# bavli

id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קיז,ב משנה
pgu: קיז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  מצילין מזון ג' סעודות הראוי לאדם לאדם הראוי לבהמה לבהמה כיצד נפלה דליקה בלילי שבת מצילין מזון ג' סעודות בשחרית מצילין מזון ב' סעודות במנחה מזון סעודה אחת ר' יוסי אומר לעולם מצילין מזון שלש סעודות


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קיז,ב גמרא
pgu: קיז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מכדי בהיתרא קטרח נציל טפי אמר רבא מתוך שאדם בהול על ממונו אי שרית ליה אתי לכבויי א``ל אביי אלא הא דתניא נשברה לו חבית בראש גגו מביא כלי ומניח תחתיה ובלבד שלא יביא כלי אחר ויקלוט כלי אחר ויצרף התם מאי גזירה איכא ה``נ גזירה שמא יביא כלי דרך רה``ר גופא נשברה לו חבית בראש גגו מביא כלי ומניח תחתיה ובלבד שלא יביא כלי אחר ויקלוט כלי אחר ויצרף נזדמן לו אורחין מביא כלי אחר וקולט כלי אחר ומצרף ולא יקלוט ואחר כך יזמין אלא יזמין ואח``כ יקלוט ואין מערימין בכך משום רבי יוסי בר יהודה אמרו מערימין לימא בפלוגתא דרבי אליעזר ור' יהושע קמיפלגי דתניא אותו ואת בנו שנפלו לבור רבי אליעזר אומר מעלה את הראשון על מנת לשוחטו והשני עושה לו פרנסה במקומו בשביל שלא ימות רבי יהושע אומר מעלין את הראשון על מנת לשוחטו ואינו שוחטו ומערים ומעלה את השני רצה זה שוחט רצה זה שוחט ממאי דילמא עד כאן לא קאמר רבי אליעזר התם דאפשר בפרנסה אבל הכא דלא אפשר לא ועד כאן לא קאמר רבי יהושע התם משום דאיכא צער בעלי חיים אבל הכא דליכא צער בעלי חיים לא ת``ר הציל פת נקיה אין מציל פת הדראה פת הדראה מציל פת נקיה ומצילין מיום הכפורים לשבת אבל לא משבת ליום הכפורים ואין צריך לומר משבת ליום טוב ולא משבת לשבת הבאה ת``ר שכח פת בתנור וקידש עליו היום מצילין מזון שלש סעודות ואומר לאחרים בואו והצילו לכם וכשהוא רודה לא ירדה במרדה אלא בסכין איני והא תנא דבי רבי ישמעאל<span class='tlm-sfr' data-chp='0220' data-rgl='9'> שמות כ </span> לא תעשה כל מלאכה יצא תקיעת שופר ורדיית הפת שהיא חכמה ואינה מלאכה כמה דאפשר לשנויי משנינן א``ר חסדא לעולם ישכים אדם להוצאת שבת שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0216' data-rgl='5'> שמות טז </span> והיה ביום הששי והכינו את אשר יביאו לאלתר אמר ר' אבא בשבת חייב אדם לבצוע על שתי ככרות דכתיב לחם משנה אמר רב אשי חזינא ליה לרב כהנא דנקט תרתי ובצע חדא אמר לקטו כתיב רבי זירא הוה בצע אכולה שירותיה אמר ליה רבינא לרב אשי והא מיחזי כרעבתנותא אמר ליה כיון דכל יומא לא עביד והאידנא הוא דקעביד לא מיחזי כרעבתנותא רבי אמי ורבי אסי כי מיקלע להו ריפתא דעירובא שרו עילויה אמרי הואיל ואיתעביד בה חדא מצוה ליתעביד בה מצוה אחרינא:  כיצד נפלה דליקה כו':  ת``ר כמה סעודות חייב אדם לאכול בשבת שלש רבי חידקא אומר ארבע א``ר יוחנן ושניהם מקרא אחד דרשו<span class='tlm-sfr' data-chp='0216' data-rgl='25'> שמות טז </span> ויאמר משה אכלוהו היום כי שבת היום לה' היום לא תמצאהו בשדה רבי חידקא סבר הני תלתא היום לבר מאורתא ורבנן סברי בהדי דאורתא תנן נפלה דליקה בלילי שב


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קיח,א גמרא
pgu: קיח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מצילין מזון ג' סעודות מאי לאו דלא אכל לא דאכל שחרית מצילין מזון שתי סעודות מאי לאו דלא אכל לא דאכל במנחה מצילין מזון סעודה אחת מאי לאו דלא אכל לא דאכל והא מדקתני סיפא רבי יוסי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לעולם מצילין מזון ג' סעודות</span> מכלל דתנא קמא ג' סבירא ליה אלא מחוורתא מתני' דלא כרבי חידקא והא דתנן מי שיש לו מזון שתי סעודות <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לא יטול</span> מן ה<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תמחוי</span> מזון ארבע עשרה לא יטול מן ה<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>קופה</span> מני לא רבנן ולא רבי חידקא אי רבנן חמסרי הויין אי רבי חידקא שית סרי הויין לעולם רבנן דאמרינן ליה מאי דבעית למיכל באפוקי שבתא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אכליה בשבתא</span> לימא רבנן היא ולא ר' חידקא אפי' תימא ר' חידקא דאמרינן ליה מאי דבעית למיכל במעלי שבתא אכליה לאורתא וכולי יומא דמעלי שבתא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בתעניתא מותבינן ליה</span> אלא הא מני רבי עקיבא היא דאמר עשה שבתך חול ואל תצטרך לבריות והא דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אין פוחתין לעני העובר ממקום למקום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מככר</span> בפונדיון מד' סאין בסלע <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לן נותנין לו פרנסת לינה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ואם שבת</span> נותנין לו מזון ג' סעודות לימא רבנן היא ולא ר' חידקא לעולם ר' חידקא כגון דאיכא סעודה בהדיה דאמרינן ליה הא דאיכא בהדך אכליה וכי אזיל בריקן אזיל דמלווינן ליה סעודה בהדיה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מאי פרנסת לינה</span> אמר רב פפא פוריא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בי סדיא</span>:  ת``ר קערות שאכל בהן ערבית מדיחן לאכול בהן שחרית שחרית מדיחן לאכול בהן בצהרים בצהרים מדיחן לאכול בהן במנחה מן המנחה ואילך שוב אינו מדיח אבל כוסות וקיתוניות וצלוחיות מדיח והולך כל היום כולו לפי שאין קבע לשתיה א``ר שמעון בן פזי א``ר יהושע בן לוי משום בר קפרא כל המקיים שלש סעודות בשבת ניצול משלש פורעניות מ<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>חבלו של משיח</span> ומדינה של גיהנם וממלחמת גוג ומגוג מחבלו של משיח כתיב הכא יום וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='2403' data-rgl='23'> מלאכי ג </span> הנה אנכי שולח לכם את אליה הנביא לפני בוא יום וגו' מדינה של גיהנם כתיב הכא יום וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='2101' data-rgl='15'> צפניה א </span> יום עברה היום ההוא ממלחמת גוג ומגוג כתיב הכא יום וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='1238' data-rgl='18'> יחזקאל לח </span> ביום בא גוג א``ר יוחנן משום רבי יוסי כל המענג את השבת נותנין לו נחלה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בלי מצרים</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1058' data-rgl='14'> ישעיהו נח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אז תתענג</span> על ה' והרכבתיך על במתי ארץ והאכלתי


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קיח,ב גמרא
pgu: קיח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>נחלת יעקב</span> אביך וגו' לא כאברהם שכתוב בו<span class='tlm-sfr' data-chp='0113' data-rgl='17'> בראשית יג </span> קום התהלך בארץ לארכה וגו' ולא כיצחק שכתוב בו<span class='tlm-sfr' data-chp='0126' data-rgl='3'> בראשית כו </span> כי לך ולזרעך אתן את כל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הארצות האל</span> אלא כיעקב שכתוב בו<span class='tlm-sfr' data-chp='0128' data-rgl='14'> בראשית כח </span> ופרצת ימה וקדמה וצפונה ונגבה ר``נ בר יצחק אמר ניצול משעבוד <גליות> {מלכיות} כתיב הכא והרכבתיך על במתי ארץ וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0533' data-rgl='29'> דברים לג </span> ואתה על במותימו תדרוך אמר רב יהודה אמר רב כל המענג את השבת נותנין לו משאלות לבו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2637' data-rgl='4'> תהילים לז </span> והתענג על ה' ויתן לך משאלות לבך עונג זה איני יודע מהו כשהוא אומר וקראת לשבת עונג הוי אומר זה עונג שבת במה מענגו רב יהודה בריה דרב שמואל בר שילת משמי' דרב אמר ב<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תבשיל של תרדין</span> ודגים גדולים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ראשי שומין</span> רב חייא בר אשי אמר רב אפי' דבר מועט ולכבוד שבת עשאו הרי זה עונג מאי היא א``ר פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כסא דהרסנא</span> אמר ר' חייא בר אבא א``ר יוחנן כל המשמר שבת כהלכתו אפי' עובד ע``ז [כדור] אנוש מוחלין לו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1056' data-rgl='2'> ישעיהו נו </span> אשרי אנוש יעשה זאת וגו' מחללו אל תקרי מחללו אלא מחול לו אמר רב יהודה אמר רב אלמלי שמרו ישראל שבת ראשונה לא שלטה בהן אומה ולשון שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0216' data-rgl='27'> שמות טז </span> ויהי ביום השביעי יצאו מן העם ללקוט וכתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בתריה</span> ויבא עמלק אמר רבי יוחנן משום רבי שמעון בן יוחי אלמלי משמרין ישראל שתי שבתות כהלכתן מיד נגאלים שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1056' data-rgl=' 1, 4'> ישעיהו נו </span> כה אמר ה' לסריסים אשר ישמרו את שבתותי וכתיב בתריה והביאותים אל הר קדשי וגו' א``ר יוסי יהא חלקי מאוכלי שלש סעודות בשבת א``ר יוסי יהא חלקי מגומרי הלל בכל יום איני והאמר מר הקורא הלל בכל יום <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הרי זה מחרף ומגדף</span> כי קאמרינן ב<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>פסוקי דזמרא</span> א``ר יוסי יהא חלקי ממתפללים עם <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דמדומי חמה</span> א``ר חייא בר אבא א``ר יוחנן מצוה להתפלל עם דמדומי חמה א``ר זירא מאי קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='2672' data-rgl='5'> תהילים עב </span> ייראוך <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>עם שמש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ולפני ירח</span> דור דורים וא``ר יוסי יהא חלקי ממתי בחולי מעיים דאמר מר רובן של צדיקים מתים בחולי מעיים וא``ר יוסי יהא חלקי ממתי בדרך מצוה וא``ר יוסי יהא חלקי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ממכניסי שבת בטבריא</span> וממוציאי שבת בצפורי וא``ר יוסי יהא חלקי ממושיבי בהמ``ד ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ממעמידי</span> בהמ``ד וא``ר יוסי יהא חלקי מגבאי צדקה ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ממחלקי</span> צדקה וא``ר יוסי יהא חלקי ממי שחושדין אותו ואין בו אמר רב פפא לדידי חשדן ולא הוה בי א``ר יוסי חמש בעילות בעלתי ונטעתי חמשה ארזים בישראל ומאן אינון ר' ישמעאל ברבי יוסי ור' אלעזר בר``י ור' חלפתא בר``י ור' אבטילס בר``י ורבי מנחם בר' יוסי והאיכא ורדימס היינו ורדימס היינו מנחם ואמאי קרי ליה ורדימס שפניו דומין לורד למימרא דרבי יוסי מצות עונה לא קיים אלא אימא חמש בעילות <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בעלתי ושניתי</span> אמר רבי יוסי מימי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לא קריתי לאשתי אשתי</span> ולשורי שורי אלא ל<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אשתי ביתי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ולשורי שדי</span> אמר ר' יוסי מימי לא נסתכלתי במילה שלי איני והאמרו ליה לרבי מאי טעמא קראו לך רבינו הקדוש אמר להו מימי לא נסתכלתי במילה שלי ברבי מילתא אחריתי הוה ביה שלא הכניס ידו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>תחת אבנטו</span> וא``ר יוסי מימי לא ראו קורות ביתי אימרי חלוקי וא``ר יוסי מימי לא עברתי על דברי חברי יודע אני בעצמי שאיני כהן אם אומרים לי חבירי עלה לדוכן אני עולה וא``ר יוסי מימי <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>לא אמרתי דבר וחזרתי לאחורי</span> אמר רב נחמן תיתי לי דקיימית ג' סעודות בשבת אמר רב יהודה תיתי לי דקיימית עיון תפלה אמר רב הונא בריה דרב יהושע תיתי לי דלא סגינא ד' אמות בגילוי הראש אמר רב ששת תיתי לי דקיימית מצות תפילין ואמר ר``נ תיתי לי דקיימית מצות ציצית אמר ליה רב יוסף לרב יוסף בריה דרבה אבוך במאי זהיר טפי אמר ליה בציצית יומא חד הוה קא סליק בדרגא איפסיק ליה חוטא ולא נחית ואתא כמה דלא רמיה ואמר אביי תיתי לי דכי חזינא צורבא מרבנן דשלים מסכתי


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קיט,א גמרא
pgu: קיט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>עבידנא יומא טבא לרבנן</span> אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תיתי לי</span> דכי אתא צורבא מרבנן לקמאי לדינא לא מזיגנא רישי אבי סדיא כמה דלא מהפיכנא בזכותי' אמר מר בר רב אשי פסילנא ליה לצורבא מרבנן לדינא מ``ט דחביב עלי כגופאי ואין אדם רואה חובה לעצמו רבי חנינא מיעטף וקאי אפניא דמעלי שבתא אמר בואו ונצא לקראת שבת המלכה רבי ינאי לביש מאניה מעלי שבת ואמר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בואי כלה</span> בואי כלה רבה בר רב הונא איקלע לבי רבה בר רב נחמן קריבו ליה תלת סאוי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>טחיי</span> א``ל מי הוה ידעיתון דאתינא אמרו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מי עדיפת לן מינה</span> רבי אבא זבן בתליסר אסתירי פשיטי בישרא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מתליסר טבחי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ומשלים להו אצינורא דדשא</span> ואמר להו אשור <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>הייא</span> אשור הייא ר' אבהו הוה יתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אתכתקא דשינא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ומושיף נורא</span> רב ענן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לביש גונדא</span> דתנא דבי רבי ישמעאל בגדים שבישל בהן קדירה לרבו אל ימזוג בהן כוס לרבו רב ספרא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מחריך רישא</span> רבא מלח שיבוטא רב הונא מדליק שרגי רב פפא גדיל פתילתא רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>פרים</span> סילקא רבה ורב יוסף מצלחי ציבי ר' זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מצתת צתותי</span> רב נחמן בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מכתף ועייל מכתף ונפיק</span> אמר אילו מקלעין לי ר' אמי ור' אסי מי לא מכתיפנא קמייהו ואיכא דאמרי ר' אמי ורבי אסי מכתפי ועיילי מכתפי ונפקי אמרי אילו איקלע לן רבי יוחנן מי לא מכתפינן קמיה יוסף מוקיר שבי הוה ההוא נכרי בשבבותיה דהוה נפישי נכסיה טובא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אמרי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כלדאי</span></span> כולהו נכסי יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מוקר שבי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אכיל להו</span> אזל זבנינהו לכולהו ניכסי זבן בהו מרגניתא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אותבה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>סייניה</span></span> בהדי דקא עבר מברא אפרחיה זיקא שדייה במיא בלעיה כוורא אסקוה אייתוה אפניא דמעלי שבתא אמרי מאן זבין כי השתא אמרי להו זילו אמטיוהו לגבי יוסף מוקר שבי דרגיל דזבין אמטיוה ניהליה זבניה קרעיה אשכח ביה מרגניתא זבניה בתליסר עיליתא דדינרי דדהבא פגע ביה ההוא סבא אמר מאן דיזיף שבתא פרעיה שבתא בעא מיניה רבי מר' ישמעאל ברבי יוסי עשירים שבא``י <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>במה הן זוכין</span> א``ל בשביל שמעשרין שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0514' data-rgl='22'> דברים יד </span> עשר תעשר עשר בשביל שתתעשר שבבבל במה הן זוכין א``ל בשביל שמכבדין את התורה ושבשאר ארצות במה הן זוכין א``ל בשביל שמכבדין את השבת דאמר רבי חייא בר אבא פעם אחת נתארחתי אצל בעל הבית בלודקיא והביאו לפניו שלחן של זהב משוי ששה עשר בני אדם ושש עשרה שלשלאות של כסף קבועות בו וקערות וכוסות וקיתוניות וצלוחיות קבועות בו ועליו כל מיני מאכל וכל מיני מגדים ובשמים וכשמניחים אותו אומרים<span class='tlm-sfr' data-chp='2624' data-rgl='1'> תהילים כד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>לה' הארץ</span> ומלואה וגו' וכשמסלקין אותו אומרים<span class='tlm-sfr' data-chp='26b5' data-rgl='16'> תהילים קטו </span> השמים שמים לה' <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>והארץ נתן לבני אדם</span> אמרתי לו בני במה זכית לכך אמר לי קצב הייתי ומכל בהמה שהיתה נאה אמרתי זו תהא לשבת אמרתי לו [אשריך שזכית] וברוך המקום שזיכך לכך א``ל קיסר לרבי יהושע בן חנניא מפני מה תבשיל של שבת ריחו נודף אמר לו תבלין אחד יש לנו ושבת שמו שאנו מטילין לתוכו וריחו נודף אמר לו תן לנו הימנו אמר לו כל המשמר את השבת מועיל לו ושאינו משמר את השבת אינו מועיל לו א``ל ריש גלותא לרב המנונא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1058' data-rgl='13'> ישעיהו נח </span> ולקדוש ה' מכובד א``ל זה יוה``כ שאין בו לא אכילה ולא שתיה אמרה תורה כבדהו בכסות נקיה <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>וכבדתו</span> רב אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>להקדים</span> ושמואל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>לאחר</span> אמרו ליה בני רב פפא בר אבא לרב פפא כגון אנן דשכיח לן בישרא וחמרא כל יומא במאי נישנייה אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>אי רגיליתו לאקדומי</span> אחרוה אי רגיליתו לאחרוה אקדמוה רב ששת בקיטא מותיב להו לרבנן היכא דמטיא שימשא בסיתוא מותיב להו לרבנן היכא דמטיא טולא כי היכי דליקומו הייא ר' זיר


