא באחרת בזו אהייא אילימא אעוברה פשיטא עוברה מי איכא למאן דאמר דלא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אלא לאו אסם</span> שמע מינה רב אשי אמר מתני' נמי דיקא ועוד אמר רבי מתיא בן חרש החושש בפיו מטילין לו סם בשבת ולא פליגי רבנן עליה ואם איתא דפליגי רבנן עליה ליערבינהו וליתנינהו וליפלגו רבנן בסיפא ש``מ:  מפני שספק נפשות הוא וכו':  למה לי תו למימר וכל ספק נפשות דוחה את השבת אמר רב יהודה אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לא ספק שבת זו בלבד</span> אמרו אלא אפילו ספק שבת אחרת היכי דמי כגון דאמדוה לתמניא יומי ויומא קמא שבתא מהו דתימא ליעכב עד לאורתא כי היכי דלא ניחול עליה תרי שבתא קמ``ל תניא נמי הכי מחמין חמין לחולה בשבת בין להשקותו בין <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>להברותו</span> ולא שבת זו בלבד אמרו אלא לשבת אחרת ואין אומרים נמתין לו שמא יבריא אלא מחמין לו מיד מפני שספק נפשות דוחה את השבת ולא ספק שבת זו אלא אפילו ספק שבת אחרת ואין עושין דברים הללו לא ע``י <נכרים> {גוים} ולא ע``י <כותיים> {קטנים} אלא ע``י גדולי ישראל ואין אומרין יעשו דברים הללו לא ע``פ נשים ולא ע``פ כותיים <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אבל מצטרפין לדעת אחרת</span> ת``ר מפקחין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פקוח</span> נפש בשבת והזריז ה``ז משובח ואין צריך ליטול רשות מב``ד הא כיצד ראה תינוק שנפל לים פורש מצודה ומעלהו והזריז ה``ז משובח ואין צריך ליטול רשות מב``ד ואע``ג דקא צייד כוורי ראה תינוק שנפל לבור <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>עוקר חוליא</span> ומעלהו והזריז ה``ז משובח ואין צריך ליטול רשות מב``ד אע``ג דמתקן דרגא ראה ש<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ננעלה דלת</span> בפני תינוק שוברה ומוציאו והזריז ה``ז משובח ואין צריך ליטול רשות מב``ד ואע``ג דקא מיכוין למיתבר בשיפי מכבין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ומפסיקין מפני הדליקה</span> בשבת והזריז ה``ז משובח ואין צריך ליטול רשות מב``ד ואע``ג דקא ממכיך מכוכי וצריכא דאי אשמועינן ים משום <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דאדהכי והכי</span> אזל ליה אבל בור דקא יתיב אימא לא צריכא ואי אשמועינן בור משום דקא מיבעית אבל ננעלה דלת אפשר דיתיב בהאי גיסא ומשביש ליה באמגוזי צריכא:  מכבין ומפסיקין:  למה לי דאפי' לחצר אחרת אמר רב יוסף אמר רב יהודה אמר שמואל לא הלכו בפקוח נפש אחר הרוב היכי דמי אי נימא דאיכא תשעה ישראל <וכותי> {ונכרי} אחד בינייהו רובא ישראל נינהו <אלא> [אי נמי] פלגא ופלגא ספק נפשות להקל אלא דאיכא תשעה <כותיים> {נכרים} וישראל אחד הא נמי פשיטא דהוה ליה קבוע וכל קבוע כמחצה על מחצה דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא צריכא דפרוש לחצר אחרת</span> מהו דתימא כל דפריש מרובא פריש קמ``ל דלא הלכו בפקוח נפש אחר הרוב איני והאמר ר' אסי א``ר יוחנן תשעה <כותיים> {נכרים} וישראל אחד באותה חצר מפקחין בחצר אחרת אין מפקחין לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>הא דפרוש כולהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>הא דפרוש מקצתייהו</span> ומי אמר שמואל הכי והתנן מצא בה תינוק מושלך אם רוב <כותיים> {גוים} כותי {גוי} ואם רוב ישראל ישראל מחצה על מחצה ישראל ואמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לא שנו</span> אלא להחיותו <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אבל לייחסו</span> ל


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פה,א גמרא
pgu: פה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ושמואל אמר לפקח עליו את הגל</span> כי איתמר דשמואל ארישא איתמר אם רוב <כותיים> {גוים} <כותי> {גוי} אמר שמואל ולענין פקוח נפש <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אינו כן</span> אם רוב <כותיים> {גוים} <כותי> {גוי} <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>למאי הילכתא</span> אמר רב פפא להאכילו נבלות <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אם רוב ישראל ישראל למאי הילכתא</span> להחזיר לו אבידתו מחצה על מחצה ישראל למאי הילכתא אמר ריש לקיש <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לנזקין</span> היכי דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אי נימא דנגחיה תורא דידן לתורא דידיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נייתי ראיה</span> ונשקול לא צריכא דנגחיה תורא דידיה לתורא דידן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פלגא</span> יהיב ליה אידך פלגא נימא ליה אייתי ראיה דלאו ישראל אנא ושקול:  מי שנפל עליו מפולת וכו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מאי קאמר</span> לא מיבעיא קאמר לא מיבעיא ספק