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קיט,ב גמרא
pgu: קיט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מהדר אזוזי זוזי דרבנן</span> א``ל במטותא מינייכו לא תחללוניה אמר רבא ואיתימא ר' יהושע בן לוי אפי' יחיד המתפלל בע``ש צריך לומר ויכולו דאמר רב המנונא כל המתפלל בע``ש ואומר ויכולו מעלה עליו הכתוב כאילו נעשה שותף להקב``ה במעשה בראשית שנאמר ויכולו אל תקרי ויכולו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ויכלו</span> אמר רבי אלעזר מניין שהדיבור כמעשה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2633' data-rgl='6'> תהילים לג </span> בדבר ה' שמים נעשו אמר רב חסדא אמר מר עוקבא כל המתפלל בע``ש ואומר ויכולו שני מלאכי השרת המלוין לו לאדם מניחין ידיהן על ראשו ואומרים לו<span class='tlm-sfr' data-chp='1006' data-rgl='7'> ישעיהו ו </span> וסר עונך וחטאתך תכופר תניא ר' יוסי בר יהודה אומר שני מלאכי השרת מלוין לו לאדם בע``ש מבית הכנסת לביתו אחד טוב ואחד רע וכשבא לביתו ומצא נר דלוק ושלחן ערוך ומטתו מוצעת מלאך טוב אומר יהי רצון שתהא לשבת אחרת כך ומלאך רע עונה אמן בעל כרחו ואם לאו מלאך רע אומר יהי רצון שתהא לשבת אחרת כך ומלאך טוב עונה אמן בעל כרחו אמר ר' אלעזר לעולם יסדר אדם שלחנו בע``ש אע``פ שאינו צריך אלא לכזית ואמר ר' חנינא לעולם יסדר אדם שלחנו במוצאי שבת אע``פ שאינו צריך אלא לכזית <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חמין</span> במוצאי שבת <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מלוגמא</span> פת חמה במוצאי שבת מלוגמא ר' אבהו הוה עבדין ליה באפוקי שבתא עיגלא תילתא הוה אכיל מיניה כולייתא כי גדל אבימי בריה א``ל למה לך לאפסודי כולי האי נשבוק כולייתא ממעלי שבתא שבקוהו ואתא אריא אכליה אריב``ל כל העונה אמן יהא שמיה רבא מברך <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בכל כחו</span> קורעין לו גזר דינו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0705' data-rgl='2'> שופטים ה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בפרוע פרעות</span> בישראל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בהתנדב עם ברכו</span> ה' מ``ט בפרוע פרעות משום דברכו ה' רבי חייא בר אבא א``ר יוחנן אפילו יש בו שמץ של עבודה זרה מוחלין לו כתיב הכא בפרוע פרעות וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0232' data-rgl='25'> שמות לב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כי פרוע</span> הוא אמר ריש לקיש כל העונה אמן בכל כחו פותחין לו שערי ג``ע שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1026' data-rgl='2'> ישעיהו כו </span> פתחו שערים ויבא גוי צדיק שומר אמונים אל תיקרי שומר אמונים אלא שאומרים אמן מאי אמן א``ר חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אל מלך נאמן</span> א``ר יהודה בריה דרב שמואל משמיה דרב אין הדליקה מצויה אלא במקום שיש חילול שבת שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1117' data-rgl='27'> ירמיהו יז </span> ואם לא תשמעו אלי לקדש את יום השבת ולבלתי שאת משא וגו' והצתי אש בשעריה ואכלה ארמנות ירושלים ולא תכבה מאי ולא תכבה אמר רב נחמן בר יצחק בשעה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שאין בני אדם מצויין לכבותה</span> אמר אביי לא חרבה ירושלים אלא בשביל שחללו בה את השבת שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1222' data-rgl='26'> יחזקאל כב </span> ומשבתותי העלימו עיניהם ואחל בתוכם אמר ר' אבהו לא חרבה ירושלים אלא בשביל שביטלו ק``ש שחרית וערבית שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1005' data-rgl='11'> ישעיהו ה </span> הוי משכימי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בבקר</span> שכר ירדפו וגו' וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1005' data-rgl='12'> ישעיהו ה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>והיה כנור ונבל</span> תוף וחליל ויין משתיהם ואת פועל ה' לא יביטו וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1005' data-rgl='13'> ישעיהו ה </span> לכן גלה עמי מבלי דעת אמר רב המנונא לא חרבה ירושלים אלא בשביל שביטלו בה תינוקות של בית רבן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1106' data-rgl='11'> ירמיהו ו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שפוך על עולל</span> בחוץ וגו' מה טעם שפוך משום דעולל בחוץ אמר עולא לא חרבה ירושלים אלא מפני שלא היה להם בושת פנים זה מזה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1106' data-rgl='15'> ירמיהו ו </span> הובישו כי תועבה עשו גם בוש לא יבושו וגו' אמר ר' יצחק לא חרבה ירושלים אלא בשביל שהושוו קטן וגדול שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1024' data-rgl='2'> ישעיהו כד </span> והיה כעם ככהן וכתיב בתריה הבוק תבוק הארץ אמר רב עמרם בריה דר``ש בר אבא א``ר שמעון בר אבא א``ר חנינא לא חרבה ירושלים אלא בשביל שלא הוכיחו זה את זה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3201' data-rgl='6'> איכה א </span> היו שריה כאילים לא מצאו מרעה מה איל זה ראשו של זה בצד זנבו של זה אף ישראל שבאותו הדור כבשו פניהם בקרקע ולא הוכיחו זה את זה א``ר יהודה לא חרבה ירושלים אלא בשביל שביזו בה ת``ח שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='25b36' data-rgl='16'> דברי הימים ב לו </span> ויהיו מלעיבים במלאכי האלהים ובוזים דבריו ומתעתעים בנביאיו עד עלות חמת ה' בעמו עד [ל]אין מרפא מאי עד לאין מרפא אמר רב יהודה אמר רב כל המבזה ת``ח אין לו רפואה למכתו אמר רב יהודה אמר רב מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='25a16' data-rgl='22'> דברי הימים א טז </span> אל תגעו במשיחי ובנביאי אל תרעו אל תגעו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>במשיחי אלו תינוקות של בית רבן</span> ובנביאי אל תרעו אלו ת``ח אמר ריש לקיש משום רבי יהודה נשיאה אין העולם מתקיים אלא בשביל הבל תינוקות של בית רבן א``ל רב פפא לאביי דידי ודידך מאי א``ל אינו דומה הבל שיש בו חטא להבל שאין בו חטא ואמר ריש לקיש משום ר``י נשיאה אין מבטלין תינוקות של בית רבן אפי' לבנין בית המקדש ואמר ר``ל לר``י נשיאה כך מקובלני מאבותי ואמרי לה מאבותיך כל עיר שאין בה תינוקות של בית רבן <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מחריבין</span> אותה רבינא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מחרימין</span> אותה ואמר רבא לא חרבה ירושלים אלא בשביל שפסקו ממנה אנשי אמנה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1105' data-rgl='1'> ירמיהו ה </span> שוטטו בחוצות ירושלים וראו נא [ודעו ובקשו ברחובותיה אם תמצאו איש] <אם יש איש> עושה משפט מבקש אמונה ואסלח לה איני והאמר רב קטינא אפי' בשעת כשלונה של ירושלים לא פסקו ממנה אנשי אמנה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl='6'> ישעיהו ג </span> כי יתפש איש באחיו בית אביו <לאמר> שמלה לכה קצין תהיה לנו דברים שבני אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מתכסין בהן כשמלה</span> ישנן בידיך והמכשלה הזאת תחת יד


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכ,א גמרא
pgu: קכ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  דברים שאין בני אדם עומדין עליהם אלא אם כן נכשלים בהן ישנן תחת ידיך קצין תהיה לנו<span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl='7'> ישעיהו ג </span> ישא ביום ההוא לאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא אהיה חובש</span> וגו' אין ישא אלא לשון שבועה וכן הוא אומר לא תשא את שם ה' לא אהיה חובש לא אהיה מחובשי עצמן בבית המדרש ובביתי אין לחם ואין שמלה שאין בידי לא מקרא ולא משנה ולא <גמרא> {תלמוד} <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וממאי</span> דילמא שאני התם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דאי אמר להו גמירנא</span> אמרו ליה אימא לן הוה ליה למימר גמר ושכח מאי לא אהיה חובש כלל לא קשיא כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בדברי תורה</span> כאן במשא ומתן


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכ,א משנה
pgu: קכ
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מצילין סל מלא ככרות אע``פ שיש בו מאה סעודות <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ועיגול של דבילה</span> וחבית של יין ואומר לאחרים בואו והצילו לכם ואם היו פיקחין עושין עמו חשבון אחר השבת להיכן מצילין אותן <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>לחצר המעורבת</span> בן בתירה אומר אף לשאינה מעורבת ולשם מוציא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כל כלי תשמישו</span> ולובש כל מה שיכול ללבוש ועוטף כל מה שיכול לעטוף ר' יוסי אומר י``ח כלים וחוזר ולובש ומוציא ואומר לאחרים בואו והצילו עמי


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכ,א גמרא
pgu: קכ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  והא תנא ליה רישא ג' סעודות ותו לא אמר רב הונא לא קשיא כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בבא להציל</span> כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בבא לקפל</span> בא להציל מציל את כולן בא לקפל אינו מקפל אלא מזון ג' סעודות ר' אבא בר זבדא אמר רב אידי ואידי בבא לקפל ולא קשיא כאן לאותה חצר כאן לחצר אחרת בעי רב הונא בריה דרב יהושע <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>פירש טליתו וקיפל והניח</span> וקיפל והניח מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כבא להציל דמי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>או כבא לקפל דמי</span> מדאמר רבא אטעיה רב שיזבי לרב חסדא ודרש ובלבד שלא יביא כלי שהוא מחזיק יותר מג' סעודות ש``מ כבא להציל דמי ושפיר דמי א``ל רב נחמן בר יצחק לרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מאי טעותא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אמר ליה</span> דקתני ובלבד שלא יביא כלי אחר ויקלוט כלי אחר ויצרף כלי אחר הוא דלא אבל בההוא מנא כמה דבעי מציל:  <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ועיגול של דבילה</span> כו':  חשבון מאי עבידתיה מהפקירא קזכו אמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מדת חסידות</span> שנו כאן אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>חסידי אגרא דשבתא שקלי</span> אלא אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הכא בירא שמים עסקינן</span> ולא ניחא ליה דליתהני מאחרים <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ובחנם נמי לא ניחא ליה דליטרח</span> והכי קאמר ואם היו פיקחין דידעי דכה``ג לאו שכר שבת הוא עושין עמו חשבון לאחר השבת:  ולהיכן מצילין כו':  מ``ש הכא דקתני לכם ומ``ש הכא דקתני עמי אמרי גבי מזונות קתני לכם משום דלא קא חזו אלא מזון ג' סעודות אבל גבי לבושים קתני עמי משום דקחזי ליה לכולי יומא:  ת``ר לובש מוציא ופושט וחוזר ולובש ומוציא ופושט ואפילו כל היום כולו דברי רבי מאיר רבי יוסי אומר שמנה עשר כלים ואלו הם שמנה עשר כלים <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מקטורן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אונקלי</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='31'>פונדא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>קלבוס</span> של פשתן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='33'>חלוק</span> ואפיליות ו<span class='tlm-rsh' data-nro='35'>מעפורת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>ושני ספרקין</span> ושני מנעלים ושני אנפילאות וב' פרגד ו<span class='tlm-rsh' data-nro='39'>חגור</span> שבמתניו וכובע שבראשו <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>וסודר שבצוארו</span>


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכ,א משנה
pgu: קכ
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  ר' שמעון בן ננס אומר פורסין <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>עור של גדי</span> על גבי שידה תיבה ומגדל שאחז בהן את האור <span class='tlm-rsh' data-nro='42'>מפני שהוא מחרך</span> ועושין מחיצה בכל הכלים בין מלאין בין ריקנים בשביל שלא תעבור הדליקה רבי יוסי אוסר בכלי חרס חדשים מלאין מים לפי שאין יכולין לקבל את האור והן מתבקעין ומכבין את הדליקה


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכ,א גמרא
pgu: קכ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב יהודה אמר רב טלית שאחז בה האור מצד אחד נותנין עליה מים מצד אחר ואם כבתה כבתה מיתיבי טלית שאחז בה האור מצד אחד פושטה ומתכסה בה ואם כבתה כבתה וכן ספר תורה שאחז בו האור פושטו וקורא בו ואם כבה כב


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכ,ב גמרא
pgu: קכ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  הוא דאמר כר' שמעון בן ננס אימר דאמר רבי שמעון בן ננס מפני שהוא מחרך <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>גרם כיבוי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מי אמר</span> אין מדקתני סיפא רבי יוסי אוסר בכלי חרס חדשים מלאים מים שאינן יכולים לקבל את האור והן מתבקעין ומכבין את הדליקה מכלל דתנא קמא שרי ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>נר</span> שעל גבי טבלא מנער את הטבלא והיא נופלת ואם כבתה כבתה אמרי דבי רבי ינאי לא שנו אלא בשוכח אבל במניח נעשה בסיס לדבר האסור תנא נר שאחורי הדלת פותח ונועל כדרכו ואם כבתה כבתה לייט עלה רב אמר ליה רבינא לרב אחא בריה דרבא ואמרי לה רב אחא בריה דרבא לרב אשי מאי טעמא לייט עלה רב אילימא משום דרב סבר לה כרבי יהודה ותנא קתני לה כר' שמעון משום דרב סבר לה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כר' יהודה</span> כל דתני כר' שמעון מילט לייט ליה אמר ליה בהא אפילו ר' שמעון מודה דהא אביי ורבא דאמרי תרוייהו מודה רבי שמעון <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בפסיק רישיה</span> ולא ימות אמר רב יהודה פותח אדם דלת כנגד מדורה בשבת לייט עלה אביי במאי עסקינן אילימא ברוח מצויה מאי טעמיה דמאן דאסר אי ברוח שאינה מצויה מאי טעמא דמאן דשרי לעולם ברוח מצויה מר סבר גזרינן ומר סבר לא גזרינן:  עושין מחיצה כו':  למימרא דרבנן סברי גרם כבוי מותר ורבי יוסי סבר גרם כבוי אסור והא איפכא שמעינן להו דתניא עושין מחיצה בכלים ריקנין ובמלאין שאין דרכן להשתבר ואלו מלאין שאין דרכן להשתבר כלי מתכות רבי יוסי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אף כלי כפר שיחין</span> וכלי כפר חנניה אין דרכן להשתבר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וכי תימא איפוך מתני'</span> ורבי יוסי דברייתא לדבריהם קאמר ומי מצית אפכת לה והאמר רבה בר תחליפא משמיה דרב מאן תנא גרם כבוי אסור ר' יוסי אלא לעולם לא תיפוך וברייתא כולה ר' יוסי היא וחסורי מחסרא והכי קתני עושין מחיצה בכלים ריקנין ובמלאים שאין דרכן להשתבר ואלו הן כלים שאין דרכן להשתבר כלי מתכות וכלי כפר שיחין וכלי כפר חנניה נמי אין דרכן להשתבר שר' יוסי אומר אף כלי כפר שיחין וכלי כפר חנניה אין דרכן להשתבר ורמי דרבנן אדרבנן ורמי דרבי יוסי אדרבי יוסי דתניא הרי שהיה שם כתוב לו על בשרו הרי זה לא ירחוץ ולא יסוך ולא יעמוד במקום הטינופת נזדמנה לו טבילה של מצוה כורך עליה גמי ויורד וטובל רבי יוסי אומר לעולם יורד וטובל כדרכו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ובלבד שלא ישפשף</span> שאני התם דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0512' data-rgl='3'> דברים יב </span> ואבדתם את שמם מן המקום ההוא לא תעשון כן לה' אלהיכם עשייה הוא דאסור גרמא שרי אי הכי הכא נמי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0220' data-rgl=' 3, 9'> שמות כ </span> לא תעשה [כל] מלאכה עשייה הוא דאסור גרמא שרי מתוך שאדם בהול על ממונו אי שרית ליה אתי לכבויי אי הכי קשיא דרבנן אדרבנן ומה התם דאדם בהול על ממונו שרי הכא לא כל שכן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ותסברא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>האי גמי היכי דמי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אי דמיהדק</span> קא הוי חציצה אי לא מיהדק <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>עיילי ביה מיא</span> חציצה תיפוק ליה משום דיו בלחה דתניא הדם והדיו הדבש והחלב יבשין חוצצין לחים אין חוצצין <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מכל מקום קשיא</span> אלא אמר רבא בר רב שילא היינו טעמייהו דרבנן דקסברי אסור לעמוד בפני השם ערום מכלל דר``י סבר מותר לעמוד בפני השם ערום דמנח ידיה עילויה לרבנן נמי דמנח ידיה עילויה זימנין דמשתלי ושקיל ליה לר' יוסי נמי זימנין דמשתלי ושקיל ליה אלא אי דאיכא גמי ה``נ הב``ע לאהדורי אגמי רבנן סבר


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכא,א גמרא
pgu: קכא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  טבילה בזמנה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לאו מצוה</span> ומהדרינן ור' יוסי סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>טבילה בזמנה מצוה</span> ולא מהדרינן וסבר ר' יוסי טבילה בזמנה מצוה והתניא הזב והזבה המצורע והמצורעת בועל נדה וטמא מת טבילתן ביום <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>נדה ויולדת</span> טבילתן בלילה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בעל קרי</span> טובל והולך כל היום כולו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ר' יוסי אומר מן המנחה ולמעלה</span> אינו צריך לטבול ההיא ר' יוסי בר' יהודה היא דאמר דייה טבילה באחרונה


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכא,א משנה
pgu: קכא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  נכרי שבא לכבות <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אין אומרים לו כבה</span> ואל תכבה מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שאין שביתתו</span> עליהן אבל קטן שבא לכבות אין שומעין לו מפני ששביתתו עליהן


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכא,א גמרא
pgu: קכא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  א``ר אמי בדליקה התירו לומר כל המכבה אינו מפסיד נימא מסייע ליה נכרי שבא לכבות <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אין אומרים לו כבה</span> ואל תכבה מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שאין שביתתו</span> עליהן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כבה הוא דלא אמרינן ליה</span> הא כל המכבה אינו מפסיד אמרינן ליה אימא סיפא אל תכבה לא אמרינן ליה וכל המכבה אינו מפסיד נמי לא אמרינן ליה אלא מהא ליכא למשמע מינה ת``ר מעשה ונפלה דליקה בחצירו של יוסף בן סימאי בשיחין ובאו אנשי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>גיסטרא</span> של ציפורי לכבות מפני ש<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אפטרופוס</span> של מלך היה ולא הניחן מפני כבוד השבת ונעשה לו נס וירדו גשמים וכיבו לערב שיגר לכל אחד מהן שתי סלעין ולאפרכוס שבהן חמשים וכששמעו חכמים בדבר אמרו לא היה צריך לכך שהרי שנינו נכרי שבא לכבות אין אומרים לו כבה ואל תכבה:  אבל קטן שבא לכבות אין שומעין לו מפני ששביתתו עליהן:  שמעת מינה קטן אוכל נבלות ב``ד מצווין עליו להפרישו אמר רבי יוחנן בקטן העושה לדעת אביו דכוותה גבי נכרי דקא עביד לדעתיה דישראל מי שרי נכרי לדעתיה דנפשיה עביד


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכא,א משנה
pgu: קכא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כופין קערה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>על גבי הנר</span> בשביל שלא תאחוז בקורה ועל צואה של קטן ועל עקרב שלא תישך א``ר יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מעשה בא</span> לפני רבן יוחנן בן זכאי <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בערב</span> ואמר <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>חוששני לו מחטאת</span>


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכא,ב גמרא
pgu: קכא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אייתו להו פורייתא</span> לרב חנן בר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לא אייתו ליה</span> אשכחיה מתני ליה לבריה ועל צואה של קטן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מפני קטן</span> א``ל אבין שטיא מתני שטותא לבניה והלא היא עצמה מוכנת לכלבים וכ``ת דלא חזיא ליה מאתמול והתניא נהרות המושכין ומעיינות הנובעין הרי הן כרגלי כל אדם ואלא היכי אתנייה אימא על <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>צואה של תרנגולים</span> מפני קטן ותיפוק ליה דהוי גרף של רעי וכ``ת גרף של רעי אגב מנא אין איהו גופיה לא והא ההוא עכבר דאישתכח באיספרמקי דרב אשי ואמר להו נקוטו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בצוציתיה</span> ואפקוה באשפה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>קטן באשפה מאי בעי</span> ליה בחצר חצר נמי גרף של רעי הוא באשפה שבחצר:  ועל עקרב שלא תישך:  א``ר יהושע בן לוי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כל המזיקין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>נהרגין בשבת</span> מתיב רב יוסף חמשה נהרגין בשבת ואלו הן זבוב שבארץ מצרים וצירעה שבנינוה ועקרב שבחדייב ונחש שבא``י וכלב שוטה בכל מקום מני אילימא ר' יהודה הא אמר מלאכה שאינה צריכה לגופה חייב עליה אלא לאו ר``ש והני הוא דשרי אחריני לא אמר ר' ירמיה ומאן נימא לן דהא מתרצתא היא דילמא משבשתא היא אמר רב יוסף אנא מתנינא לה ואותיבנא לה ואנא מתריצנא לה ברצו אחריו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ודברי הכל</span> תני תנא קמיה דרבא בר רב הונא ההורג נחשים ועקרבים בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אין רוח חסידים <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>נוחה</span> הימנו</span> א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ואותן חסידים</span> אין רוח חכמים נוחה מהם ופליגא דרב הונא דרב הונא חזייה לההוא גברא דקא קטיל זיבורא א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>שלימתינהו לכולהו</span> ת``ר נזדמנו לו נחשים ועקרבים הרגן בידוע <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>שנזדמנו לו להורגן</span> לא הרגן בידוע שנזדמנו להורגו ונעשה לו נס מן השמים אמר עולא ואיתימא רבה בר בר חנה א``ר יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>בנישופין בו</span> א``ר אבא בר כהנא פעם אחת נפל אחד בבהמ``ד ועמד <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>ניותי</span> אחד והרגו אמר רבי פגע בו כיוצא בו איבעיא להו פגע בו כיוצא בו <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>דשפיר עביד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>או לא</span> ת``ש דר' אבא בריה דר' חייא בר אבא ור' זירא הוו יתבי אקילעא דבי ר' ינאי נפק מילתא מבינייהו בעו מיניה מר' ינאי מהו להרוג נחשים ועקרבים בשבת אמר להו צירעה אני הורג נחש ועקרב לא כ``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>דילמא לפי תומו</span> דאמר רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>רוק דורסו לפי תומו</span> ואמר רב ששת נחש דורסו לפי תומו ואמר רב קטינא עקרב דורסו לפי תומו אבא בר מרתא דהוא אבא בר מניומי הוה מסקי ביה דבי ריש גלותא זוזי אייתיוהו קא מצערא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>הוה שדי רוקא</span> אמר להו ריש גלותא אייתו מאנא סחיפו עלויה אמר להו לא צריכתו הכי א``ר יהודה רוק דורסו לפי תומו אמר להו צורבא מרבנן הוא שבקוהו אמר ר' אבא בר כהנא א``ר חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>פמוטות</span> של בית רבי מותר לטלטלן בשבת א``ל ר' זירא בניטלין בידו אחת או בשתי ידי


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכב,א גמרא
pgu: קכב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  א``ל כאותן <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>של בית אביך</span> ואמר ר' אבא בר כהנא אמר רבי חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>קרונות</span> של בית רבי מותר לטלטלן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בשבת</span> א``ל ר' זירא בניטלין באדם אחד או בשני בני אדם א``ל כאותן של בית אביך ואמר ר' אבא בר כהנא התיר להם ר' חנינא לבית רבי לשתות יין בקרונות של נכרי בחותם אחד ולא ידענא אי משום דסבר לה כר' אליעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אי משום אימתא דבי נשיאה</span>


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכב,א משנה
pgu: קכב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  נכרי שהדליק את הנר משתמש לאורו ישראל ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אם בשביל ישראל אסור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מילא מים</span> להשקות בהמתו משקה אחריו ישראל ואם בשביל ישראל אסור עשה נכרי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כבש</span> לירד בו יורד אחריו ישראל ואם בשביל ישראל אסור מעשה ברבן גמליאל וזקנים שהיו באין בספינה ועשה נכרי כבש לירד בו וירדו בו ר``ג וזקנים


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכב,א גמרא
pgu: קכב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  וצריכא דאי אשמעינן נר משום ד<span class='tlm-rsh' data-nro='7'><span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נר לאחד נר למאה</span></span> אבל מים ליגזר דילמא אתי לאפושי בשביל ישראל ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כבש</span> ל``ל מעשה דרבן גמליאל וזקנים קמ``ל ת``ר נכרי שליקט עשבים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מאכיל אחריו ישראל</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אם בשביל ישראל אסור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מילא מים</span> להשקות בהמתו משקה אחריו ישראל ואם בשביל ישראל אסור בד``א שאין מכירו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אבל מכירו אסור</span> איני והאמר רב הונא אמר רבי חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מעמיד אדם בהמתו על גבי עשבים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בשבת</span> אבל לא על גבי מוקצה בשבת דקאים לה באפה ואזלא היא ואכלה אמר מר בד``א שאין מכירו אבל מכירו אסור הא רבן גמליאל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מכירו הוה</span> אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שלא בפניו הוה</span> רבא אמר אפילו תימא בפניו נר לאחד נר למאה מיתיבי אמר להן רבן גמליאל הואיל ושלא בפנינו עשאו נרד בו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אימא הואיל ועשאו נרד בו</span> תא שמע עיר שישראל ונכרים דרין בתוכה והיתה בה מרחץ המרחצת בשבת אם רוב נכרים <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מותר לרחוץ בה מיד</span> אם רוב ישראל ימתין <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בכדי שיחמו חמין</span> התם כי מחממי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אדעתא דרובא מחממי</span> ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>נר הדלוק במסיבה</span> אם רוב נכרים מותר להשתמש לאורה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אם רוב ישראל אסור</span> מחצה על מחצה אסור התם נמי כי מדלק


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קכב,ב גמרא
pgu: קכב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אדעתא דרובא</span> מדלקי שמואל איקלע לבי אבין <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תורן</span> אתא ההוא נכרי אדליק שרגא אהדרינהו שמואל לאפיה כיון דחזא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דאייתי שטר</span> וקא קרי אמר אדעתא דנפשיה הוא דאדליק אהדרינהו איהו לאפיה גבי שרגא:
<BR


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכב,ב משנה
pgu: קכב
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  כל הכלים ניטלין בשבת ודלתותיהן עמהן אע``פ שנתפרקו <בשבת> שאינן דומין לדלתות הבית לפי שאינן מן המוכן נוטל אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קורנס</span> לפצע בו את האגוזין קרדום לחתוך בו את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דבילה</span> מגירה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לגור בה את הגבינה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מגריפה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לגרוף בה את הגרוגרות</span> את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>רחת</span> ואת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מלגז</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לתת עליו לקטן</span> את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כוש</span> ואת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כרכר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לתחוב בו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מחט של יד</span> ליטול בו את הקוץ <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ושל סקאים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לפתוח בו את הדלת</span>


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכב,ב גמרא
pgu: קכב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כל הכלים ניטלין ואע``פ שנתפרקו בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ולא מיבעיא בחול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אדרבה</span> בשבת מוכנין על גבי אביהן בחול אין מוכנין על גבי אביהן אמר אביי הכי קאמר כל הכלים ניטלין בשבת ודלתותיהן עמהן אע``פ שנתפרקו בחול ניטלין בשבת ת``ר דלת של שידה ושל תיבה ושל מגדל <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>נוטלין</span> אבל לא מחזירין ושל <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לול</span> של תרנגולים <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לא נוטלין ולא מחזירין</span> בשלמא של לול של תרנגולים קסבר כיון דמחברי בארעא יש בנין בקרקע יש סתירה בקרקע אלא של שידה ושל תיבה ושל מגדל <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מאי קסבר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אי קסבר יש בנין בכלים</span> יש סתירה בכלים ואי אין סתירה בכלים אין בנין בכלים אמר אביי לעולם קסבר יש בנין בכלים ויש סתירה בכלים <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ושניטלו קאמר</span> א``ל רבא [שתי תשובות בדבר] חדא דנוטלין קתני ועוד <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מאי אבל</span> לא מחזירין אלא אמר רבא קסבר אין בנין בכלים ואין סתירה בכלים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='31'>גזירה שמא יתקע</span>:  נוטל אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קורנס</span> כו':  אמר רב יהודה קורנס של אגוזין לפצע בו את האגוזין אבל של נפחין לא קסבר דבר שמלאכתו לאיסור אפילו <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>לצורך גופו</span> אסור א``ל רבה אלא מעתה סיפא דקתני ואת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>רחת</span> ואת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מלגז</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לתת עליו לקטן</span> רחת ומלגז מי מייחדי ליה לקטן אלא אמר רבה קורנס של נפחין לפצע בו האגוזין קסב


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכג,א גמרא
pgu: קכג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דבר שמלאכתו לאיסור</span> לצורך גופו מותר איתיביה אביי לרבה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מדוכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אם יש בה שום מטלטלין אותה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואם לאו אין מטלטלין</span> אותה א``ל הא מני ר' נחמיה היא דאמר אין כלי ניטל אלא לצורך <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>תשמישו</span> איתיביה <ב``ש אומרים אין נוטלין את העלי לקצב עליו בשר וב``ה מתירין> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ושוין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שאם קצב עליו בשר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שאסור לטלטלו</span> סבר לשנויי ליה כרבי נחמיה כיון דשמעה להא דאמר רב חיננא בר שלמיא משמיה דרב <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הכל מודים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בסיכי זיירי ומזורי</span> דכיון <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דקפיד עלייהו</span> מייחד להו מקום ה``נ מייחד להו מקום איתמר ר' חייא בר אבא אמר ר' יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>קורנס של זהבים</span> שנינו רב שמן בר אבא אמר קורנס של <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בשמים</span> שנינו מאן דאמר דבשמים כ``ש דזהבים מאן דאמר של זהבים אבל דבשמים קפיד עלייהו:  ואת הכוש ואת הכרכר כו':  ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>פגה</span> שטמנה בתבן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>חררה</span> שטמנה בגחלים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אם מגולה מקצתה</span> מותר לטלטלה ואם לאו אסור לטלטלה ר``א בן תדאי אומר תוחבין בכוש או בכרכר והן מנערות מאיליהם אמר רב נחמן הלכה כר``א בן תדאי למימרא דסבר רב נחמן טלטול מן הצד לא שמיה טלטול והאמר רב נחמן האי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>פוגלא</span> מלמעל' למטה שרי ממטה למעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>אסיר</span> הדר ביה רב נחמן מההיא:  מחט של יד ליטול בה כו':  שלח ליה רבא בריה דרבה לרב יוסף ילמדנו רבינו מחט שניטל חררה או <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>עוקצה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מהו</span> אמר ליה תניתוה מחט של יד ליטול בה את הקוץ וכי מה איכפת ליה לקוץ בין נקובה לבין שאינה נקובה איתיביה מחט שניטל חררה או עוקצה טהורה אמר אביי טומאה אשבת קרמית טומאה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כלי מעשה</span> בעינן לענין שבת מידי דחזי בעינן והא נמי חזיא למשקלא בה קוץ אמר רבא מאן דקמותיב שפיר קמותיב מדלענין טומאה לאו מנא הוא לענין שבת נמי לאו מנא הוא מיתיבי מחט בין נקובה בין שאינה נקובה מותר לטלטלה בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ולא אמרו נקובה</span> אלא לענין טומאה בלבד תרגמא אביי אליבא דרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>בגולמי</span> עסקינן זימנין דמימלך עלייהו ומשוי להו מנא אבל היכא דניטל חררה או עוקצה אדם זורקה לבין <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>גרוטאות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אסובי ינוקא</span> רב נחמן אסיר ורב ששת שרי אמר רב נחמן מנא אמינא לה דתנן אין עושי


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכג,ב גמרא
pgu: קכג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אפיקטויזין</span> בשבת ורב ששת התם לאו אורחיה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הכא אורחיה</span> אמר רב ששת מנא אמינא לה דתנן מחט של יד <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ליטול בה את הקוץ</span> ורב נחמן התם <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>פקיד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הכא לא פקיד</span>


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכג,ב משנה
pgu: קכג
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קנה של זיתים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אם יש קשר בראשו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מקבל טומאה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ואם לאו</span> אין מקבל טומאה בין כך ובין כך ניטל בשבת


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכג,ב גמרא
pgu: קכג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמאי פשוטי כלי עץ הוא ופשוטי כלי עץ אינן מקבלין טומאה מ``ט דומיא דשק בעינן תנא משמיה דרבי נחמיה בשעה שמהפך בזיתים <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הופכו ורואה</span> בו


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכג,ב משנה
pgu: קכג
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  רבי יוסי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>כל הכלים</span> ניטלין חוץ מן ה<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מסר הגדול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ויתד של מחרישה</span>


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכג,ב גמרא
pgu: קכג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב נחמן האי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אוכלא דקצרי</span> כיתד של מחרישה דמיא אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>חרבא דאושכפי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וסכינא דאשכבתא</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>חצינא</span> דנגרי כיתד של מחרישה דמי ת``ר בראשונה היו אומרים שלשה כלים ניטלין בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מקצוע</span> של דבילה וזוהמא ליסטרן של קדרה וסכין קטנה שעל גבי שלחן <span class='tlm-rsh' data-nro='21'><span class='tlm-rsh' data-nro='23'>התירו</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>וחזרו והתירו</span> וחזרו והתירו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'><span class='tlm-rsh' data-nro='30'>עד שאמרו</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>כל הכלים</span> ניטלין בשבת חוץ מן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מסר הגדול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ויתד של מחרישה</span> מאי התירו וחזרו והתירו וחזרו והתירו אמר אביי התירו דבר שמלאכתו להיתר לצורך גופו וחזרו והתירו דבר שמלאכתו להיתר לצורך מקומו וחזרו והתירו דבר שמלאכתו לאיסור לצורך גופו אין לצורך מקומו לא ועדיין בידו אחת אין בשתי ידיו לא עד שאמרו כל הכלים ניטלין בשבת ואפי' בשתי ידים א``ל רבא מכדי התירו קתני מה לי לצורך גופו מה לי לצורך מקומו אלא אמר רבא התירו דבר שמלאכתו להיתר בין לצורך גופו ובין לצורך מקומו וחזרו והתירו <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מחמה לצל</span> וחזרו והתירו דבר שמלאכתו לאיסור לצורך גופו ולצורך מקומו אין מחמה לצל לא ועדיין באדם אחד אין בשני בני אדם לא עד שאמרו כל הכלים ניטלין בשבת אפילו בשני בני אדם איתיביה אביי מדוכה אם יש בה שום מטלטלין אותה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ואם לאו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>אין מטלטלין אותה</span> הכא במאי עסקינן מחמה לצל איתיביה ושוין שאם קצב עליו בשר שאסור לטלטלו הכא נמי מחמה לצל אמר ר' חנינא בימי נחמיה בן חכליה נשנית <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>משנה זו</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='35b13' data-rgl='15'> נחמיה יג </span> בימים ההמה ראיתי ביהודה דורכים גתות בשבת ומביאים הערימות אמר ר' אלעזר קנין ומקלות גלוסטרא ומדוכה כולן <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>קודם התרת כלים</span> נשנו קנין דתנן לא סידור הקנין <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>ולא נטילתן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>דוחה את השבת</span> מקלות דתנן מקלות דקין חלקין היו שם ומניחו על כתפו ועל כתף חבירו ותולה ומפשיט <אמר> רבי אלעזר [אומר] ארבעה עשר שחל להיות בשבת מני


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכד,א גמרא
pgu: קכד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ידו על כתף חבירו ויד חבירו על כתיפו ותולה ומפשיט <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>גלוסטרא</span> דתנן נגר שיש בראשו גלוסטרא רבי יהושע אומר שומטה מן פתח זה ותולה בחבירו בשבת ר' טרפון אומר הרי הוא ככל הכלים ומיטלטל בחצר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מדוכה הא דאמרן</span> אמר רבה ממאי דילמא לעולם אימא לך לאחר התרת כלים נשנו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>קנים טעמא מאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>משום איעפושי</span> בהאי פורתא לא מיעפש מקלות אפשר כר' אלעזר גלוסטרא כדרבי ינאי דאמר רבי ינאי בחצר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שאינה מעורבת</span> עסקינן רבי יהושע סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תוך הפתח</span> כלפנים דמי וקמטלטל מנא דבתים בחצר ור' טרפון סבר תוך הפתח כלחוץ דמי ומנא דחצר בחצר קא מטלטל מדוכה ר' נחמיה היא


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכד,א גמרא
pgu: קכד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי לצורך ומאי שלא לצורך אמר רבה לצורך דבר שמלאכתו להיתר לצורך גופו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שלא לצורך דבר שמלאכתו להיתר</span> לצורך מקומו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ודבר שמלאכתו לאיסור לצורך גופו</span> אין לצורך מקומו לא ואתא רבי נחמיה למימר ואפילו דבר שמלאכתו להיתר לצורך גופו אין לצורך מקומו לא אמר ליה רבא לצורך מקומו שלא לצורך קרית ליה אלא אמר רבא לצורך דבר שמלאכתו להיתר בין לצורך גופו בין לצורך מקומו שלא לצורך ואפי' מחמה לצל ודבר שמלאכתו לאיסור לצורך גופו ולצורך מקומו אין מחמה לצל לא ואתא רבי נחמיה למימר ואפילו דבר שמלאכתו להיתר לצורך גופו ולצורך מקומו אין מחמה לצל לא יתיב רב ספרא ורב אחא בר הונא ורב הונא בר חנינא ויתבי וקאמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לרבה אליבא דרבי נחמיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הני קערות</span> היכי מטלטלינן אמר להו רב ספרא מידי דהוה אגרף של רעי אמר ליה אביי לרבה למר אליבא דרבי נחמיה הני קערות היכי מטלטלינן להו אמר ליה רב ספרא חברין תרגמה מידי דהוה אגרף של רעי איתיביה אביי לרבא מדוכה אם יש בה שום מטלטלין אותה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ואם לאו אין מטלטלין אותה</span> הכא במאי עסקינן מחמה לצל איתיביה ושוין שאם קיצב עליו בשר שאסור לטלטלו הכא נמי מחמה לצל <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>והא</span> דתנן אין סומכין את הקדירה בבקעת <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וכן בדלת</span> והא בקעת דביום טוב דבר שמלאכתו להיתר הוא אלמא דבר שמלאכתו להיתר בין לצורך גופו בין לצורך מקומו אסור התם מאי טעמא כיון דבשבת דבר שמלאכתו לאיסור הוא גזירה יו``ט אטו שבת וכי תימא שבת גופיה תישתרי דהא דבר שמלאכתו לאיסור לצורך גופו ולצורך מקומו שרי הני מילי היכא דאיכא תורת כלי עליו היכא דליכא תורת כלי עליו לא ומי גזרינן והתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>משילין פירות דרך ארובה ביום טוב</span> אבל לא בשבת ומי לא גזרינן והתנן אין בין יו``ט לשבת אלא אוכל נפש בלבד אמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא קשיא הא</span> ר' אליעזר הא רבי יהושע דתניא אותו ואת בנו שנפלו לבור ר' אליעזר אומר מעלה את הראשון על מנת לשוחטו ושוחטו והשני עושה לו פרנסה במקומו בשביל שלא ימות ר' יהושע אומר מעלה את הראשון על מנת לשוחטו ואינו שוחטו ומערים ומעלה את השני רצה זה שוחט רצה זה שוחט ממאי דילמא עד כאן לא קאמר ר' אליעזר התם אלא דאפשר לפרנסה אבל היכא דלא אפשר לפרנסה לא אי נמי עד כאן לא קאמר רבי יהושע התם <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>דאפשר בהערמה</span> אבל היכא דלא אפשר בהערמה לא אלא אמר רב פפא לא קשיא הא בית שמאי הא בית הלל דתנן בית שמאי אומרי