הוא שם ספק אינו שם דאי איתיה חי הוא דמפקחין אלא אפילו ספק חי ספק מת מפקחין ולא מיבעיא ספק חי ספק מת דישראל אלא אפילו ספק <כותי> {נכרי} ספק ישראל מפקחין:  מצאוהו חי מפקחין:  מצאוהו חי פשיטא לא צריכא דאפילו לחיי שעה:  ואם מת יניחוהו:  הא נמי פשיטא לא צריכא לר' יהודה בן לקיש דתניא אין מצילין את המת מפני הדליקה אמר רבי יהודה בן לקיש שמעתי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שמצילין את המת</span> מפני הדליקה ואפילו רבי יהודה בן לקיש לא קאמר אלא מתוך שאדם בהול על מתו אי לא שרית ליה אתי לכבויי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אבל הכא</span> אי לא שרית ליה מאי אית ליה למעבד תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>עד היכן הוא בודק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>עד חוטמו</span> ויש אומרים עד לבו בדק ומצא עליונים מתים לא יאמר כבר מתו התחתונים מעשה היה ומצאו עליונים מתים ותחתונים חיים נימא הני תנאי כי הני תנאי דתניא מהיכן הולד נוצר מראשו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2671' data-rgl='6'> תהילים עא </span> ממעי אמי אתה גוזי ואומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1107' data-rgl='29'> ירמיהו ז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>גזי נזרך</span> והשליכי אבא שאול אומר מטיבורו ומשלח שרשיו אילך ואילך <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אפילו תימא אבא שאול</span> עד כאן לא קא אמר אבא שאול התם אלא לענין יצירה דכל מידי ממציעתיה מיתצר אבל לענין פקוח נפש אפי' אבא שאול מודי דעיקר חיותא באפיה הוא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0107' data-rgl='22'> בראשית ז </span> כל אשר נשמת רוח חיים באפיו אמר רב פפא מחלוקת ממטה למעלה אבל ממעלה למטה כיון דבדק ליה עד חוטמו שוב אינו צריך דכתיב כל אשר נשמת רוח חיים באפיו וכבר היה ר' ישמעאל ורבי עקיבא ורבי אלעזר בן עזריה מהלכין בדרך ולוי הסדר ורבי ישמעאל בנו של רבי אלעזר בן עזריה מהלכין אחריהן נשאלה שאלה זו בפניהם מניין לפקוח נפש שדוחה את השבת נענה ר' ישמעאל ואמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0222' data-rgl='1'> שמות כב </span> אם במחתרת ימצא הגנב ומה זה שספק על ממון בא ספק על נפשות בא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ושפיכות דמים</span> מטמא את הארץ <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וגורם לשכינה שתסתלק</span> מישראל ניתן להצילו בנפשו ק``ו לפקוח נפש שדוחה את השבת נענה ר``ע ואמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0221' data-rgl='14'> שמות כא </span> וכי יזד איש על רעהו וגו' <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מעם מזבחי</span> תקחנו למות מעם מזבחי <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ולא מעל מזבחי</span> ואמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן לא שנו אלא להמי


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פה,ב גמרא
pgu: פה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אבל להחיות</span> אפילו מעל מזבחי ומה זה שספק יש ממש בדבריו ספק אין ממש בדבריו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ועבודה</span> דוחה שבת קל וחומר לפקוח נפש שדוחה את השבת נענה רבי אלעזר ואמר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ומה מילה</span> שהיא אחד ממאתים וארבעים ושמונה איברים שבאדם דוחה את השבת קל וחומר לכל גופו שדוחה את השבת רבי יוסי בר' יהודה אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0231' data-rgl='13'> שמות לא </span> את שבתותי תשמורו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>יכול לכל</span> ת``ל אך חלק רבי יונתן בן יוסף אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0231' data-rgl='14'> שמות לא </span> כי קודש היא לכם היא מסורה בידכם ולא אתם מסורים בידה ר' שמעון בן מנסיא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0231' data-rgl='16'> שמות לא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ושמרו בני ישראל את השבת</span> אמרה תורה חלל עליו שבת אחת כדי שישמור שבתות הרבה א``ר יהודה אמר שמואל אי הואי התם הוה אמינא דידי עדיפא מדידהו<span class='tlm-sfr' data-chp='0318' data-rgl='5'> ויקרא יח </span> וחי בהם ולא שימות בהם אמר רבא לכולהו אית להו פירכא בר מדשמואל דלית ליה פירכא דר' ישמעאל דילמא כדרבא דאמר רבא מאי טעמא דמחתרת חזקה אין אדם מעמיד עצמו על ממונו והאי מידע ידע דקאי לאפיה ואמר אי קאי לאפאי קטילנא ליה והתורה אמרה בא להרגך השכם להרגו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואשכחן</span> ודאי ספק מנלן דר' עקיבא נמי דילמא כדאביי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דאמר אביי</span> מסרינן ליה זוגא דרבנן לידע אם ממש בדבריו ואשכחן ודאי ספק מנא לן וכולהו אשכחן ודאי ספק מנא לן ודשמואל ודאי לית ליה פירכא אמר רבינא ואיתימא רב נחמן בר יצחק טבא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חדא פלפלתא</span> חריפא ממלא צנא דקרי