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכד,ב גמרא
pgu: קכד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אין מוציאין</span> את הקטן ואת הלולב ואת ספר תורה לרה``ר ובית הלל מתירין אי<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מר</span> דשמעת להו לבית שמאי הוצאה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>טלטול מי שמעת להו</span> וטלטול גופיה לאו משום הוצאה <span class='tlm-rsh' data-nro='48'>היא</span>:  ואף רב סבר לה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>להא דרבא</span> דאמר רב מר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שלא יגנב</span> זהו טלטול שלא לצורך ואסור טעמא שלא יגנב אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לצורך גופו</span> ולצורך מקומו מותר איני <span class='tlm-rsh' data-nro='30'><span class='tlm-rsh' data-nro='32'>והא</span></span> רב כהנא איקלע לבי רב ואמר אייתו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שותא</span> לכהנא ליתיב עליה לאו למימרא דדבר שמלאכתו לאיסור לצורך גופו אין לצורך מקומו לא הכי אמר להו שקולו שותא מקמי כהנא ואי בעית אימא התם <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מחמה לצל הוה</span> רב מרי בר רחל הוה ליה ההיא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בי סדיותא</span> בשמשא אתא לקמיה דרבא אמר ליה מהו לטלטולינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אמר ליה שרי</span> אית לי אחרינא חזו לאורחין אית לי נמי לאורחים אמר ליה גלית אדעתיך <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דכרבה סבירא לך</span> לכולי עלמא שרי לדידך אסיר אמר רבי אבא אמר רבי חייא בר אשי אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מכבדות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>של מילתא</span> מותר לטלטלן בשבת אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>של תמרה</span> לא רבי אלעזר אומר אף של תמרה במאי עסקינן אילימא לצורך גופו ולצורך מקומו בהא לימא רב של תמרה לא והא רב כרבא סבירא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אלא מחמה לצל בהא לימא רבי אלעזר אף של תמרה</span> לעולם מחמה לצל אימא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>וכן אמר רבי אלעזר</span>


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכד,ב משנה
pgu: קכד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  כל הכלים הניטלין בשבת שבריהן ניטלין עמהן ובלבד שיהו עושין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מעין מלאכה</span> שברי עריבה לכסות בהן את פי החבית שברי זכוכית לכסות בהן את פי הפך רבי יהודה או<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מר</span> בלבד שיהו עושין מעין מלאכתן שברי עריבה לצוק לתוכן מקפה ושל זכוכית לצוק לתוכן שמן


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכד,ב גמרא
pgu: קכד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  א<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מר</span> רב יהודה אמר שמואל מחלוקת שנשברו מערב שבת דמר סבר מעין מלאכתן אין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מעין מלאכה</span> אחרת לא ומר סבר אפילו מעין מלאכה אחרת אבל נשברו בשבת דברי הכל מותרין <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>הואיל ומוכנין על גבי אביהן</span> מותר מותיב רב זוטראי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מסיקין בכלים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ואין מסיקין בשברי כלים</span> דנשברו אימת אילימא דנשברו מערב יום טוב <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>עצים בעלמא נינהו</span> אלא לאו ביום טוב וקתני מסיקין בכלים ואין מסיקים בשברי כלים אלא אי איתמר הכי איתמר אמר רב יהודה אמר שמואל מחלוקת שנשברו בשבת ד<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מר סבר מוכן הוא</span> ומר סבר נולד הוא אבל מערב שבת דברי הכל מותרין הואיל והוכנו למלאכה מבעוד יום תני חדא מסיקין בכלים ואין מסיקין בשברי כלים ותניא אידך כשם שמסיקין בכלים כך מסיקין בשברי כלים ותניא אידך אין מסיקין לא בכלים ולא בשברי כלים <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>הא רבי יהודה</span> הא <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>רבי שמעון</span> הא רבי נחמיה אמר רב נחמן הני ליבני דאישתיור מבניינא שרי לטלטולינהו דחזו למיזגא עלייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>שרגינהו</span> ודאי אקצינהו אמר רב נחמן אמר שמואל חרס קטנה מותר לטלטל <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>בחצר</span> אבל בכרמלית לא ורב נחמן דידיה אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>אפילו בכרמלית</span> אבל ברה``ר לא ורבא אמר אפילו ברה``ר ואזדא רבא לטעמיה דרבא הוה קאזיל <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>בריתקא</span> דמחוזא אתווסאי מסאניה טינא אתא שמעיה שקל חספא וקא מ<span class='tlm-rsh' data-nro='42'>כפר ליה</span> רמו ביה רבנן קלא אמר לא מיסתייא דלא גמירי מיגמר נמי מגמרי אילו בחצר הואי מי לא הוה חזיא לכסויי ביה מנא הכא נמי חזיא <span class='tlm-rsh' data-nro='45'>לדידי</span> אמר רב יהודה אמר שמואל מגופת חבית שנכתתה מותר לטלטל בשבת תניא נמי הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='47'>מגופה</span> שנכתתה <span class='tlm-rsh' data-nro='48'>היא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='49'>ושבריה</span> מותר לטלטלה בשבת ו<span class='tlm-rsh' data-nro='50'>לא יספות</span> ממנה שבר לכסות בה את הכלי ולסמוך בה כרעי המטה <span class='tlm-rsh' data-nro='51'>ואם זרק</span>ה באשפה אסור מתקיף לה רב פפא אלא מעתה זריק ליה לגלימיה ה``נ דאסור אלא אמר רב פפ


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכה,א גמרא
pgu: קכה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אם זרקה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מבעוד יום</span> לאשפה אסורה אמר בר המדורי אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>קרומיות של מחצלת</span> מותר לטלטלם בשבת מאי טעמא אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בר המדורי אסברא לי</span> מחצלת גופא למאי חזיא לכסויי ביה עפרא הני נמי חזיין לכסויי בהו טינופת א``ר זירא אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שירי פרוזמיות</span> אסור לטלטלן בשבת אמר אביי במטלניות שאין בהן ג' על ג' דלא חזיין לא לעניים ולא לעשירים:  ת``ר שברי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>תנור ישן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הרי הן ככל הכלים</span> הניטלין בחצר דברי ר``מ ר' יהודה אומר אין ניטלין העיד ר' יוסי משום ר``א בן יעקב על שברי תנור ישן שניטלין בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ועל כיסויו</span> שאינו צריך בית יד במאי קמיפלגי אמר אביי בעושין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מעין מלאכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואין עושין מעין מלאכתן</span> קמיפלגי ואזדא ר' יהודה לטעמיה ור``מ לטעמיה מתקיף לה רבא אי הכי אדמיפלגי בשברי תנור ליפלגו בשברי כלים בעלמא אלא אמר רבא בשברי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דהאי תנור</span> קמיפלגי דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>נתנו על פי הבור</span> או על פי הדות ונתן שם אבן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>רבי יהודה אומר</span> אם מסיק מלמטה והוא נסוק מלמעלה טמא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'><span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ואם לאו</span></span> טהור וחכמים אומרים הואיל והוסק מ``מ טמא ובמאי קמיפלגי בהאי קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0311' data-rgl='35'> ויקרא יא </span> תנור וכירים יותץ <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>טמאים הם וטמאים יהיו לכם</span> רבי יהודה סבר מחוסר נתיצה טמא שאין מחוסר נתיצה טהור ורבנן סברי טמאים יהיו לכם מ``מ ורבנן נמי הכתיב יותץ <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ההוא לאידך גיסא</span> דסלקא דעתך אמינא כיון דחבריה בארעא כגופא דארעא דמי קמ``ל ואידך נמי הכתיב טמאים יהיו לכם ההיא כדרב יהודה אמר שמואל דאמר רב יהודה אמר שמואל מחלוקת <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בהיסק ראשון</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אבל בהיסק שני</span> אפילו תלוי בצואר גמל אמר עולא והיסק ראשון לרבנן אפילו תלוי בצואר גמל <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מתקיף לה רב אשי</span> אי הכי אדמיפלגי בשברי תנור ליפלגו בתנור גופה השתא תנור גופה לרבי יהודה לא הוי מנא שבריו מיבעיא אלא אמר רב אשי לעולם <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כדאמרן מעיקרא</span> ובעושה מעשה טפקא ורבי מאיר לדבריו דרבי יהודה קאמר לדידי אפילו בעושין מעין מלאכה אלא לדידך אודי לי מיהא דכהאי גוונא מלאכתו הוא ורבי יהודה לא דמי התם הסקו מבפנים הכא הסקו מבחוץ התם <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מעומד</span> הכא לאו מעומד:  העיד רבי יוסי משום רבי אליעזר בן יעקב על שברי תנור ישן שניטלין בשבת ועל כיסויו שאינו צריך בית יד:  אמר רבינא כמאן מטלטלינן האידנא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>כיסוי דתנורי דמתא מחסיא</span> דאין להם בית אחיזה כמאן כר``א בן יעקב


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכה,א משנה
pgu: קכה
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>האבן שבקירויה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אם ממלאין בה ואינה נופלת</span> ממלאין בה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'><span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ואם לאו</span></span> אין ממלאין ב


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכה,ב משנה
pgu: קכה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>זמורה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שהיא קשורה בטפיח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'><span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ממלאין בה</span></span> בשבת פקק החלון ר``א אומר בזמן שהוא קשור <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ותלוי</span> פוקקין בו ואם לאו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אין פוקקין בו</span> וחכ``א <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בין כך ובין כך</span> פוקקין בו


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכה,ב גמרא
pgu: קכה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תנן התם</span> אבן שעל פי החבית <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מטה</span> על צידה והיא נופלת אמר רבה א``ר אמי א``ר יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא שנו</span> אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בשוכח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אבל במניח נעשה</span> בסיס לדבר האסור ורב יוסף א``ר אסי א``ר יוחנן לא שנו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אלא בשוכח</span> אבל במניח נעשה כיסוי להחבית אמר רבה מותבינן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אשמעתין</span> האבן שבקירויה אם <span class='tlm-rsh' data-nro='2'><span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ממלאין בה</span></span> ואינה נופלת ממלאין בה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ולא היא</span> התם כיון <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דהדקה</span> שויא דופן אמר רב יוסף ומותבינן אשמעתין אם לאו אין ממלאין בה ולא היא התם כיון דלא הדקה בטולי בטלה במאי קמיפלגי מר סבר בעינן מעשה ומר סבר לא בעינן מעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ואזדו לטעמייהו</span> דכי אתא רב דימי א``ר חנינא ואמרי לה א``ר זירא א``ר חנינא פעם אחת הלך רבי למקום אחד ומצא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>נדבך של אבנים</span> ואמר לתלמידיו צאו וחשבו כדי שנשב עליהן למחר ולא הצריכן רבי למעשה ור' יוחנן אמר הצריכן רבי למעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מאי אמר להו</span> רבי אמי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>צאו ו<span class='tlm-rsh' data-nro='24'>למדום</span></span> אמר להו רבי אסי אמר צאו <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ושפשפום</span> אמר להו איתמר ר' יוסי בן שאול אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='26'><span class='tlm-rsh' data-nro='27'>סואר</span> של קורות</span> הוה ור' יוחנן בן שאול אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>גשוש</span> של ספינה הוה מ``ד גשוש כ``ש סואר ומ``ד סואר אבל גשוש <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>קפיד עליה</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>זמורה</span> שהיא קשורה כו':  קשורה אין לא קשורה לא לימא מתניתין דלא כרשב``ג דתניא חריות של דקל <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>שגדרן לעצים</span> ונמלך עליהן לישיבה <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>צריך לקשור</span> רבן שמעון בן גמליאל אומר אין צריך לקשור אמר רב ששת אפי' תימא רשב``ג הכא במאי עסקינן במחוברת <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>באביה</span> אי הכי קא משתמש במחובר לקרקע <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>למטה מג'</span> רב אשי אמר אפי' תימא בתלושה <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>גזירה שמא יקטום</span>:  פקק החלון כו':  אמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן הכל מודים <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>שאין עושין אהל עראי</span> בתחלה ביו``ט וא``צ לומר בשבת לא נחלקו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>להוסיף</span> שר``א אומר אין מוסיפין ביו``ט וא``צ לומר בשבת וחכ``א מוסיפין בשבת וא``צ לומר ביו``ט:  וחכ``א <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בין כך ובין כך</span> פוקקין בו:  מאי בין כך ובין כך אמר ר' אבא אמר רב כהנ


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכו,א גמרא
pgu: קכו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בין קשור בין שאינו קשור <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>והוא שמתוקן</span> א``ל ר' ירמיה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לימא מר</span> בין תלוי ובין שאינו תלוי והוא שקשור <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דאמר רבה בר בר חנה</span> א``ר יוחנן כמחלוקת כאן כך מחלוקת ב<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>נגר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הנגרר</span> דתנן נגר הנגרר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נועלין בו במקדש</span> אבל לא במדינה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>והמונח</span> כאן וכאן אסור ר' יהודה אומר המונח במקדש והנגרר במדינה ותניא איזהו נגר הנגרר שנועלין בו במקדש אבל לא במדינה כל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שקשור ותלוי</span> וראשו מגיע לארץ ר' יהודה אומר זה אף במדינה מותר אלא איזהו שבמדינה אסור כל שאינו לא קשור ולא תלוי ושומטו ומניחו בקרן זוית ואמר רבי יהושע בר אבא משמיה דעולא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מאן תנא נגר הנגרר</span> ר``א היא א``ל אנא דאמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כי האי תנא</span> דתניא קנה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שהתקינו</span> בעה``ב להיות פותח ונועל בו בזמן שקשור ותלוי בפתח פותח ונועל בו אין קשור ותלוי אין פותח ונועל בו רשב``ג אומר מתוקן אע``פ שאינו קשור אמר רב יהודה בר שילת אמר רב אסי א``ר יוחנן הלכה כרשב``ג ומי אמר רבי יוחנן הכי והתנן כל כסויי הכלי


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכו,ב גמרא
pgu: קכו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  שיש להם בית אחיזה ניטלין בשבת ואמר רב יהודה בר שילא אמר רב אסי אמר רבי יוחנן והוא שיש תורת כלי עליהן וכי תימא הכא נמי דאיכא תורת כלי עליו ומי בעי רשב``ג תורת כלי עליו והתניא חריות של דקל שגדרן לשם עצים ונמלך עליהן לישיבה צריך לקשר רשב``ג אומר אין צריך לקשר רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>סבירא ליה כוותיה בחדא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ופליג עליה בחדא</span> דרש רבי יצחק נפחא אפתחא דריש גלותא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הלכה כרבי אליעזר</span> מתיב רב עמרם ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מדבריהם למדנו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שפוקקין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ומודדין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>וקושרין</span> בשבת אמר ליה [אביי] <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מאי דעתיך</span> משום דקתני סתמא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>נגר הנגרר נמי סתמא</span> היא ואפי' הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מעשה רב</span>


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכו,ב משנה
pgu: קכו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <כל> כיסוי הכלים שיש להם בית אחיזה ניטלין בשבת א``ר יוסי בד``א בכיסוי קרקעות אבל בכיסוי הכלים בין כך ובין כך ניטלין בשבת


id: 2117
lvr: 21
prk: 17
nru: דף קכו,ב גמרא
pgu: קכו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב יהודה בר שילא א``ר אסי א``ר יוחנן והוא שיש תורת כלי עליהן דכ``ע כסוי קרקעות אם יש להן בית אחיזה אין אי לא לא כסוי הכלים אע``ג דאין להם בית אחיזה כי פליגי בכלים דחברינהו בארעא מ``ס גזרינן ומ``ס לא גזרינן לישנא אחרינא כי פליגי בכיסוי תנור מר מדמי ליה לכיסוי קרקע ומר מדמי ליה לכיסוי כלים:
<BR


id: 2118
lvr: 21
prk: 18
nru: דף קכו,ב משנה
pgu: קכו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  מפנין אפילו ארבע וחמש קופות של תבן ושל תבואה מפני האורחים ומפני בטול בהמ``ד <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אבל לא את האוצר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מפנין תרומה טהורה</span> ודמאי ומעשר ראשון שניטלה תרומתו ומעשר שני והקדש שנפדו והתורמוס היבש מפני שהוא מאכל לעזים אבל לא את הטבל ולא את מעשר [ראשון] שלא נטלה תרומתו ולא את מעשר שני והקדש שלא נפדו ולא את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לוף</span> ולא את החרדל ר' שמעון בן גמליאל מתיר בלוף מפני שהוא מאכל עורבין חבילי קש וחבילי עצים וחבילי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>זרדים</span> אם התקינן למאכל בהמה מטלטלין אותן ואם לאו אין מטלטלין אותן


id: 2118
lvr: 21
prk: 18
nru: דף קכו,ב גמרא
pgu: קכו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  השתא חמש מפנין ארבע מיבעיא אמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ארבע מחמש</span> <איכא דאמרי ארבע מאוצר קטן> וחמש <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מאוצר גדול</span> ומאי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אבל לא את האוצר</span> שלא יתחיל באוצר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>תחלה</span> ומני רבי יהודה היא דאית ליה מוקצה ושמואל אמר ארבע וחמ


id: 2118
lvr: 21
prk: 18
nru: דף קכז,א גמרא
pgu: קכז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כדאמרי אינשי</span> ואי בעי אפילו טובא נמי מפנין ומאי אבל לא את האוצר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שלא יגמור</span> כולו דילמא אתי אשוויי גומות אבל אתחולי מתחיל ומני ר``ש היא דלית ליה מוקצה ת``ר אין מתחילין באוצר תחילה אבל עושה בו שביל כדי שיכנס ויצא עושה בו שביל והא אמרת אין מתחילין הכי קאמר עושה בו שביל ברגליו בכניסתו וביציאתו תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תבואה צבורה</span> בזמן שהתחיל בה מע``ש מותר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>להסתפק</span> ממנה בשבת ואם לאו אסור להסתפק ממנה בשבת דברי ר``ש ר' אחא מתיר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כלפי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לייא</span></span> אלא אימא דברי רבי אחא ורבי שמעון מתיר תנא כמה שיעור תבואה צבורה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'><span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לתך</span></span> בעא מיניה רב נחומי בר זכריה מאביי שיעור תבואה צבורה בכמה אמר ליה הרי אמרו שיעור תבואה צבורה לתך <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>איבעיא להו</span> הני ארבע וחמש קופות דקאמר בארבע וחמש קופות אין טפי לא אלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>למעוטי בהילוכא עדיף</span> או דילמא למעוטי משוי עדיף ת``ש דתני חדא מפנין אפילו ארבע וחמש קופות של כדי שמן ושל כדי יין ותניא אידך בעשר ובחמש עשרה מאי לאו בהא קמיפלגי דמר סבר מעוטי בהילוכא עדיף ומר סבר מעוטי במשוי עדיף לא דכ``ע מעוטי בהילוכא עדיף ומי סברת בעשר ובחמש עשרה אקופות קאי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אכדין קאי</span> ולא קשיא הא דמשתקלי חד חד בקופה והא דמישתקלי תרי תרי והא דמשתקלי תלתא תלתא ובדקורי דהרפניא איבעיא להו הני ארבע וחמש דקאמר אע``ג דאית ליה אורחין טובא או דילמא הכל לפי האורחין ואת``ל הכל לפי האורחין חד גברא מפני לכולהו או דילמא גברא גברא מפני לנפשיה ת``ש דאמר רבה אמר רבי חייא פעם אחת הלך רבי למקום אחד וראה מקום <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דחוק לתלמידים</span> ויצא לשדה ומצא שדה מלאה עומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ועימר</span> רבי כל השדה כולה <שמע מינה הכל לפי האורחין> ורב יוסף א``ר הושעיא פעם אחת הלך ר' חייא למקום אחד וראה מקום דחוק לתלמידים ויצא לשדה ומצא שדה מלאה עומרים ועימר ר' חייא כל השדה כולה שמע מינה הכל לפי האורחין ועדיין תבעי לך חד גברא מפני ליה לכולא או דילמא כל גברא וגברא מפני לנפשיה ת``ש ועימר רבי ולטעמיך רבי בדנפשיה עימר אלא צוה ועימר ולעולם כל חד וחד מפני לנפשיה:  מפני האורחין וכו':  א``ר יוחנן גדולה הכנסת אורחין כהשכמת בית המדרש דקתני מפני האורחין ומפני בטול בית המדרש ורב דימי מנהרדעא אמר יותר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מהשכמת בית המדרש</span> דקתני מפני האורחין והדר ומפני בטול בית המדרש אמר רב יהודה אמר רב גדולה הכנסת אורחין מהקבלת פני שכינה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0118' data-rgl=''> בראשית יח </span> ויאמר <ה'> [אדני] אם נא מצאתי חן בעיניך אל נא תעבר וגו' א``ר אלעזר בא וראה שלא כמדת הקב``ה מדת בשר ודם מדת בשר ודם אין קטן יכול לומר לגדול המתן עד שאבא אצלך ואילו בהקדוש ברוך הוא כתיב ויאמר <ה'> [אדני] אם נא מצאתי וגו' אמר רב יהודה בר שילא א``ר אסי א``ר יוחנן ששה דברים אדם אוכל פירותיהן בעולם הזה והקרן קיימת לו לעולם הבא ואלו הן הכנסת אורחין וביקור חולים <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ועיון תפלה</span> והשכמת בית המדרש והמגדל בניו לתלמוד תורה והדן את חברו לכף זכות איני והא אנן תנן אלו דברים שאדם עושה אותם ואוכל פירותיהן בעולם הזה והקרן קיימת לו לעולם הבא ואלו הן כיבוד אב ואם וגמילות חסדים והבאת שלום שבין אדם לחברו ות``ת כנגד כולם [הני אין מידי אחרינא לא


id: 2118
lvr: 21
prk: 18
nru: דף קכז,ב גמרא
pgu: קכז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  הני נמי <בגמילות חסדים שייכי לישנא אחרינא הני> בהני שייכי ת``ר הדן חבירו לכף זכות דנין אותו לזכות ומעשה באדם אחד שירד מגליל העליון ונשכר אצל בעה``ב אחד בדרום שלש שנים ערב יוה``כ אמר לו תן לי שכרי ואלך ואזון את אשתי ובני אמר לו אין לי מעות אמר לו תן לי פירות אמר לו אין לי תן לי קרקע אין לי תן לי בהמה אין לי תן לי כרים וכסתות אין לי הפשיל כליו לאחוריו והלך לביתו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בפחי נפש</span> לאחר הרגל נטל בעה``ב שכרו בידו ועמו משוי ג' חמורים אחד של מאכל ואחד של משתה ואחד של מיני מגדים והלך לו לביתו אחר שאכלו ושתו נתן לו שכרו אמר לו בשעה שאמרת לי תן לי שכרי ואמרתי אין לי מעות במה חשדתני אמרתי שמא פרקמטיא בזול נזדמנה לך ולקחת בהן ובשעה שאמרת לי תן לי בהמה ואמרתי אין לי בהמה במה חשדתני אמרתי שמא מושכרת ביד אחרים בשעה שאמרת לי תן לי קרקע ואמרתי לך אין לי קרקע במה חשדתני אמרתי שמא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מוחכרת</span> ביד אחרים היא ובשעה שאמרתי לך אין לי פירות במה חשדתני אמרתי שמא אינן מעושרות ובשעה שאמרתי לך אין לי כרים וכסתות במה חשדתני אמרתי שמא הקדיש כל נכסיו לשמים א``ל העבודה כך היה הדרתי כל נכסי בשביל הורקנוס בני שלא עסק בתורה וכשבאתי אצל חבירי בדרום התירו לי כל נדרי ואתה כשם שדנתני לזכות המקום ידין אותך לזכות ת``ר מעשה בחסיד אחד שפדה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ריבה</span> אחת בת ישראל ולמלון השכיבה תחת מרגלותיו למחר ירד וטבל ושנה לתלמידיו ואמר <להן> [להם] בשעה שהשכבתיה תחת מרגלותי במה חשדתוני אמרנו שמא יש בנו תלמיד <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שאינו בדוק לרבי</span> בשעה שירדתי וטבלתי במה חשדתוני אמרנו שמא מפני טורח הדרך אירע קרי לרבי אמר להם העבודה כך היה ואתם כשם שדנתוני לכף זכות המקום ידין אתכם לכף זכות תנו רבנן פעם אחת הוצרך דבר אחד לתלמידי חכמים אצל <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מטרוניתא</span> אחת שכל גדולי רומי מצויין אצלה אמרו מי ילך אמר להם ר' יהושע אני אלך הלך רבי יהושע ותלמידיו כיון שהגיע לפתח ביתה חלץ תפיליו ברחוק ארבע אמות ונכנס ונעל הדלת בפניהן אחר שיצא ירד וטבל ושנה לתלמידיו ואמר <להן> [להם] בשעה שחלצתי תפילין במה חשדתוני אמרנו כסבור רבי לא יכנסו דברי קדושה במקום טומאה בשעה שנעלתי במה חשדתוני אמרנו שמא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דבר מלכות</span> יש בינו לבינה בשעה שירדתי וטבלתי במה חשדתוני אמרנו שמא ניתזה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>צינורא</span> מפיה על בגדיו של רבי אמר להם העבודה כך היה ואתם כשם שדנתוני לזכות המקום ידין אתכם לזכות:  מפנין תרומה טהורה וכו':  פשיטא לא צריכא דמנחה ביד ישראל מהו דתימא כיון דלא חזיא ליה אסור קמ``ל כיון דחזיא לכהן שפיר דמי:  ודמאי <וכו'>:  דמאי הא לא חזי ליה כיון דאי בעי מפקר ליה לנכסיה והוה עני וחזיא ליה השתא נמי חזי ליה דתנן מאכילין את העניים דמאי ואת האכסניא דמאי ואמר רב הונא תנא ב``ש אומרים אין מאכילין את העניים דמאי ואת האכסניא דמאי וב``ה אומרים מאכילין את העניים דמאי ואת האכסניא דמאי:  ומעשר ראשון שניטלה תרומתו וכו':  פשיטא לא צריכא שהקדימו בשבולים ונטלה הימנו תרומת מעשר ולא נטלה הימנו תרומה גדולה וכי הא דא``ר אבהו אר``ל מעשר ראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שהקדימו בשבולין</span> פטור מתרומה גדולה שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0418' data-rgl='26'> במדבר יח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>והרמותם ממנו</span> תרומת ה' מעשר מן המעשר מעשר מן המעשר אמרתי לך ולא תרומה גדולה ותרומת מעשר מן המעשר א``ל רב פפא לאביי א``ה אפי' הקדימו בכרי נמי ליפטר א``ל עליך אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0418' data-rgl='29'> במדבר יח </span> מכל מתנותיכם תרימו וגו' ומה ראית <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>האי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אידגן</span> והאי לא אידגן:  ומעשר שני וכו':  פשיטא לא צריכא שנתן את הקרן ולא נתן את החומש הא קמ``ל דאין חומש מעכב:  והתורמס היבש כו':  דווקא יבש אבל לח לא מ``ט כיון <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דמריר</span> לא אכלה


id: 2118
lvr: 21
prk: 18
nru: דף קכח,א גמרא
pgu: קכח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אבל לא את הטבל וכו':  פשיטא לא צריכא בטבל טבול מדרבנן שזרעו בעציץ שאינו נקוב:  ולא מעשר ראשון וכו':  פשיטא לא צריכא שהקדימו בכרי שנטל ממנו מעשר ולא נטלה ממנו תרומה גדולה מהו דתימא כדאמר ליה רב פפא לאביי קמ``ל כדשני ליה אביי:  ולא את מעשר שני וכו':  פשיטא לא צריכא דנפדו ולא נפדו כהלכתן מעשר שפדאו על גבי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אסימון</span> דרחמנא אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0514' data-rgl='25'> דברים יד </span> וצרת הכסף בידך דבר שיש בו צורה הקדש שחיללו על גבי קרקע דרחמנא אמר ונתן הכסף וקם לו:  ולא את הלוף:  ת``ר מטלטלין את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>חצב</span> מפני שהוא מאכל לצביים ואת החרדל מפני שהוא מאכל ליונים רשב``ג אומר אף מטלטלין שברי זכוכית מפני שהוא מאכל ל<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>נעמיות</span> אמר ליה רבי נתן אלא מעתה חבילי זמורות <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>יטלטלו</span> מפני שהוא מאכל לפילין ורשב``ג נעמיות שכיחי פילין לא שכיחי אמר אמימר והוא דאית ליה נעמיות אמר רב אשי לאמימר אלא דקאמר ליה ר' נתן לרשב``ג חבילי זמורות יטלטל מפני שהוא מאכל לפילין אי אית ליה פילין אמאי לא אלא ראוי ה``נ ראוי אמר אביי רשב``ג ורבי שמעון ורבי ישמעאל ורבי עקיבא כולהו סבירא להו כל ישראל בני מלכים הם רשב``ג הא דאמרן ר' שמעון דתנן בני מלכים סכין על גבי מכותיהן שמן וורד שכן דרכן של בני מלכים לסוך בחול ר``ש אומר כל ישראל בני מלכים הם ר' ישמעאל ורבי עקיבא דתניא הרי שהיו נושין בו אלף מנה ולבוש איצטלא בת ק' מנה מפשיטין אותו ומלבישין אותו איצטלא הראויה לו תנא משום רבי ישמעאל ותנא משום רבי עקיבא כל ישראל ראוין לאותה איצטלא:  חבילי קש וחבילי כו':  תנו רבנן חבילי קש וחבילי עצים וחבילי זרדים אם <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>התקינן</span> למאכל בהמה מטלטלין אותן ואם לאו אין מטלטלין אותן רשב``ג אומר חבילין הניטלין ביד אחד מותר לטלטלן בשתי ידים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אסור לטלטלן</span> חבילי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>סיאה אזוב וקורנית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הכניסן לעצים</span> אין מסתפק מהן בשבת למאכל בהמה מסתפק מהן בשבת וקוטם ביד ואוכל ובלבד <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שלא יקטום בכלי</span> ומולל ואוכל ובלבד שלא ימלול בכלי הרבה דברי רבי יהודה וחכמים אומרים מולל בראשי אצבעותיו ואוכל ובלבד שלא ימלול בידו הרבה כדרך שהוא עושה בחול <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וכן באמיתא</span> וכן ב<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>פיגם</span> וכן בשאר מיני תבלין מאי אמיתא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ניניא</span> סיאה אמר רב יהודה <סיאה> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>צתרי</span> אזוב <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אברתא</span> קורנית קורניתא שמה והא ההוא דאמר להו מאן בעי קורניתא ואישתכח <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>חשי</span> אלא סיאה צתרי אזוב אברתא קורניתא חשי:  איתמר בשר מליח <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מותר לטלטלו</span> בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בשר תפל</span> רב הונא אמר מותר לטלטלו רב חסדא אמר אסור לטלטלו רב הונא אמר מותר לטלטלו והא רב הונא תלמיד דרב הוה ורב כר' יהודה סבירא ליה דאית ליה מוקצה במוקצה לאכילה סבר לה כרבי יהודה במוקצה לטלטל סבר לה כרבי שמעון רב חסדא אמר אסור לטלטלו והא רב יצחק בר אמי איקלע לבי רב חסדא וחזא ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בר אווזא</span> דהוו קא מטלטלו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>משמשא לטולא</span> ואמר רב חסדא חסרון כיס קא חזינן הכא שאני בר אווזא דחזי לאומצא ת``ר דג מליח מותר לטלטלו <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>דג תפל אסור לטלטלו</span> בשר בין תפל ובין מליח מותר לטלטלו <וסתמא כרבי שמעון> תנו רבנן מטלטלין את העצמות מפני שהוא מאכל לכלבי


id: 2118
lvr: 21
prk: 18
nru: דף קכח,ב גמרא
pgu: קכח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בשר תפוח</span> מפני שהוא מאכל ל<span class='tlm-rsh' data-nro='42'>חיה</span> מים מגולין מפני שהן ראויין <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לחתול</span> רשב``ג אומר כל עצמן אסור לשהותן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מפני הסכנה</span>


id: 2118
lvr: 21
prk: 18
nru: דף קכח,ב משנה
pgu: קכח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  כופין את הסל לפני האפרוחים כדי שיעלו וירדו תרנגולת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שברחה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דוחין</span> אותה עד שתכנס מדדין עגלין וסייחין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אשה מדדה את בנה</span> אמר רבי יהודה אימתי בזמן שהוא נוטל אחת ומניח אחת אבל אם היה גורר אסור


id: 2118
lvr: 21
prk: 18
nru: דף קכח,ב גמרא
pgu: קכח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב יהודה אמר רב בהמה שנפלה לאמת המים מביא כרים וכסתות ומניח תחתיה ואם עלתה עלתה מיתיבי בהמה שנפלה לאמת המים עושה לה פרנסה במקומה בשביל שלא תמות פרנסה אין כרים וכסתות לא לא קשיא הא דאפשר בפרנסה הא דאי אפשר בפרנסה אפשר בפרנסה אין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואי לא</span> מביא כרים וכסתות ומניח תחתיה והא קא מבטל כלי מהיכנו סבר מבטל כלי מהיכנו דרבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>צער בעלי חיים דאורייתא</span> ואתי דאורייתא ודחי דרבנן:  תרנגולת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שברחה</span> וכו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דוחין</span> אין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מדדין לא</span> תנינא להא דת``ר מדדין בהמה <span class='tlm-rsh' data-nro='42'>חיה</span> ועוף בחצר אבל לא את התרנגולת תרנגולת מאי טעמא לא אמר אביי משום <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ד<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מקפיא</span> נפשה</span> תני חדא מדדין בהמה וחיה ועוף בחצר אבל לא ברה``ר וה<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אשה מדדה את בנה</span> ברה``ר ואצ``ל בחצר ותניא אידך <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אין עוקרין</span> בהמה וחיה ועוף בחצר אבל דוחין בהן שיכנסו הא גופא קשיא אמרת אין עוקרין אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דדויי מדדינן</span> הדר אמרת דוחין אין מדדין לא אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>סיפא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אתאן לתרנגולת</span> אמר אביי האי מאן דשחיט תרנגולת <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>לכבשינהו לכרעיה בארעא</span> אי נמי נידל להו מידל דדילמא מנח להו לטופריה בארעא ועקר להו לסימנים


id: 2118
lvr: 21
prk: 18
nru: דף קכח,ב משנה
pgu: קכח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אין מילדין את הבהמה ביום טוב</span> אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מסעדין</span> ומילדין את האשה בשבת וקורין לה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>חכמה</span> ממקום למקום ומחללין עליה את השבת וקושרין את הטיבור רבי יוסי אומר אף חותכין וכל צרכי מילה עושין בשבת


id: 2118
lvr: 21
prk: 18
nru: דף קכח,ב גמרא
pgu: קכח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כיצד <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מסעדין</span> רב יהודה אמר אוחז את הולד שלא יפול לארץ רב נחמן אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>דוחק</span> בבשר כדי שיצא הולד תניא כוותיה דרב יהודה כיצד מסעדין אוחזין את הולד שלא יפול לארץ <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ונופח לו בחוטמו</span> ונותן לו דד לתוך פיו כדי שינק אמר רשב``ג <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>מרחמין</span> היינו על בהמה טהורה ביו``ט היכי ע<span class='tlm-rsh' data-nro='36'>ביד</span> אמר אביי מביא <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>בול של מלח</span> ומניח לה בתוך הרחם כדי שתזכור צערה ותרחם עליו ומזלפין <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>מי שליא</span> על גבי ולד כדי שתריח ריחו ותרחם עליו ודוקא טהורה אבל טמאה לא מ``ט טמאה לא מרחקא ולדא ואי מרחקא ולדא לא מקרבא:  מילדין את האשה וכו':  מכדי תנא ליה מילדין את האשה וקורין לה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>חכמה</span> ממקום למקום ומחללין עליה את השבת לאתויי מאי לאתויי הא דתנו רבנן אם היתה צריכה לנר חבירתה מדלקת לה את הנר ואם היתה צריכה לשמן חבירתה <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>מביאה לה שמן</span> ביד ואם אינו ספק ביד מביאה <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>בשערה</span> ואם אינו ספק בשערה מביאה לה בכלי אמר מר אם היתה צריכה לנר חבירתה מדלקת לה את הנר <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>פשיטא</span> לא צריכא בסומא מהו דתימא כיון דלא חזיא אסור קא משמע לן איתובי מיתבא דעתה סברא אי איכא מידי חזיא חבירתא ועבדה לי:  אם היתה צריכה לשמן וכו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>תיפוק ליה משום סחיטה</span> רבה ורב יוסף דאמרי תרווייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>אין סחיטה בשיער</span> רב אשי אמר אפי' תימא יש סחיטה בשיער מביאה לה בכלי <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>דרך שערה</span> דכמה דאפשר לשנויי משנינן אמר רב יהודה אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='42'>חיה</span> כל זמן שה<span class='tlm-rsh' data-nro='43'>קבר</span> פתוח בין אמרה צריכה אני בין לא אמרה צריכה אני מחללין עליה את השבת נסתם הקבר בין אמר