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פה,ב משנה
pgu: פה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>חטאת ואשם ודאי</span> מכפרין מיתה ויוה``כ מכפרין עם התשובה תשובה מכפרת על עבירות קלות על עשה ועל לא תעשה ועל החמורות הוא תולה עד שיבא יוה``כ ויכפר האומר אחטא ואשוב אחטא ואשוב אין מספיקין בידו לעשות תשובה אחטא ויוה``כ מכפר אין יוה``כ מכפר עבירות שבין אדם למקום יוה``כ מכפר עבירות שבין אדם לחבירו אין יוה``כ מכפר עד שירצה את חבירו דרש ר' אלעזר בן עזריה<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='34'> ויקרא טז </span> מכל חטאתיכם לפני ה' תטהרו עבירות שבין אדם למקום יוה``כ מכפר עבירות שבין אדם לחבירו אין יוה``כ מכפר עד שירצה את חבירו אמר רבי עקיבא אשריכם ישראל לפני מי אתם מטהרין מי מטהר אתכם אביכם שבשמים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1236' data-rgl='25'> יחזקאל לו </span> וזרקתי עליכם מים טהורים וטהרתם ואומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1117' data-rgl='13'> ירמיהו יז </span> מקוה ישראל <ה'> מה מקוה מטהר את הטמאים אף הקב``ה מטהר את ישראל


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פה,ב גמרא
pgu: פה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אשם ודאי אין אשם תלוי לא והא כפרה כתיבא ביה הנך מכפרי כפרה גמורה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אשם תלוי אינו מכפר כפרה גמורה</span> אי נמי הנך אין אחר מכפר כפרתן אשם תלוי אחר מכפר כפרתן דתנן חייבי חטאות ואשמות ודאין שעבר עליהן יוה``כ חייבין אשמות תלוין <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>פטורין</span>:  מיתה ויוה``כ מכפרין עם התשובה:  עם התשובה אין בפני עצמן לא נימא דלא כרבי דתניא רבי אומר על כל עבירות שבתורה בין עשה תשובה בין לא עשה תשובה יום הכפורים מכפר חוץ <מפורק עול> [מהלועג על חבירו] ו<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מגלה פנים בתורה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ומיפר ברית בשר</span> שאם עשה תשובה יוה``כ מכפר ואם לא עשה תשובה אין יוה``כ מכפר אפילו תימא רבי תשובה בעיא יוה``כ יוה``כ לא בעיא תשובה:  תשובה מכפרת על עבירות קלות על עשה ועל לא תעשה:  השתא על לא תעשה מכפרת על עשה מיבעיא אמר רב יהודה הכי קאמר על עשה ועל לא תעשה שניתק לעשה ועל לא תעשה גמור לא ורמינהו אלו הן קלות עשה ולא תעש


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פו,א גמרא
pgu: פו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  חוץ<span class='tlm-sfr' data-chp='0220' data-rgl=''> שמות כ </span> מלא תשא לא תשא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וכל דדמי ליה</span> ת``ש ר' יהודה אומר כל שהוא מלא תשא ולמטה תשובה מכפרת מלא תשא ולמעלה תשובה תולה ויוה``כ מכפר לא תשא וכל דדמי ליה ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לפי שנאמר בחורב תשובה ונקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>יכול אף לא תשא</span> עמהן ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0234' data-rgl='7'> שמות לד </span> לא ינקה יכול אף שאר חייבי לאוין כן ת``ל את שמו שמו הוא דאינו מנקה אבל מנקה שאר חייבי לאוין תנאי היא דתניא על מה תשובה מכפרת על עשה ועל לא תעשה שניתק לעשה ועל מה תשובה תולה ויוה``כ מכפר על כריתות ועל מיתות בית דין ועל לא תעשה גמור אמר מר לפי שנאמר בחורב ונקה מנא לן דתניא רבי אלעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אי אפשר לומר נקה שכבר נאמר לא ינקה</span> ואי אפשר לומר לא ינקה שכבר נאמר נקה הא כיצד מנקה הוא לשבין ואינו מנקה לשאינן שבין שאל ר' מתיא בן חרש את ר' אלעזר בן עזריה ברומי שמעת ד' <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חלוקי כפרה</span> שהיה רבי ישמעאל דורש אמר שלשה הן ותשובה עם כל אחד ואחד עבר על עשה ושב אינו זז משם עד שמוחלין לו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1103' data-rgl=' 14, 22'> ירמיהו ג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שובו בנים</span> שובבים עבר על לא תעשה ועשה תשובה תשובה תולה ויוה``כ מכפר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0316' data-rgl='30'> ויקרא טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כי ביום הזה יכפר</span> עליכם מכל חטאתיכם עבר על כריתות ומיתות בית דין ועשה תשובה תשובה ויוה``כ תולין ויסורין ממרקין שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2689' data-rgl='33'> תהילים פט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ופקדתי בשבט פשעם</span> ובנגעים עונם אבל מי שיש <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>חילול השם</span> בידו אין לו כח בתשובה לתלות ולא ביוה``כ לכפר ולא ביסורין למרק אלא כולן תולין ומיתה ממרקת שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1022' data-rgl='14'> ישעיהו כב </span> ונגלה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>באזני ה' צבאות</span> אם יכופר העון הזה לכם עד תמותון היכי דמי חילול השם אמר רב כגון אנא אי שקילנא בישרא מטבחא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ולא יהיבנא דמי לאלתר</span> אמר אביי לא שנו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>באתרא דלא תבעי</span> אבל באתרא דתבעי לית לן בה אמר רבינא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ומתא מחסיא</span> אתרא דתבעי הוא אביי כדשקיל בישרא מתרי שותפי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>יהיב זוזא להאי וזוזא להאי</span> והדר מקרב להו גבי הדדי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ועביד חושבנא</span> רבי יוחנן אמר כגון אנא דמסגינא ארבע אמות בלא תורה ובלא תפילין יצחק דבי ר' ינאי אמר כל שחביריו מתביישין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מחמת שמועתו</span> <היינו חילול השם> [היכי דמי] אמר רב נחמן בר יצחק כגון דקא אמרי אינשי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שרא ליה מריה</span> לפלניא אביי אמר כדתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0506' data-rgl='5'> דברים ו </span> ואהבת את ה' אלהיך שיהא שם שמים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מתאהב על ידך</span> שיהא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>קורא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ושונה</span> ומשמש ת``ח ויהא משאו ומתנו בנחת עם הבריות מה הבריות אומרות עליו אשרי אביו שלמדו תורה אשרי רבו שלמדו תורה אוי להם לבריות שלא למדו תורה פלוני שלמדו תורה ראו כמה נאים דרכיו כמה מתוקנים מעשיו עליו הכתוב אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1049' data-rgl='3'> ישעיהו מט </span> ויאמר לי עבדי אתה ישראל אשר בך אתפאר אבל מי שקורא ושונה ומשמש ת``ח ואין משאו ומתנו באמונה ואין דבורו בנחת עם הבריות מה הבריות אומרות עליו אוי לו לפלוני שלמד תורה אוי לו לאביו שלמדו תורה אוי לו לרבו שלמדו תורה פלוני שלמד תורה ראו כמה מקולקלין מעשיו וכמה מכוערין דרכיו ועליו הכתוב אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1236' data-rgl='20'> יחזקאל לו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>באמור להם עם ה' אלה</span> ומארצו יצאו א``ר חמא <בר> [ברבי] חנינא גדולה תשובה שמביאה רפאות לעולם שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1314' data-rgl='5'> הושע יד </span> ארפא משובתם אוהבם נדבה ר' חמא <בר> [ברבי] חנינא רמי <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>כתיב שובו בנים</span> שובבים <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>דמעיקרא שובבים אתם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>וכתיב ארפא</span> משובתיכם לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>כאן מאהבה</span> כאן מיראה רב יהודה רמי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1103' data-rgl=' 14, 22'> ירמיהו ג </span> שובו בנים שובבים ארפא משובתיכם וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1103' data-rgl=' 11, 12, 6, 8'> ירמיהו ג </span> <הנה> [כי] אנכי בעלתי בכם ולקחתי אתכם אחד מעיר ושנים ממשפחה ל``ק כאן מאהבה או מיראה כאן ע``י יסורין אמר רבי לוי גדולה תשובה שמגעת עד כסא הכבוד שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1314' data-rgl=''> הושע יד </span> שובה ישראל עד ה' אלהי


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פו,ב גמרא
pgu: פו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר ר' יוחנן גדולה תשובה שדוחה את <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לא תעשה שבתורה</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1103' data-rgl='1'> ירמיהו ג </span> לאמר הן ישלח איש את אשתו והלכה מאתו והיתה לאיש אחר הישוב אליה עוד הלא חנוף תחנף הארץ ההיא ואת זנית רעים רבים ושוב אלי נאם ה' א``ר יונתן גדולה תשובה <שמקרבת> [שמביאה] את הגאולה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1059' data-rgl='20'> ישעיהו נט </span> ובא לציון גואל ולשבי פשע ביעקב מה טעם ובא לציון גואל משום דשבי פשע ביעקב אמר ריש לקיש גדולה תשובה שזדונות נעשות לו