id: 2118
lvr: 21
prk: 18
nru: דף קכט,א גמרא
pgu: קכט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>צריכה אני</span> בין לא אמרה צריכה אני אין מחללין עליה את השבת רב אשי מתני הכי מר זוטרא מתני הכי אמר רב יהודה אמר שמואל חיה כל זמן שהקבר פתוח בין אמרה צריכה אני ובין אמרה אין צריכה אני מחללין עליה את השבת נסתם הקבר אמרה צריכה אני מחללין עליה את השבת לא אמרה צריכה אני אין מחללין עליה את השבת א``ל רבינא למרימר מר זוטרא מתני לקולא ורב אשי מתני לחומרא הלכתא כמאן א``ל הלכה כמר זוטרא ספק נפשות להקל מאימתי פתיחת הקבר אמר אביי משעה שתשב על המשבר רב הונא בריה דרב יהושע אמר משעה שהדם שותת ויורד ואמרי לה משעה שחברותיה נושאות אותה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>באגפיה</span> עד מתי פתיחת הקבר אמר אביי שלשה ימים רבא אמר משמיה דרב יהודה שבעה ואמרי לה שלשים אמרי נהרדעי חיה ג' ז' ול' ג' בין אמרה צריכה אני ובין אמרה לא צריכה אני מחללין עליה את השבת ז' אמרה צריכה אני מחללין עליה את השבת אמרה לא צריכה אני אין מחללין עליה את השבת ל' אפי' אמרה צריכה אני אין מחללין עליה את השבת אבל עושין ע``י ארמאי כדרב עולא בריה דרב עילאי דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כל צרכי חולה</span> נעשין על ידי ארמאי בשבת וכדרב המנונא דאמר רב המנונא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דבר שאין בו סכנה</span> אומר לנכרי ועושה אמר רב יהודה אמר שמואל לחיה ל' יום למאי הלכתא אמרי נהרדעי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לטבילה</span> אמר רבא לא אמרן אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שאין בעלה עמה</span> אבל בעלה עמה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בעלה מחממה</span> כי הא דברתיה דרב חסדא טבלה בגו תלתין יומין שלא בפני בעלה ואצטניאת ואמטוי לערסה בתריה דרבא לפומבדיתא אמר רב יהודה אמר שמואל עושין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מדורה</span> לחיה בשבת <בימות הגשמים> סבור מינה לחיה אין לחולה לא בימות הגשמים אין בימות החמה לא <ולא היא ל``ש חיה ול``ש חולה ל``ש בימות הגשמים ול``ש בימות החמה מדאתמר> [לא איתמר] אמר רב חייא בר אבין אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הקיז דם</span> ונצטנן עושין לו מדורה אפי' בתקופת תמוז שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>צלחו ליה תכתקא דשאגא</span> רב יהודה צלחו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>פתורא דיונה</span> לרבה צלחו ליה שרשיפא וא``ל אביי לרבה והא קעבר מר משום<span class='tlm-sfr' data-chp='0520' data-rgl=''> דברים כ </span> בל תשחית א``ל בל תשחית דגופאי עדיף לי אמר רב יהודה אמר רב לעולם ימכור אדם קורות ביתו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ויקח מנעלים</span> לרגליו הקיז דם ואין לו מה יאכל ימכור מנעלים שברגליו ויספיק מהן צרכי סעודה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>(מאי) צרכי סעודה</span> רב אמר בשר ושמואל אמר יין רב אמר בשר נפשא חלף נפשא ושמואל אמר יין סומקא חלף סומקא:  <סימן שנמסר> שמואל ביומא דעבד מילתא עבדי ליה תבשילא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דטחלי</span> ר' יוחנן שתי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>עד דנפיק תיהי</span>א <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מאוניה</span> ורב נחמן שתי <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>עד דקפי טחליה</span> רב יוסף שתי עד דנפיק <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מריבדא דכוסילתא</span> רבא מהדר אחמרא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בר תלתא טרפי</span> אמר להו רב נחמן בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לרבנן</span> במטותא מינייכו ביומא דהקזה אמרו לביתייכו נחמן אקלע לגבן וכולהו אערומי אסירי בר מהאי ערמה דשרי מאן דעביד מילתא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ולא אפשר ליה</span> לישקול זוזא מכא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>וליזיל לשב חנותא</span> עד דטעים שיעור רביעתא <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ואי לא</span> ליכול שב תמרי אוכמתא ולישוף מישחא בצידעיה וניגני בשמשא אבלט אשכחיה לשמואל דגני בשמשא א``ל חכימא דיהודאי בישא מי הוי טבא א``ל יומא דהקזה הוא ולא היא אלא איכא יומא דמעלי בה שמשא בכוליה שתא יומא דנפלה ביה תקופת תמוז וסבר לא איגלי ליה:  <היקיל ברוח טעמא שהה סימן> רב ושמואל דאמרי תרוייהו כל המקיל בסעודת הקזת דם מקילין לו מזונותיו מן השמים ואומרים הוא על חייו לא חס אני אחוס עליו רב ושמואל דאמרי תרוייהו האי מאן דעביד מילתא לא ליתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>היכא דכריך זיקא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>דילמא שפי ליה אומנא</span> ומוקים ליה ארביעתא ואתי זיקא ושאיף מיניה ואתי לידי סכנה שמואל הוה רגיל ועבד מילתא בביתא דשב לביניא ואריחא יומא חדא עבד ו<span class='tlm-rsh' data-nro='37'>ארגיש בנפשיה</span> בדק ו<span class='tlm-rsh' data-nro='38'>חסר חד אריחא</span> רב ושמואל דאמרי תרוייהו האי מאן דעביד מילתא ליטעום מידי והדר ליפוק דאי לא טעים מידי אי פגע בשכבא ירקא אפיה אי פגע במאן דקטל נפשא מית אי פג


id: 2118
lvr: 21
prk: 18
nru: דף קכט,ב גמרא
pgu: קכט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בדבר אחר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>קשה לדבר אחר</span> רב ושמואל דאמרי תרוייהו האי מאן דעביד מילתא לישהי פורתא והדר ליקום דאמר מר ה' דברים קרובין למיתה יותר מן החיים ואלו הן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אכל ועמד</span> שתה ועמד ישן ועמד הקיז דם ועמד שימש מטתו ועמד אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>פורסא דדמא</span> כל תלתין יומין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בין הפרקים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ימעט</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ובין הפרקים יחזור וימעט</span> ואמר שמואל פורסא דדמא חד בשבתא ארבעה ומעלי שבתא אבל שני וחמישי לא דאמר מר מי שיש לו זכות אבות יקיז דם בשני ובחמישי שב``ד של מעלה ושל מטה שוין כאחד בתלתא בשבתא מאי טעמא לא משום <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דקיימא ליה מאדים בזווי</span> מעלי שבתא נמי קיימא בזווי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כיון דדשו ביה רבים</span><span class='tlm-sfr' data-chp='26b6' data-rgl='6'> תהילים קטז </span> שומר פתאים ה' אמר שמואל ד' דהוא ד' ד' דהוא ארביסר ד' דהוא עשרים וארבעה ד' דליכא ארבע בתריה סכנתא ר``ח ושני לו חולשא שלישי לו סכנה מעלי יומא טבא חולשא מעלי יומא דעצרתא סכנתא וגזרו רבנן אכולהו מעלי יומא טבא משום יומא טבא דעצרת דנפיק ביה זיקא ושמיה טבוח דאי לא קבלו ישראל תורה הוה טבח להו לבשרייהו ולדמייהו אמר שמואל אכל חטה והקיז דם לא הקיז אלא לאותה חטה וה``מ לרפואה אבל לאוקולי מיקיל המקיז דם שתייה לאלתר אכילה עד חצי מיל איבעיא להו שתייה לאלתר מעלי אבל בתר הכי קשי או דילמא לא קשי ולא מעלי תיקו איבעיא להו אכילה עד חצי מיל הוא דקמעלי הא בתר הכי ומקמי הכי קשי או דילמא לא קשי ולא מעלי תיקו מכריז רב <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מאה קרי</span> בזוזא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מאה רישי בזוזא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מאה שפמי</span> ולא כלום אמר רב יוסף כי הוינן בי רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>יומא דמפגרי ביה רבנן</span> אמרי האידנא יומא דשפמי הוא ולא ידענא מאי קאמרי:  וקושרין הטבור:  ת``ר קושרין הטבור ר' יוסי אומר אף חותכין וטומנין השליא כדי שיחם הולד אמר רשב``ג בנות מלכים טומנות בספלים של שמן בנות עשירים בספוגים של צמר בנות עניים במוכין אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה אמר רב הלכה כר' יוסי ואמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה אמר רב מודים חכמים לרבי יוסי בטבור <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>של שני תינוקות</span> שחותכין מ``ט דמנתחי אהדדי ואמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה אמר רב כל האמור <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>בפרשת <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>תוכחה</span></span> עושין לחיה בשבת שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1216' data-rgl='4'> יחזקאל טז </span> ומולדותיך ביום הולדת אותך לא כרת שרך ובמים לא רחצת <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>למשעי</span> והמלח לא המלחת והחתל לא חתלת ומולדותיך ביום הולדת מכאן שמיילדים את הולד בשבת לא כרת שרך מכאן שחותכין הטבור בשבת ובמים לא רחצת למשעי מכאן שרוחצין הולד בשבת והמלח לא המלחת מכאן <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>שמולחין</span> הולד בשבת והחתל לא חתלת מכאן ש<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מלפפין</span> הולד בשבת:
<BR


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קל,א משנה
pgu: קל
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>רבי אליעזר אומר אם לא הביא כלי</span> מע``ש מביאו בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מגולה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ובסכנה</span> מכסהו ע``פ עדים ועוד אמר ר``א כורתים עצים לעשות פחמין לעשות <כלי> ברזל כלל אמר ר``ע כל מלאכה שאפשר לעשותה מע``ש אינה דוחה את השבת <ומילה> שאי אפשר לעשותה מע``ש דוחה את השבת


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קל,א גמרא
pgu: קל
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  איבעיא להו טעמא דר``א משום חבובי מצוה או דילמא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>משום חשדא</span> למאי נפקא מינה לאתויי מכוסה ע``פ עדים אי אמרת משום חבובי מצוה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מגולה</span> אין מכוסה לא אלא אי אמרת משום חשדא אפי' מכוסה שפיר דמי מאי איתמר א``ר לוי לא אמרה ר``א אלא לחבובי מצוה תניא נמי הכי מביאו מגולה ואין מביאו מכוסה דברי ר``א אמר רב אשי מתני' נמי דיקא דקתני ובשעת הסכנה מכסהו ע``פ עדים בסכנה אין שלא בסכנה לא שמע מינה משום חבובי מצוה שמע מינה תניא אידך מביאו מגולה ואין מביאו מכוסה דברי ר``א ר' יהודה אומר משום ר``א נוהגין היו בשעת הסכנה שהיו מביאין מכוסה ע``פ עדים איבעיא להו עדים דקאמר איהו וחד או דילמא הוא ותרי ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ובסכנה</span> מכסהו ע``פ עדים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אי אמרת בשלמא הוא ותרי שפיר</span> אלא אי אמרת הוא וחד מאי עדים שראוים להעיד במקום אחר:  ועוד אמר ר``א:  ת``ר במקומו של ר``א היו כורתין עצים לעשות פחמין <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לעשות ברזל</span> בשבת במקומו של ר' יוסי הגלילי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>היו אוכלין בשר עוף בחלב</span> לוי איקלע לבי יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>רישבא</span> קריבו ליה רישא דטוותא בחלבא לא אכל כי אתא לקמיה דרבי א``ל אמאי לא תשמתינהו א``ל אתריה דר' יהודה בן בתירה הוה ואמינא דילמא דרש להו כר' יוסי הגלילי דתנן ר' יוסי הגלילי אומר נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0514' data-rgl='21'> דברים יד </span> לא תאכלו כל נבלה ונאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0514' data-rgl='21'> דברים יד </span> לא תבשל גדי בחלב אמו את שאסור משום נבלה אסור לבשל בחלב עוף שאסור משום נבלה יכול יהא אסור לבשל בחלב ת``ל בחלב אמו יצא עוף שאין לו חלב אם א``ר יצחק עיר אחת היתה בא``י שהיו עושין כר``א והיו מתים בזמנן ולא עוד אלא שפעם אחת גזרה מלכות הרשעה <גזרה> {שמד} על ישראל על המילה ועל אותה העיר לא גזרה:  תניא רשב``ג אומר כל מצוה שקיבלו עליהם <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בשמחה</span> כגון מילה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='26b9' data-rgl='162'> תהילים קיט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שש אנכי על אמרתך</span> כמוצא שלל רב עדיין עושין אותה בשמחה וכל מצוה שקבלו עליהם בקטטה כגון עריות דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='10'> במדבר יא </span> וישמע משה את העם בוכה למשפחותיו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>על עסקי משפחותיו</span> עדיין עושין אותה בקטטה דליכא כתובה דלא רמו בה תיגרא תניא ר``ש בן אלעזר אומר כל מצוה שמסרו ישראל עצמן עליהם למיתה בשעת <גזרת המלכות> {השמד} כגון <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} ומילה עדיין היא מוחזקת בידם וכל מצוה שלא מסרו ישראל עצמן עליה למיתה בשעת <גזרת המלכות> {השמד} כגון תפילין עדיין היא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מרופה</span> בידם דא``ר ינאי תפילין צריכין גוף נקי כאלישע בעל כנפים מאי היא אמר אביי שלא יפיח בהם רבא אמר שלא יישן בהם ואמאי קרו ליה אלישע בעל כנפים שפעם אחת גזרה מלכות הרשעה <גזרה> {שמד} על ישראל שכל המניח תפילין על ראשו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>יקרו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>את מוחו</span> והיה אלישע מניח תפילין ויצא לשוק וראהו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>קסדור</span> אחד רץ מלפניו ורץ אחריו כיון שהגיע אצלו נטלן מראשו ואחזן בידו א``ל מה בידך אמר לו כנפי יונה פשט את ידו ונמצאו בה כנפי יונה לפיכך היו קוראין אותו בעל כנפים מאי שנא כנפי יונה דא``ל ולא א``ל שאר עופות משום דדמיא כנסת ישראל ליונה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2668' data-rgl='14'> תהילים סח </span> כנפי יונה נחפה בכסף ואברותיה בירקרק חרוץ מה יונה זו כנפיה מגינות עליה אף ישראל מצות <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מגינות עליהן</span>:  א``ר אבא בר רב אדא א``ר יצחק פעם אחת שכחו ולא הביאו איזמל מערב שבת והביאוהו בשבת [דרך גגות ודרך חצירות


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קל,ב גמרא
pgu: קל
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  שלא ברצון ר``א מתקיף לה רב יוסף שלא ברצון ר``א אדרבה ר``א הוא דשרי וכי תימא שלא ברצון ר``א דשרי אפילו ברה``ר אלא ברצון רבנן דאסרו דרך רה``ר ושרו דרך גגות דרך חצירות ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>קרפיפות</span> ומי שרי והתניא כשם שאין מביאין אותו דרך רה``ר כך אין מביאין אותו לא דרך גגות ולא דרך קרפיפות ולא דרך חצירות אלא אמר רב אשי שלא ברצון ר``א ומחלוקתו אלא ברצון ר``ש דתנן ר``ש אומר אחד גגות ואחד קרפיפות ואחד חצירות כולן רשות אחד הן לכלים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ששבתו בתוכן</span> ולא לכלים ששבתו בתוך הבית בעא מיניה רבי זירא מר' אסי מבוי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שלא נשתתפו בו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מהו לטלטל</span> בכולו מי אמרינן כחצר דמי מה חצר אע``ג דלא ערבו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'><span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מותר לטלטל בכולו</span></span> האי נמי אע``ג דלא נשתתפו בו מותר לטלטל בכולו או דילמא לא דמי לחצר דחצר אית ליה ד' מחיצות האי לית ליה ד' מחיצות א``נ חצר אית ליה דיורין האי לית ביה דיורין שתיק ולא א``ל ולא מידי זימנין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אשכחיה</span> דיתיב וקאמר א``ר שמעון בן לקיש משום ר' יהודה הנשיא פעם אחת שכחו ולא הביאו איזמל מע``ש והביאוהו בשבת והיה הדבר קשה לחכמים היאך מניחין דברי חכמים ועושין כר``א חדא דר``א <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שמותי הוא</span> ועוד יחיד ורבים הלכה כרבים וא``ר אושעיא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שאילית את רבי יהודה הגוזר</span> ואמר לי מבוי שלא נשתתפו בו הוה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ואייתוהו מהאי רישא</span> להאי רישא א``ל ס``ל למר מבוי שלא נשתתפו מותר לטלטל בכולו וא``ל אין א``ל והא זימנין בעאי מינך ולא אמרת לי הכי דילמא אגב שיטפך רהיט לך גמרך א``ל אין אגב שיטפא רהיטא לי גמרי איתמר אמר רבי זירא אמר רב מבוי שלא נשתתפו בו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אין מטלטלין</span> בו אלא בד' אמות אמר אביי הא מילתא אמרה רבי זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ולא פירשה</span> עד דאתא רבה בר אבוה ופירשה דאמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה אמר רב מבוי שלא נשתתפו בו עירבו חצירות עם בתים אין מטלטלין בו אלא בד' אמות לא עירבו חצירות עם בתים מותר לטלטל בכולו אמר ליה רב חנינא חוזאה לרבה מאי שנא כי עירבו חצירות עם בתים דניתקו חצירות <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ונעשו בתים</span> ורב לטעמיה דאמר רב אין המבוי ניתר בלחי וקורה עד שיה


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלא,א גמרא
pgu: קלא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בתים</span> וחצרות</span> פתוחין לתוכו והכא בתים איכא חצרות ליכא כי לא עירבו נמי ליחזינהו להני בתים כמאן דסתימי דמו וחצרות איכא ובתים ליכא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אפשר דמבטלי</span> ליה רשותא דכולהו לגבי חד <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>סוף סוף בית איכא</span> בתים ליכא אפשר דמצפרא ועד פלגא דיומא לגבי חד מפלגיה דיומא ולפניא לגבי חד סוף סוף בעידנא דאיתיה להאי ליתיה להאי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלא אמר רב אשי</span> מי גרם לחצרות שיאסרו בתים וליכא אמר ר' חייא בר אבא א``ר יוחנן לא לכל אמר ר' אליעזר מכשירי מצוה דוחין את השבת שהרי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שתי הלחם</span> חובת היום הן ולא למדן ר``א אלא מגזירה שוה דתניא ר' אליעזר אומר מניין למכשירי שתי הלחם שדוחין את השבת נאמרה הבאה בעומר ונאמרה הבאה בשתי הלחם מה הבאה האמורה בעומר מכשירין דוחין את השבת אף הבאה האמורה בשתי הלחם מכשירין דוחין את השבת מופני דאי לא מופני איכא למיפרך מה לעומר שכן אם מצא קצור קוצר תאמר בשתי הלחם שאם מצא קצור אינו קוצר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לאי</span> אפנויי מופני מכדי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='10'> ויקרא כג </span> והבאתם את עומר ראשית קצירכם אל הכהן ביום הביאכם למה לי ש``מ לאפנויי ואכתי מופנה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מצד אחד</span> הוא ושמעינן ליה לר' אליעזר דאמר מופנה מצד אחד למידין ומשיבין<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl='17'> ויקרא כג </span> תביאו רבויא הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>למעוטי מאי</span> אילימא למעוטי לולב והתניא לולב <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>וכל מכשיריו</span> דוחין את השבת דברי ר``א ואלא למעוטי סוכה והתניא סוכה וכל מכשיריה דוחין את השבת דברי ר``א ואלא למעוטי מצה והתניא מצה וכל מכשיריה דוחין את השבת דברי ר``א ואלא למעוטי שופר והתניא שופר וכל מכשיריו דוחין את השבת דברי רבי אליעזר אמר רב אדא בר אהבה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>למעוטי ציצית</span> לטליתו ומזוזה לפתחו תניא נמי הכי ושוין שאם צייץ טליתו ועשה מזוזה לפתחו שהוא חייב מאי טעמא אמר רב יוסף לפי שאין קבוע להם זמן אמר ליה אביי אדרבה מדאין קבוע להם זמ


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלא,ב גמרא
pgu: קלא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כל שעתא ושעתא זמניה הוא אלא אמר רב נחמן א``ר יצחק ואיתימא רב הונא בריה דרב יהושע <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הואיל ובידו להפקירן</span>:  אמר מר לולב וכל מכשיריו דוחין את השבת דברי ר``א מנא ליה לר``א הא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אי מעומר ושתי הלחם</span> שכן צורך גבוה אלא אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl=''> ויקרא כג </span> ביום ביום אפילו בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ולמאי</span> הלכתא אילימא לטלטול איצטריך קרא למישרי טלטול <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא למכשיריו</span> ורבנן ההוא מיבעי ליה ביום ולא בלילה ור``א ביום ולא בלילה מנא ליה נפקא ליה<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl=''> ויקרא כג </span> מושמחתם לפני ה' אלהיכם שבעת ימים ימים ולא לילות ורבנן איצטריך ס``ד אמינא נילף שבעת ימים מסוכה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מה להלן ימים ואפילו לילות</span> אף כאן ימים ואפילו לילות קמ``ל וליכתוב רחמנא בלולב <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וניתו</span> הנך ונילפו מיניה משום דאיכא למיפרך מה ללולב שכן טעון ארבעה מינים:  סוכה וכל מכשיריה דוחין את השבת דברי רבי אליעזר מנא ליה לר``א הא אי מעומר ושתי הלחם שכן צורך גבוה הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אי מלולב</span> שכן טעון ארבעה מינים אלא גמר שבעת ימים מלולב מה להלן מכשיריו דוחין את השבת אף כאן נמי מכשיריו דוחין את השבת וליכתוב רחמנא בסוכה וניתי הנך וניגמור מיניה משום דאיכא למיפרך מה לסוכה שכן נוהגת בלילות כבימים:  מצה וכל מכשיריה דוחין את השבת דברי ר``א מנא ליה לר``א הא אי מעומר ושתי הלחם שכן צורך גבוה אי מלולב שכן טעון ארבעה מינים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אי מסוכה שכן נוהגת בלילות כבימים</span> אלא גמר חמשה עשר חמשה עשר מחג הסוכות מה להלן מכשיריה דוחין את השבת אף כאן מכשיריה דוחין את השבת וליכתוב רחמנא במצה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וניתו הנך</span> וליגמור מיניה משום דאיכא למיפרך מה למצה שכן נוהגת <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בנשים כבאנשים</span>:  שופר וכל מכשיריו דוחין את השבת דברי ר``א מנא ליה לר``א הא אי מעומר ושתי הלחם שכן צורך גבוה אי מלולב שכן טעון ארבעה מינים אי מסוכה שכן נוהגת בלילות כבימים אי ממצה שכן נוהגת בנשים כבאנשים אלא אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0429' data-rgl='1'> במדבר כט </span> יום תרועה יהיה לכם ביום אפילו בשבת ולמאי אילימא לתקיעה הא תנא דבי שמואל כל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מלאכת עבודה</span> לא תעשו יצתה תקיעת שופר ורדיית הפת שהיא חכמה ואינה מלאכה אלא למכשירין ורבנן ההוא מיבעי ליה ביום ולא בלילה ור``א ביום ולא בלילה מנא ליה נפקא ליה<span class='tlm-sfr' data-chp='0325' data-rgl=''> ויקרא כה </span> מביום הכפורים תעבירו שופר בכל ארצכם <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>וגמרי מהדדי</span> וליכתוב רחמנא בשופר וליתו הנך וליגמרו מיניה מתקיעת שופר דראש השנה ליכא למיגמר שכן מכנסת זכרונות של ישראל לאביהן שבשמים מתקיעות [שופר] דיוה``כ ליכא למיגמרי דאמר מר תקעו ב``ד שופר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נפטרו עבדים לבתיהם</span> ושדות חוזרות לבעליהן:  <אמר מר> מילה וכל מכשיריה דוחין את השבת דברי רבי אליעזר מנא ליה לר``א הא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אי מכולהו</span> גמר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כדאמרינן</span> ועוד מה להנ


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלב,א גמרא
pgu: קלב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  שכן אם עבר זמנה בטלה אלא היינו טעמא דרבי אליעזר דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0312' data-rgl='3'> ויקרא יב </span> וביום ה<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שמיני</span> ימול בשר ערלתו ואפילו בשבת וליכתוב רחמנא במילה וליתו הנך וליגמור מיניה משום דאיכא למיפרך מה למילה שכן נכרתו עליה שלש עשרה בריתות:  ע``כ לא פליגי רבנן עליה אלא במכשירי מילה אבל מילה גופה דברי הכל דוחה שבת מנלן אמר עולא הלכה וכן אמר רבי יצחק הלכה מיתיבי מניין לפיקוח נפש שדוחה את השבת רבי אלעזר בן עזריה אומר מה מילה שהיא אחת מאיבריו של אדם דוחה את השבת קל וחומר לפיקוח נפש שדוחה את השבת ואי סלקא דעתך הלכה קל וחומר מהלכה מי אתי והתניא אמר לו רבי אלעזר <בן עזריה> עקיבא עצם כשעורה מטמא הלכה ורביעית דם קל וחומר ואין דנין קל וחומר מהלכה אלא אמר רבי אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אתיא אות אות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'><span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אלא מעתה</span></span> תפילין דכתיב בהן אות לידחי שבת <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אלא אתיא ברית ברית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>גדול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>דכתיב ביה ברית</span> לידחי שבת אלא אתיא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דורות דורות</span> ציצית דכתיב ביה דורות לידחי שבת אלא אמר רב נחמן בר יצחק דנין אות ברית ודורות מאות ברית ודורות לאפוקי הנך דחד חד הוא דכתיב בהן ור' יוחנן אמר אמר קרא ביום ביום אפילו בשבת אמר ליה ריש לקיש לרבי יוחנן אלא מעתה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מחוסרי כפרה</span> דכתיב בהו ביום הכי נמי דדחו שבת ההוא מיבעי ליה ביום ולא בלילה האי נמי מיבעי ליה ביום ולא בלילה ההוא מבן שמנת ימים נפקא האי נמי מביום צוותו נפקא אע``ג דנפקא מביום צוותו אצטריכא סד``א הואיל וחס רחמנא עליה לאתויי בדלות בלילה נמי ליתי קמ``ל מתקיף לה רבינא אלא מעתה יהא זר כשר בהן ויהא אונן כשר בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הא אהדריה קרא</span> רב אחא בר יעקב אמר אמר קרא שמיני שמיני אפילו בשבת האי שמיני מיבעי ליה למעוטי שביעי שביעי מבן שמנת ימים נפקא ואכתי מיבעי ליה חד למעוטי שביעי וחד למעוטי תשיעי דאי מחד הוה אמינא שביעי הוא דלא מטא זמניה אבל משמיני ואילך זמניה הוא אלא מחוורתא כדרבי יוחנן תניא כוותיה דרבי יוחנן ודלא כרב אחא בר יעקב שמיני ימול אפילו בשבת ומה אני מקיים<span class='tlm-sfr' data-chp='0231' data-rgl='14'> שמות לא </span> מחלליה מות יומת בשאר מלאכות חוץ ממילה או אינו אלא אפי' מילה ומה אני מקיים שמיני ימול חוץ משבת ת``ל ביום אפילו בשבת אמר רבא האי תנא מעיקרא מאי קא ניחא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ולבסוף</span> מאי קא קשיא ליה הכי קאמר שמיני ימול אפילו בשבת ומה אני מקיים מחלליה מות יומת בשאר מלאכו' חוץ ממילה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אבל מילה דחיא</span> מ``ט ק``ו הוא ומה צרע' שדוחה את העבוד


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלב,ב גמרא
pgu: קלב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ועבודה</span> דוחה את השבת <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מילה דוחה אותה</span> שבת שנדחית מפני העבודה אינו דין שתהא מילה דוחה אותה ומאי או אינו דקאמר הדר אמר וממאי דצרעת חמורה דילמא שבת חמורה שכן יש בה עונשין ואזהרות הרבה <אי נמי> וממאי משום דחמירא צרעת היא דילמא משום גברא הוא דלא חזי ומה אני מקיים שמיני ימול חוץ משבת תלמוד לומר ביום אפילו בשבת:  תנו רבנן מילה דוחה את הצרעת בין בזמנה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בין שלא בזמנה</span> יום טוב אינה דוחה אלא בזמנה בלבד מנהני מילי דתנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0312' data-rgl='3'> ויקרא יב </span> ימול <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בשר</span> ערלתו ואע``פ שיש שם בהרת יקוץ ומה אני מקיים<span class='tlm-sfr' data-chp='0524' data-rgl='8'> דברים כד </span> השמר בנגע הצרעת בשאר מקומות חוץ ממילה או אינו אלא אפילו מילה ומה אני מקיים ימול בשר ערלתו בזמן שאין בה בהרת ת``ל בשר ואע``פ שיש שם בהרת אמר רבא האי תנא מעיקרא מאי ניחא ליה ולבסוף מאי קשיא ליה הכי קאמר ימול בשר ערלתו ואע``פ שיש בהרת ומה אני מקיים השמר בנגע הצרעת בשאר מקומות חוץ ממילה אבל מילה דוחה את הצרעת מ``ט דאתיא מק``ו ומה שבת חמורה מילה דוחה אותה צרעת לא כ``ש ומאי או אינו דקאמר הדר קאמר ממאי דשבת חמירא דילמא צרעת חמירא שכן דוחה את העבודה ועבודה דוחה את השבת ת``ל בשר ואע``פ שיש שם בהרת לישנא אחרינא מילה דוחה את הצרעת מ``ט דאתי עשה ודחי לא תעשה ומאי או אינו דקאמר הדר קאמר אימר דאמרינן דאתי עשה ודחי את לא תעשה לא תעשה גרידא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>האי עשה ולא תעשה הוא</span> ומה אני מקיים ימול בשר ערלתו בזמן שאין בה בהרת ת``ל בשר ואע``פ שיש שם בהרת <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>תינח גדול</span> דכתיב בהו בשר קטן נמי כתיב ביה בשר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בינוני</span> מנלן אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אתיא מביניא</span> מגדול לא אתיא שכן ענוש כרת מקטן לא אתיא שכן מילה בזמנה הצד השוה שבהן שכן נימולין ודוחין את הצרעת אף כל שנימולין דוחין את הצרעת רבא אמר מילה בזמנה דוחה לא צריכא קרא מק``ו אתיא ומה שבת דחמירא דוחה צרעת לא כל שכן אמר ליה רב ספרא לרבא ממאי דשבת חמירא דילמא צרעת חמירא שכן דוחה את העבודה ועבודה דוחה את השבת התם לאו משום דחמירא צרעת אלא משום דגברא הוא דלא חזי אמאי ויקוץ בהרתו ויעבוד <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מחוסר טבילה</span> הוא תינח נגעים טמאים נגעים טהורים מאי איכא למימר אלא א``ר אשי היכא אמרינן דאתי עשה ודחי ל``ת כגון מילה בצרעת א``נ ציצית וכלאים דבעידנא דמתעקר לאו קא מוקי' עשה הכא בעידנא דמתעקר ללאו לא קא מוקים עשה והא דרבא ורב ספר


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלג,א גמרא
pgu: קלג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>תנאי היא</span> דתניא בשר ואף על פי שיש שם בהרת ימול דברי רבי יאשיה רבי יונתן אומר אינו צריך שבת חמורה דוחה צרעת לא כ``ש:  אמר מר בשר אע``פ שיש שם בהרת ימול דברי רבי יאשיה הא למה לי קרא דבר שאין מתכוין הוא ודבר שאין מתכוין מותר אמר אביי לא נצרכא אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לרבי יהודה</span> דאמר דבר שאין מתכוין אסור רבא אמר אפילו תימא ר``ש מודה ר``ש בפסיק רישיה ולא ימות ואביי לית ליה האי סברא והא אביי ורבא דאמרי תרוייהו מודה רבי שמעון בפסיק רישיה ולא ימות בתר דשמעה מרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>סברה</span> איכא דמתני להא דאביי ורבא אהא<span class='tlm-sfr' data-chp='0524' data-rgl='8'> דברים כד </span> השמר בנגע הצרעת לשמור מאד ולעשות לעשות אי אתה עושה אבל עושה אתה בסיב שעל גבי רגלו ובמוט שעל גבי כתיפו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ואם עברה</span> עברה והא למה לי קרא דבר שאין מתכוין הוא ודבר שאין מתכוין מותר אמר אביי לא נצרכא אלא לרבי יהודה דאמר דבר שאין מתכוין אסור ורבא אמר אפילו תימא רבי שמעון ומודה רבי שמעון בפסיק רישיה ולא ימות ואביי לית ליה האי סברא והא אביי ורבא דאמרי תרווייהו מודה ר' שמעון בפסיק רישיה ולא ימות לבתר דשמעיה מרבא סברה ואביי אליבא דרבי שמעון האי בשר מאי עביד ליה אמר רב עמרם <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>באומר לקוץ</span> בהרתו הוא מתכוין תינח גדול <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>קטן</span> מאי איכא למימר אמר רב משרשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>באומר אבי הבן לקוץ</span> בהרת דבנו הוא קא מתכוין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואי איכא אחר</span> ליעביד אחר דאמר ר``ש בן לקיש כל מקום שאתה מוצא עשה ולא תעשה אם אתה יכול לקיים שניהם מוטב ואם לאו יבא עשה וידחה לא תעשה דליכא אחר:  אמר מר יום טוב אינה דוחה אלא בזמנה בלבד מנא הני מילי אמר חזקיה וכן תנא דבי חזקיה אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0212' data-rgl='10'> שמות יב </span> לא תותירו ממנו עד בקר שאין ת``ל עד בקר מה ת``ל עד בקר בא הכתוב ליתן לו בקר שני לשריפתו אביי אמר אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl='10'> במדבר כח </span> עולת שבת בשבתו ולא עולת חול בשבת ולא עולת חול ביו``ט רבא אמר אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0212' data-rgl='16'> שמות יב </span> הוא לבדו יעשה לכם הוא ולא מכשירין לבדו ולא מילה שלא בזמנה דאתיא מק``ו רב אשי אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl=''> ויקרא כג </span> שבתון עשה הוא והוה ליה י``ט עשה ול``ת <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ואין עשה</span> דוחה את לא תעשה ועשה:  כלל אמר ר``ע וכו':  אמר רב יהודה אמר רב הלכה כר``ע ותנן נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>גבי פסח</span> כי האי גוונא כלל אמר ר``ע כל מלאכה שאפשר לה לעשותה מע``ש אינה דוחה את השבת שחיטה שאי אפשר לעשותה מע``ש דוחה את השבת ואמר רב יהודה אמר רב הלכה כר``ע <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>וצריכא</span> דאי אשמעינן גבי מילה התם הוא דמכשירין אפשר לעשות מאתמול לא דחו שבת דליכא כרת אבל פסח דאיכא כרת אימא לידחו שבת ואי אשמעינן גבי פסח משום דלא נכרתו עליה י``ג בריתות אבל מילה דנכרתו עליה י``ג בריתות אימא לידחו שבת צריכא


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלג,א משנה
pgu: קלג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  עושין כל צרכי מילה [בשבת] <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מוהלין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ופורעין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ומוצצין</span> ונותנין עליה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>איספלנית</span> וכמון אם לא שחק מע``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לועס בשיניו</span> ונותן אם <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>לא טרף יין ושמן</span> מע``ש ינתן זה בעצמו וזה בעצמו ואין עושין לה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>חלוק</span> לכתחילה אבל כורך עליה סמרטוט אם <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לא התקין</span> מע``ש כורך על אצבעו ומביא ואפי' מחצר אחרת


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלג,ב גמרא
pgu: קלג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מכדי קתני <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כולהו</span> כל צורכי מילה לאתויי מאי לאתויי הא דת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>המל</span> כל זמן שהוא עוסק במילה חוזר בין על ה<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ציצין</span> המעכבין את המילה בין על הציצין שאין מעכבין את המילה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>פירש</span> על ציצין המעכבין את המילה חוזר על ציצין שאין מעכבין את המילה אינו חוזר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מאן תנא פירש אינו חוזר</span> אמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן רבי ישמעאל בנו של ר' יוחנן בן ברוקה היא דתניא ארבעה עשר שחל להיות בשבת מפשיט <אדם> [את] הפסח עד החזה דברי רבי ישמעאל בנו של ר' יוחנן בן ברוקה וחכ``א מפשיטין את כולו ממאי עד כאן לא קאמר ר' ישמעאל בנו של ר' יוחנן בן ברוקה התם משום דלא בעינן<span class='tlm-sfr' data-chp='0215' data-rgl='2'> שמות טו </span> זה אלי ואנוהו אבל הכא דבעינן זה אלי ואנוהו הכי נמי דתניא זה אלי ואנוהו התנאה לפניו במצות עשה לפניו סוכה נאה ולולב נאה ושופר נאה ציצית נאה ספר תורה נאה וכתוב בו לשמו בדיו נאה בקולמוס נאה בלבלר אומן וכורכו בשיראין נאין אבא שאול אומר ואנוהו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הוי דומה לו</span> מה הוא חנון ורחום אף אתה היה חנון ורחום אלא אמר רב אשי הא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מני</span> רבי יוסי היא דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בין שנראה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בעליל</span> ובין שלא נראה בעליל מחללין עליו את השבת רבי יוסי אומר נראה בעליל אין מחללין עליו את השבת ממאי דילמא עד כאן לא קאמר ר' יוסי התם דלא ניתנה שבת לידחות אבל הכא דניתנה שבת לידחות הכי נמי אלא אמרי נהרדעי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>רבנן דפליגי עליה דרבי יוסי</span> היא דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ארבעה כהנים נכנסין</span> שנים בידם <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שני סדרים</span> ושנים בידם <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שני בזיכין</span> וארבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מקדימין לפניהם שנים ליטול</span> שני סדרים <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ושנים ליטול שני בזיכין</span> המכניסין עומדים בצפון ופניהם לדרום והמוציאין עומדים בדרום ופניהם לצפון אלו מושכים ואלו מניחין טפחו של זה בצד טפחו של זה משום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0225' data-rgl='30'> שמות כה </span> לפני <ה'> תמיד ר' יוסי אומר אפילו אלו נוטלין ואלו מניחין אף זה היה תמיד ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מהלקטין</span> את המילה ואם לא הילקט ענוש כרת מני א``ר כהנא אומן מתקיף לה רב פפא אומן לימא להו אנא עבדי פלגא דמצוה אתון עבדיתו פלגא דמצוה <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אלא אמר רב פפא</span> גדול מתקיף לה רב אשי גדול בהדיא כתיב ביה<span class='tlm-sfr' data-chp='0117' data-rgl='14'> בראשית יז </span> וערל זכר אשר לא ימול אלא אמר רב אשי לעולם אומן <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>וכגון דאתא בין השמשות</span> דשבת ואמרו ליה לא מספקת ואמר להו מספקינא ועבד ולא איסתפק ואישתכח דחבורה הוא דעבד וענוש כרת:  מוצצין וכו':  אמר רב פפא האי אומנא דלא מייץ סכנה הוא ועברינן ליה פשיטא מדקא מחללי עליה שבתא סכנה הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>מהו דתימא</span> האי דם מיפקד פקיד קמ``ל חבורי מיחבר ודומיא דאיספלנית וכמון מה איספלנית וכמון כי לא עביד סכנה הוא אף ה``נ כי לא עביד סכנה הוא:  ונותנין עליה איספלנית:  אמר אביי אמרה לי אם איספלניתא דכולהון כיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>שב מינאי תרבא</span> וחדא קירא רבא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>קירא וקלבא רישינא</span> דרשה רבא במחוזא קרעינהו בני מניומי אסיא למנייהו אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>שבקי לכו חדא</span> דאמר שמואל האי מאן דמשי אפיה ולא נגיב טובא נקטרו לי