כשגגות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1314' data-rgl='2'> הושע יד </span> שובה ישראל עד ה' אלהיך <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כי כשלת בעונך</span> הא עון מזיד הוא וקא קרי ליה מכשול איני והאמר ריש לקיש גדולה תשובה שזדונות נעשות לו כזכיות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1233' data-rgl='19'> יחזקאל לג </span> ובשוב רשע מרשעתו ועשה משפט וצדקה עליהם <חיה> [הוא] יחיה לא קשיא כאן מאהבה כאן מיראה אמר ר' שמואל בר נחמני אמר ר' יונתן גדולה תשובה שמארכת שנותיו של אדם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1218' data-rgl='27'> יחזקאל יח </span> ובשוב רשע מרשעתו <חיו> [הוא] יחיה אמר ר' יצחק אמרי במערבא משמיה דרבה בר מרי בא וראה שלא כמדת הקדוש ברוך הוא מדת בשר ודם מדת בשר ודם מקניט את חבירו בדברים ספק <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מתפייס הימנו</span> ספק אין מתפייס הימנו וא``ת מתפייס הימנו ספק מתפייס בדברים ספק אין מתפייס בדברים אבל הקב``ה אדם עובר עבירה בסתר מתפייס ממנו בדברים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1314' data-rgl='3'> הושע יד </span> קחו עמכם דברים ושובו אל ה' ולא עוד אלא שמחזיק לו טובה שנאמר וקח טוב ולא עוד אלא שמעלה עליו הכתוב כאילו הקריב פרים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1314' data-rgl='3'> הושע יד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ונשלמה פרים שפתינו</span> שמא תאמר פרי חובה ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='1314' data-rgl='5'> הושע יד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ארפא משובתם</span> אוהבם <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>נדבה</span> תניא היה ר``מ אומר גדולה תשובה שבשביל יחיד שעשה תשובה מוחלין לכל העולם כולו שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1314' data-rgl='5'> הושע יד </span> ארפא משובתם אהבם נדבה כי שב אפי ממנו מהם לא נאמר אלא ממנו היכי דמי בעל תשובה אמר רב יהודה כגון שבאת לידו דבר עבירה פעם ראשונה ושניה וניצל הימנה מחוי רב יהודה באותה אשה באותו פרק באותו מקום א``ר יהודה רב רמי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2632' data-rgl='1'> תהילים לב </span> אשרי נשוי פשע <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כסוי חטאה</span> וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2828' data-rgl='14'> משלי כח </span> מכסה פשעיו לא יצליח לא קשיא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בחטא מפורסם</span> הא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בחטא שאינו מפורסם</span> רב זוטרא בר טוביה אמר רב נחמן כאן ב<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>עבירות שבין אדם לחבירו</span> כאן בעבירות שבין אדם למקום תניא ר' יוסי בר יהודה אומר אדם עובר עבירה פעם ראשונה מוחלין לו שניה מוחלין לו שלישית מוחלין לו רביעית אין מוחלין לו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1502' data-rgl=' 1, 4, 6'> עמוס ב </span> כה אמר ה' על שלשה פשעי ישראל ועל ארבעה לא אשיבנו <ונאמר> [ואומר]<span class='tlm-sfr' data-chp='2733' data-rgl='29'> איוב לג </span> הן כל אלה יפעל אל פעמים שלש עם גבר מאי ואומר וכי תימא הני מילי בציבור אבל ביחיד לא ת``ש הן כל אלה יפעל אל פעמים שלש עם גבר <מכאן ואילך אין מוחלין לו שנאמר על שלשה פשעי ישראל ועל ארבעה לא אשיבנו> ת``ר עבירות שהתודה עליהן יוה``כ זה לא יתודה עליהן יום הכפורים אחר ואם שנה בהן צריך להתודות יוה``כ אחר ואם לא שנה בהן וחזר והתודה עליהן עליו הכתוב אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2826' data-rgl='11'> משלי כו </span> ככלב שב על קיאו כסיל שונה באולתו רבי אליעזר בן יעקב אומר כ``ש שהוא משובח שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2651' data-rgl='5'> תהילים נא </span> כי פשעי אני אדע <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וחטאתי נגדי תמיד</span> אלא מה אני מקיים ככלב שב על קיאו וגו' כדרב הונא דאמר רב הונא כיון שעבר אדם עבירה ושנה בה הותרה לו הותרה לו סלקא דעתך אלא אימא נעשית לו כהיתר וצריך לפרוט את החטא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0232' data-rgl='31'> שמות לב </span> אנא חטא העם הזה חטאה גדלה ויעשו להם אלהי זהב דברי ר' יהודה בן בבא רבי עקיבא אומר אשרי נשוי פשע כסוי חטאה אלא מהו שאמר משה ויעשו להם אלהי זהב <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כדר' ינאי</span> דאמר ר' ינאי אמר משה לפני הקדוש ברוך הוא רבש``ע כסף וזהב שהרבית להם לישראל עד שאמרו די גרם להם שיעשו אלהי זהב שני פרנסים טובים עמדו להם לישראל משה ודוד משה אמר יכתב סורחני שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0420' data-rgl='12'> במדבר כ </span> יען לא האמנתם בי להקדישני דוד אמר אל יכתב סורחני שנאמר אשרי נשוי פשע כסוי חטאה משל דמשה ודוד למה הדבר דומה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לשתי נשים</span> שלקו בבית דין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אחת קלקלה</span> ואחת אכלה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>פגי שביעית</span> אמרה להן אותה שאכלה פגי שביעית בבקשה מכם הודיעו על מה היא לוקה שלא יאמרו על מה שזו לוקה זו לוקה הביאו פגי שביעית ותלו בצוארה והיו מכריזין לפניה ואומרין על עסקי שביעית היא לוקה מפרסמין את החנפין מפני חילול השם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1203' data-rgl='20'> יחזקאל ג </span> ובשוב צדיק מצדקו ועשה עול ונתתי מכשול לפניו תשובת <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>המוחלטין</span> מעכבת הפורענות ואע``פ שנחתם עליו גזר דין של פורענות <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>שלות רשעים סופה תקלה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>והרשות</span> מקברת את בעליה ערום נכנס לה וערום יצא ממנה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ולואי שתהא יציאה</span> כביאה רב כי הוה נפיק למידן דינא אמר הכי בצבו נפשיה לקטלא נפיק וצבו ביתיה לית הוא עביד וריקן לביתיה אזיל ולואי שתהא ביאה כיציאה רבא כי הוה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>נפיק לדינא</span> אמר הכ


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פז,א גמרא
pgu: פז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בצבו נפשיה</span> לקטלא נפיק <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>וצבו ביתיה לית הוא עביד</span> וריקן לביתיה אזיל <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ולואי שתהא ביאה</span> כיציאה וכי הוי חזי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אמבוהא</span> אבתריה אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2720' data-rgl='6'> איוב כ </span> אם יעלה לשמים שיאו וראשו לעב יגיע כגללו לנצח יאבד ראיו יאמרו איו רב זוטרא כי הוו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מכתפי ליה</span> בשבתא דריגלא הוה אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2827' data-rgl='24'> משלי כז </span> כי לא לעולם חסן ואם נזר לדור ודור<span class='tlm-sfr' data-chp='2818' data-rgl='5'> משלי יח </span> שאת פני רשע לא טוב לא טוב להם לרשעים שנושאין להם פנים בעולם הזה לא טוב לו לאחאב שנשאו לו פנים בעוה``ז שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09a21' data-rgl='29'> מלכים א כא </span> יען כי נכנע <אחאב מלפני> [מפני] לא אביא הרעה בימיו<span class='tlm-sfr' data-chp='2818' data-rgl='5'> משלי יח </span> להטות צדיק במשפט טוב להם לצדיקים שאין נושאין להם פנים בעוה``ז טוב לו למשה שלא נשאו לו פנים בעוה``ז שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0420' data-rgl='12'> במדבר כ </span> יען לא האמנתם בי להקדישני הא אילו האמנתם בי עדיין לא הגיע זמנם ליפטר מן העולם אשריהם לצדיקים לא דיין שהן זוכין אלא שמזכין לבניהם ולבני בניהם עד סוף כל הדורות שכמה בנים היו לו לאהרן שראויין לישרף כנדב ואביהוא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0310' data-rgl=''> ויקרא י </span> הנותרים אלא שעמד להם זכות אביהם אוי להם לרשעים לא דיין שמחייבין עצמן אלא שמחייבין לבניהם ולבני בניהם עד סוף כל הדורות הרבה בנים היו לו לכנען שראויין ליסמך כטבי עבדו של רבן גמליאל אלא שחובת אביהם גרמה להן כל המזכה את הרבים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אין חטא בא על ידו</span> וכל המחטיא את הרבים כמעט אין מספיקין בידו לעשות תשובה כל המזכה את הרבים אין חטא בא על ידו מ``ט כדי שלא יהא הוא בגיהנם ותלמידיו בגן עדן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2616' data-rgl='10'> תהילים טז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כי לא תעזוב נפשי</span> לשאול לא תתן חסידך לראות שחת וכל המחטיא את הרבים אין מספיקין בידו לעשות תשובה שלא יהא הוא בגן עדן ותלמידיו בגיהנם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2828' data-rgl=''> משלי כח </span> אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>עשוק בדם נפש</span> עד בור ינוס <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אל יתמכו בו</span>:  האומר אחטא ואשוב אחטא ואשוב:  למה לי למימר אחטא ואשוב אחטא ואשוב תרי זימני <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כדרב הונא</span> אמר רב דאמר רב הונא אמר רב כיון שעבר אדם עבירה ושנה בה הותרה לו הותרה לו סלקא דעתך אלא נעשית לו כהיתר:  אחטא ויום הכפורים מכפר אין יום הכפורים מכפר:  לימא מתני' דלא כרבי דתניא רבי אומר על כל עבירות שבתורה בין עשה תשובה בין לא עשה תשובה יוה``כ מכפר אפילו תימא רבי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אגב שאני</span>:  עבירות שבין אדם למקום וכו':  רמי ליה רב יוסף בר חבו לרבי אבהו עבירות שבין אדם לחבירו אין יוה``כ מכפר והא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a02' data-rgl='25'> שמואל א ב </span> אם יחטא איש לאיש ופללו אלהים מאן אלהים דיינא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אי הכי</span> אימא סיפא ואם לה' יחטא איש מי יתפלל לו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הכי קאמר</span> אם יחטא איש לאיש ופללו אלהים ימחול לו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואם לה' יחטא איש מי יתפלל בעדו</span> תשובה ומעשים טובים אמר ר' יצחק כל המקניט את חבירו אפילו בדברים צריך לפייסו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2806' data-rgl='1'> משלי ו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בני אם ערבת לרעך תקעת לזר כפיך</span> נוקשת באמרי פיך עשה זאת אפוא בני והנצל כי באת בכף רעך <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לך התרפס</span> ורהב רעיך אם ממון יש בידך התר לו פסת יד ואם לאו הרבה עליו ריעים <ואמר> [אמר] רב חסדא וצריך לפייסו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בשלש שורות</span> של שלשה בני אדם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2733' data-rgl='27'> איוב לג </span> ישור על אנשים ויאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>חטאתי</span> וישר העויתי ולא שוה לי <ואמר> [אמר] ר' יוסי בר חנינא כל המבקש מטו מחבירו אל יבקש ממנו יותר משלש פעמים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0150' data-rgl='17'> בראשית נ </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אנא שא נא ועתה שא נא</span> ואם מת מביא עשרה בני אדם ומעמידן על קברו ואומר חטאתי לה' אלהי ישראל ולפלוני שחבלתי בו ר' ירמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>הוה ליה מילתא לר' אבא בהדיה</span> אזל איתיב אדשא דר' אבא בהדי דשדיא אמתיה מיא מטא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>זרזיפי דמיא</span> ארישא אמר עשאוני כאשפה קרא אנפשיה<span class='tlm-sfr' data-chp='26b3' data-rgl='7'> תהילים קיג </span> מאשפות ירים אביון שמע ר' אבא ונפיק לאפיה אמר ליה השתא צריכנא למיפק אדעתך דכתיב לך התרפס ורהב רעיך ר' זירא כי הוה ליה מילתא בהדי איניש הוה <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>חליף ותני</span> לקמיה וממציא ליה כי היכי דניתי וניפוק ליה מדעתיה רב הוה ליה מילתא בהדי ההוא טבחא לא אתא לקמיה במעלי יומא דכפורי אמר איהו איזיל אנא לפיוסי ליה פגע ביה רב הונא אמר ליה להיכא קא אזיל מר אמר ליה לפיוסי לפלניא אמר אזיל אבא למיקטל נפשא אזל וקם עילויה הוה יתיב וקא פלי רישא דלי עיניה וחזייה אמר ליה אבא את זיל לית לי מילתא בהדך בהדי דקא פלי רישא אישתמיט גרמא ומחייה <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>בקועיה</span> וקטליה רב הוה פסיק <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>סידרא</span> קמיה דרבי עיי


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פז,ב גמרא
pgu: פז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אתא ר' חייא</span> הדר לרישא עייל בר קפרא הדר לרישא אתא ר``ש ברבי הדר לרישא אתא ר' חנינא <בר> [בר'] חמא אמר כולי האי נהדר וניזיל לא הדר איקפיד ר' חנינא אזל רב לגביה תליסר מעלי יומי דכפורי ולא איפייס והיכי עביד הכי והאמר ר' יוסי בר חנינא כל המבקש מטו מחבירו אל יבקש ממנו יותר משלש פעמים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>רב שאני</span> ורבי חנינא היכי עביד הכי והאמר רבא כל המעביר על מדותיו מעבירין לו על כל פשעיו אלא ר' חנינא חלמא חזי ליה לרב דזקפוהו בדיקלא וגמירי דכל דזקפוהו בדיקלא רישא הוי אמר שמע מינה בעי למעבד רשותא ולא איפייס כי היכי דליזיל ולגמר אורייתא בבבל ת``ר מצות וידוי ערב יוה``כ עם חשכה אבל אמרו חכמים יתודה קודם שיאכל וישתה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שמא תטרף דעתו</span> בסעודה ואע``פ שהתודה קודם שאכל ושתה מתודה לאחר שיאכל וישתה שמא אירע <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דבר קלקלה</span> בסעודה ואף על פי שהתודה ערבית יתודה שחרית שחרית יתודה במוסף במוסף יתודה במנחה במנחה יתודה בנעילה והיכן אומרו יחיד אחר תפלתו ושליח צבור אומרו באמצע מאי אמר אמר רב אתה יודע רזי עולם ושמואל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ממעמקי הלב</span> ולוי אמר ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בתורתך כתוב</span> לאמר ר' יוחנן אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>רבון העולמים</span> ר' יהודה אמר כי עונותינו רבו מלמנות וחטאתינו עצמו מספר רב המנונא אמר אלהי עד שלא נוצרתי איני כדאי עכשיו שנוצרתי כאילו לא נוצרתי עפר אני בחיי ק``ו במיתתי הרי אני לפניך ככלי מלא בושה וכלימה יהי רצון מלפניך שלא אחטא ומה שחטאתי מרוק ברחמיך אבל לא ע``י יסורין והיינו וידויא דרבא כולה שתא ודרב המנונא זוטא ביומא דכפורי אמר מר זוטרא לא אמרן אלא דלא אמר אבל אנחנו חטאנו אבל אמר אבל אנחנו חטאנו תו לא צריך דאמר בר המדודי הוה קאימנא קמיה דשמואל והוה יתיב וכי מטא שליחא דצבורא ואמר אבל אנחנו חטאנו קם מיקם אמר שמע מינה עיקר וידוי האי הוא תנן התם בשלשה פרקים בשנה כהנים נושאין את כפיהן ארבעה פעמים ביום בשחרית במוסף במנחה ובנעילת שערים ואלו הן שלשה פרקים בתעניות <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ובמעמדות</span> וביום הכפורים מאי נעילת שערים רב אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>צלותא יתירתא</span> ושמואל אמר מה אנו מה חיינו מיתיבי אור יוה``כ מתפלל שבע ומתודה בשחרית מתפלל שבע ומתודה במוסף מתפלל שבע ומתודה במנחה מתפלל שבע ומתודה בנעילה מתפלל שבע ומתודה תנאי היא דתניא יום הכפורים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עם חשיכה</span> מתפלל שבע ומתודה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>וחותם בוידוי</span> דברי ר``מ וחכמים אומרים מתפלל שבע ואם רצה לחתום בוידוי חותם תיובתא דשמואל תיובתא עולא בר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>נחית קמיה דרבא</span> פתח באתה בחרתנו וסיים במה אנו מה חיינו ושבחיה רב הונא בריה דרב נתן אמר ויחיד אומרה אחר תפלתו אמר רב תפלת נעילה פוטרת את של ערבית רב לטעמיה דאמר צלותא יתירא היא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>וכיון דצלי</span> ליה תו לא צריך ומי אמר רב הכי והאמר רב הלכה כדברי האומר תפלת ערבית רשות <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לדברי האומר חובה קאמר</span> מיתיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אור יום הכפורים</span> מתפלל שבע ומתודה שחרית שבע ומתודה מוסף שבע ומתודה בנעילה מתפלל שבע ומתודה ערבית מתפלל <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שבע מעין שמונה עשרה</span> רבי חנינא בן גמליאל משום אבותיו מתפלל שמונה עשרה שלימו


id: 2508
lvr: 25
prk: 08
nru: דף פח,א גמרא
pgu: פח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מפני שצריך לומר הבדלה בחונן הדעת <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>תנאי היא</span> דתניא כל חייבי טבילות טובלין כדרכן ביום הכפורים נדה ויולדת טובלות כדרכן בלילי יוה``כ בעל קרי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>טובל והולך עד המנחה</span> רבי יוסי אומר כל היום כולו ורמינהו הזב והזבה המצורע והמצורעת ובועל נדה וטמא מת טובלין כדרכן ביוה``כ נדה ויולדת טובלות כדרכן בלילי יוה``כ בעל קרי טובל והולך כל היום כולו ר' יוסי אומר מן המנחה ולמעלה אין יכול לטבול <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא קשיא</span> הא דצלי תפלת נעילה הא דלא צלי אי דצלי מאי טעמייהו דרבנן קא סברי רבנן טבילה בזמנה מצוה מכלל דר' יוסי סבר לאו מצוה והתניא הרי שהיה שם כתוב על בשרו ה``ז לא ירחץ ולא יסוך ולא יעמוד במקום הטנופת נזדמנה לו טבילת מצוה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כורך עליו גמי</span> ויורד וטובל רבי יוסי אומר יורד וטובל כדרכו ובלבד שלא ישפשף וקי``ל דבטבילה בזמנה מצוה פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ההיא</span> רבי יוסי בר יהודה היא דתניא ר' יוסי בר יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דיה לטבילה שתהא באחרונה</span> ת``ר הרואה קרי ביום הכפורים יורד וטובל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ולערב ישפשף</span> לערב מאי דהוה הוה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אימא מבערב</span> ישפשף <קא סבר מצוה לשפשף> תני תנא קמיה דרב נחמן הרואה קרי ביוה``כ <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>עונותיו מחולין</span> לו והתניא עונותיו סדורין מאי סדורין סדורין לימחל תנא דבי רבי ישמעאל הרואה קרי ביוה``כ <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ידאג כל השנה כולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואם עלתה לו שנה</span> מובטח לו שהוא בן העולם הבא אמר רב נחמן בר יצחק תדע שכל העולם כולו רעב והוא שבע כי אתא רב דימי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מפיש חיי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>סגי ומסגי</span>:
<BR