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלד,א גמרא
pgu: קלד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חספניתא</span> מאי תקנתיה לימשי טובא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>במיא דסילקא</span>:  לא שחק מערב שבת:  תנו רבנן דברים שאין עושין למילה בשבת עושין לה ביו``ט שוחקין לה כמון וטורפין לה יין ושמן א``ל אביי לרב יוסף מאי שנא כמון ביו``ט דחזי לקדרה יין ושמן חזי נמי בשבת לחולה דתניא אין טורפין יין ושמן לחולה בשבת אמר ר``ש בן אלעזר משום ר``מ אף טורפין יין ושמן א``ר שמעון בן אלעזר פעם אחת חש רבי מאיר במעיו ובקשנו לטרוף לו יין ושמן ולא הנחנו אמרנו לו דבריך <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>יבטלו</span> בחייך אמר לנו אע``פ שאני אומר כך וחבירי אומרים כך מימי לא מלאני לבי לעבור על דברי חבירי הוא ניהו דמחמיר אנפשיה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אבל לכולי עלמא שרי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>התם</span> לא בעי ליכא הכא בעי ליכא הכא נמי ניעביד <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ולא לילך</span> היינו דקתני נותן זה בפני עצמו וזה בפני עצמו:  ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אין מסננין את החרדל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>במסננת שלו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ואין ממתקין אותו בגחלת</span> א``ל אביי לרב יוסף מאי שנא מהא דתנן נותנים ביצה במסננת של חרדל א``ל התם <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא מיחזי כבורר</span> הכא מיחזי כבורר ואין ממתקין אותו בגחלת והתניא ממתקין אותו בגחלת לא קשיא כאן בגחלת של מתכת כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בגחלת של עץ</span> א``ל אביי לרב יוסף מ``ש מבישרא אגומרי א``ל התם <span class='tlm-rsh' data-nro='16'><span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לא אפשר</span></span> הכא אפשר א``ל אביי לרב יוסף מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לגבן</span> א``ל אסור מ``ש מלישה א``ל התם לא אפשר הכא אפשר והא אמרי נהרדעי גבינה בת יומא מעליא הכי קאמרי דאפילו גבינה בת יומא מעליא:  אין עושין לה חלוק כו':  אמר אביי אמרה לי אם האי חלוק דינוקא לפניה לסיטרא לעילאי דילמא מידביק גרדא מיניה ואתי לידי כרות שפכה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אימיה דאביי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>עבדא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כיסתתא לפלגא</span> אמר אביי האי ינוקא דלית ליה חלוק <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לייתי בליתא</span> דאית ליה שיפתא וליכרכיה לשיפתא לתתאי ועייף ליה לעילאי ואמר אביי אמרה לי אם האי ינוקא דלא ידיע מפקתיה לשייפיה מישחא <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ולוקמיה להדי יומא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>והיכא דזיג</span> ליקרעיה <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>בשערתא</span> שתי וערב אבל בכלי מתכות לא משום <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>דזריף</span> ואמר אביי אמרה לי אם האי ינוקא <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>דלא מייץ</span> מיקר דקר פומיה מאי תקנתיה ליתו כסא גומרי ולינקטיה ליה להדי פומיה <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>דחיים פומיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>ומייץ</span> ואמר אביי אמרה לי אם האי ינוקא דלא מנשתיה לינפפיה בנפוותא ומנשתיה ואמר אביי אמרה לי אם האי ינוקא <span class='tlm-rsh' data-nro='42'>דלא מעוי</span> ליתו סליתא דאימיה ולישרקיה עילויה ומעוי ואמר אביי אמרה לי אם האי ינוקא <span class='tlm-rsh' data-nro='45'>דקטין</span> לייתו ל<span class='tlm-rsh' data-nro='43'>סילתא דאימיה</span> ולישרקיה עילויה <span class='tlm-rsh' data-nro='46'>מקוטנא לאולמא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='47'>ואי אלים</span> מאולמא לקוטנא ואמר אביי אמרה לי אם האי ינוקא <span class='tlm-rsh' data-nro='48'>דסומק</span> דאכתי לא איבלע ביה דמא <span class='tlm-rsh' data-nro='50'>ליתרחו ליה</span> עד דאיבלע ביה דמא ולימהלוה דירוק ואכתי לא נפל ביה דמיה ליתרחו עד דנפל ביה דמיה ולימהלוה דתניא א``ר נתן פעם אחת הלכתי <span class='tlm-rsh' data-nro='52'>לכרכי הים</span> ובאת אשה לפני שמלה בנה ראשון ומת שני ומת שלישי הביאתו לפני ראיתיו שהוא אדום אמרתי לה המתיני לו עד שיבלע בו דמו המתינה לו עד שנבלע בו דמו ומלה אותו וחיה והיו קורין אותו נתן הבבלי על שמי שוב פעם אחת הלכתי למדינת קפוטקיא ובאת אשה אחת לפני שמלה בנה ראשון ומת שני ומת שלישי הביאתו לפני ראיתיו שהוא ירוק הצצתי בו ולא ראיתי בו דם ברית אמרתי לה המתיני לו עד שיפול בו דמו והמתינה לו ומלה אותו וחיה והיו קורין שמו נתן הבבלי על שמי


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלד,ב משנה
pgu: קלד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  מרחיצין את הקטן בין לפני המילה ובין לאחר המילה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ומזלפין עליו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ביד</span> אבל לא בכלי ר``א בן עזריה אומר מרחיצין את הקטן ביום השלישי שחל להיות בשבת שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0134' data-rgl='25'> בראשית לד </span> ויהי ביום השלישי בהיותם כואבים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ספק</span> ואנדרוגינוס אין מחללין עליו את השבת ורבי יהודה מתיר באנדרוגינוס


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלד,ב גמרא
pgu: קלד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>והא אמרת רישא מרחיצין</span> רב יהודה ורבה בר אבוה דאמרי תרוייהו כיצד תני מרחיצין את הקטן בין לפני מילה בין לאחר מילה כיצד מזלפין עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ביד</span> אבל לא בכלי אמר רבא והא מרחיצין קתני אלא אמר רבא הכי קתני מרחיצין את הקטן בין מלפני מילה בין לאחר המילה ביום הראשון כדרכו וביום השלישי שחל להיות בשבת מזלפין עליו ביד אבל לא בכלי ר``א בן עזריה אומר מרחיצין את הקטן ביום השלישי שחל להיות בשבת שנאמר ויהי ביום השלישי בהיותם כואבים תניא כוותיה דרבא מרחיצין הקטן בין לפני מילה בין לאחר מילה ביום ראשון כדרכו וביום השלישי שחל להיות בשבת מזלפין עליו ביד ר``א בן עזריה אומר מרחיצין את הקטן ביום השלישי שחל להיות בשבת ואע``פ שאין ראיה לדבר זכר לדבר שנאמר ויהי ביום השלישי בהיותם כואבים וכשהן מזלפין אין מזלפין לא בכוס ולא בקערה ולא בכלי אלא ביד אתאן לתנא קמא מאי אע``פ שאין ראיה לדבר זכר לדבר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>משום דגדול לא סליק בישרא הייא</span> קטן סליק ביה בישרא הייא ההוא דאתא לקמיה דרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אורי ליה כשמעתיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>איחלש</span> רבא אמר אנא בהדי תרגימנא דסבי למה לי אמרו ליה רבנן לרבא והתניא כוותיה דמר אמר להו מתניתין כוותייהו דיקא ממאי מדקאמר רבי אלעזר בן עזריה אומר מרחיצין את הקטן ביום השלישי שחל להיות בשבת אי אמרת בשלמא תנא קמא מזלפין קאמר היינו דקאמר ליה ר``א בן עזריה מרחיצין <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אלא אי אמרת</span> תנא קמא מרחיצין ביום הראשון קאמר ומזלפין ביום השלישי האי רבי אלעזר בן עזריה אומר מרחיצין אף מרחיצין מיבעי ליה כי אתא רב דימי אמר רבי אלעזר הלכה כר``א בן עזריה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הוו בה</span> במערבא הרחצת כל גופו או הרחצת מילה אמר להו ההוא מרבנן ורבי יעקב שמיה מסתברא הרחצת כל גופו דאי ס``ד הרחצת מילה מי גרע מחמין על גבי מכה דאמר רב אין מונעין חמין ושמן מעל גבי מכה בשבת מתקיף לה רב יוסף ולא שני לך בין חמין שהוחמו בשבת לחמין שהוחמו מע``ש מתקיף לה רב דימי וממאי דהכא בחמין שהוחמו בשבת פליגי דילמא בחמין שהוחמו בע``ש פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אמר אביי אנא בעאי דאישני ליה</span> וקדם ושני ליה רב יוסף מפני שסכנה הוא לו איתמר נמי כי אתא רבין א``ר אבהו א``ר אלעזר ואמרי לה א``ר אבהו א``ר יוחנן הלכה כר``א בן עזריה בין בחמין שהוחמו בשבת בין בחמין שהוחמו מע``ש בין הרחצת כל גופו בין הרחצת מילה מפני שסכנה היא לו:  גופא אמר רב אין מונעין חמין ושמן מעל גבי מכה בשבת ושמואל אמר נותן חוץ למכה ושותת ויורד למכה מיתיבי אין נותנין שמן וחמין על גבי מוך ליתן על גבי מכה בשבת התם משום סחיטה תא שמע אין נותנין חמין ושמן על גבי מוך שעל גבי מכה בשבת התם נמי משום סחיטה תניא כוותיה דשמואל אין נותנין חמין ושמן על גבי מכה בשבת אבל נותנין חוץ למכה ושותת ויורד למכה תנו רבנן נותנין על גבי המכה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מוך יבש וספוג יבש</span> אבל לא גמי יבש ולא כתיתין יבשין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>קשיא כתיתין אכתיתין</span> לא קשיא הא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חדתי</span> הא בעתיקי אמר אביי שמע מינה הני כתיתין מסו:  <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ספק</span> ואנדרוגינוס כו':  תנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0312' data-rgl=''> ויקרא יב </span> ערלתו ערלתו ודאי דוחה את השב


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלה,א גמרא
pgu: קלה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ולא ספק דוחה את השבת ערלתו ודאי דוחה את השבת ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אנדרוגינוס</span> דוחה את השבת רבי יהודה אומר אנדרוגינוס דוחה את השבת וענוש כרת ערלתו ודאי דוחה את השבת ולא נולד בין השמשות דוחה את השבת ערלתו ודאי דוחה את השבת ולא נולד כשהוא מהול דוחה את השבת שב``ש אומרים צריך להטיף ממנו דם ברית וב``ה אומרים אינו צריך א``ר שמעון בן אלעזר לא נחלקו ב``ש וב``ה על נולד כשהוא מהול <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שצריך להטיף</span> ממנו דם ברית מפני שערלה כבושה היא על מה נחלקו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>על גר</span> שנתגייר כשהוא מהול שבית שמאי אומרים צריך להטיף ממנו דם ברית ובה``א א``צ להטיף ממנו דם ברית:  אמר מר ולא ספק דוחה את השבת לאתויי מאי לאתויי הא דתנו רבנן בן שבעה מחללין עליו את השבת ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בן ח' אין מחללין עליו</span> את השבת ספק בן ז' ספק בן ח' אין מחללין עליו את השבת בן שמונה הרי הוא כאבן ואסור לטלטלו אבל אמו שוחה ומניקתו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מפני הסכנה</span> איתמר רב אמר הלכה כת``ק ושמואל אמר הלכה כר``ש בן אלעזר רב אדא בר אהבה אתיליד ליה ההוא ינוקא כשהוא מהול <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אהדריה אתליסר מהולאי</span> עד דשוייה כרות שפכה אמר תיתי לי דעברי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אדרב</span> אמר ליה רב נחמן ואדשמואל לא עבר אימר דאמר שמואל בחול <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בשבת מי אמר</span> הוא סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ודאי ערלה כבושה היא</span> דאיתמר רבה אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>חיישינן</span> שמא ערלה כבושה היא רב יוסף אמר ודאי ערלה כבושה היא אמר רב יוסף מנא אמינא לה דתניא רבי אליעזר הקפר אומר לא נחלקו ב``ש וב``ה על נולד כשהוא מהול שצריך להטיף ממנו דם ברית על מה נחלקו לחלל עליו את השבת ב``ש אומרים מחללין עליו את השבת וב``ה אומרים אין מחללין עליו את השבת לאו מכלל דת``ק סבר מחללין עליו את השבת ודילמא ת``ק דברי הכל אין מחללין קאמר אם כן רבי אליעזר הקפר טעמא דב``ש אתא לאשמעינן דילמא הכי קאמר לא נחלקו ב``ש וב``ה בדבר זה:  אמר ר' אסי כל שאמו טמאה לידה נימול לשמונה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כל שאין אמו טמאה לידה</span> אין נימול לשמנה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0312' data-rgl='2'> ויקרא יב </span> אשה כי תזריע וילדה זכר וטמאה וגו' וביום השמיני ימול בשר ערלתו א``ל אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דורות הראשונים</span> יוכיחו שאין אמו טמאה לידה ונימול לשמנה א``ל נתנה תור


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלה,ב גמרא
pgu: קלה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ונתחדשה הלכה</span> איני והא איתמר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>יוצא דופן</span> ומי שיש לו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שתי ערלות</span> רב הונא ורב חייא בר רב חד אמר מחללין עליו את השבת וחד אמר אין מחללין עד כאן לא פליגי אלא לחלל עליו את השבת <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אבל לשמנה ודאי מהלינן</span> ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הא בהא תליא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כתנאי</span> יש יליד בית שנימול לאחד ויש יליד בית שנימול לשמנה יש מקנת כסף שנימול לאחד ויש מקנת כסף שנימול לשמנה יש מקנת כסף שנימול לא' ויש מקנת כסף שנימול לשמונה כיצד לקח שפחה מעוברת ואח``כ ילדה זהו מקנת כסף הנימול לשמונה לקח שפחה וולדה עמה זו היא מקנת כסף שנימול לאחד ויש יליד בית שנימול לשמנה כיצד לקח שפחה ונתעברה אצלו וילדה זהו יליד בית הנימול לשמנה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>רבי חמא אומר</span> ילדה ואח``כ הטבילה זהו יליד בית שנימול לאחד הטבילה ואחר כך ילדה זהו יליד בית הנימול לשמנה ותנא קמא לא שני ליה בין הטבילה ואח``כ ילדה בין ילדה ואח``כ הטבילה דאע``ג דאין אמו טמאה לידה נימול לשמנה <אמר רבא> בשלמא לר' חמא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>משכחת לה</span> יליד בית נימול לא' יליד בית נימול לח' מקנת כסף נימול לא' ומקנת כסף נימול לח' ילדה ואח``כ הטבילה זהו יליד בית שנימול לאחד הטבילה ואח``כ ילדה זהו יליד בית שנימול לח' מקנת כסף נימול לשמנה כגון שלקח שפחה מעוברת והטבילה ואח``כ ילדה מקנת כסף נימול לאחד כגון שלקח זה שפחה וזה עוברה אלא לת``ק בשלמא כולהו משכחת להו אלא יליד בית נימול לאחד היכי משכחת לה א``ר ירמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בלוקח שפחה לעוברה</span> הניחא למ``ד קנין פירות לאו כקנין הגוף דמי אלא למ``ד קנין פירות כקנין הגוף דמי מאי איכא למימר אמר רב משרשיא בלוקח שפחה ע``מ שלא להטבילה תניא ר``ש בן גמליאל אומר כל ששהה ל' יום באדם אינו נפל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0418' data-rgl='16'> במדבר יח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ופדויו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מבן חדש</span> תפדה שמנת ימים בבהמה אינו נפל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0322' data-rgl='27'> ויקרא כב </span> ומיום השמיני והלאה ירצה לקרבן וגו' <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הא לא שהה</span> ספיקא הו


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלו,א גמרא
pgu: קלו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מימהל היכי מהלינן</span> ליה אמר רב אדא בר אהבה מלין אותו ממה נפשך <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אם חי הוא</span> שפיר קא מהיל ואם לאו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מחתך בבשר</span> הוא ואלא הא דתניא ספק בן ז' ספק בן ח' אין מחללין עליו את השבת אמאי נימהליה ממה נפשך אם חי הוא שפיר קא מהיל ואם לאו מחתך בבשר הוא אמר מר בריה דרבינא אנא ורב נחומי בר זכריה תרגימנא מימהיל הכי נמי מהלינן ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לא נצרכה</span> אלא למכשירי מילה ואליבא דרבי אליעזר אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כתנאי</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0311' data-rgl='39'> ויקרא יא </span> וכי ימות מן הבהמה אשר היא לכם לאכלה להביא בן שמנה שאין שחיטתו מטהרתו רבי יוסי ברבי יהודה ור' אלעזר בר``ש אומרים שחיטתו מטהרתו מאי לאו בהא קא מיפלגי ד<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מר סבר חי הוא</span> ומ``ס מת הוא אמר רבא אי הכי אדמיפלגי לענין טומאה וטהרה ליפלגי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לענין אכילה</span> אלא דכולי עלמא מת הוא ורבי יוסי ברבי יהודה ורבי אלעזר ברבי שמעון סברי כ<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>טרפה</span> טרפה לאו אף על גב דמתה היא שחיטתה מטהרתה הכא נמי לא שנא ורבנן לא דמי לטרפה טרפה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>היתה לה שעת הכושר</span> האי לא היתה לה שעת הכושר וכ``ת טרפה מבטן מאי איכא למימר התם יש במינה שחיטה הכא אין במינה שחיטה איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מי פליגי</span> רבנן עליה דרבן שמעון בן גמליאל או לא אם תמצי לומר פליגי הלכה כמותו או אין הלכה כמותו ת``ש עגל שנולד ביום טוב שוחטין אותו ביו``ט הכא במאי עסקינן דקים ליה בגוויה שכלו לו חדשיו ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ושוין</span> שאם נולד הוא ומומו עמו שזה מן המוכן ה``נ שכלו לו חדשיו ת``ש דאמר רב יהודה אמר שמואל הלכה כרבן שמעון בן גמליאל הלכה מכלל דפליגי ש``מ אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>נפל מן הגג או אכלו ארי</span> דברי הכל חי הוא כי פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שפיהק</span> ומת מר סבר חי הוא ומר סבר מת הוא למאי נפקא מיניה לפטור מן הייבום נפל מן הגג או אכלו ארי דברי הכל חי הוא והא רב פפא ורב הונא בריה דרב יהושע איקלעו לבי בריה דרב אידי בר אבין ועביד להו עיגלא תילתא ביממא דשבעה ואמרי ליה אי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>איתרחיתו</span> ליה עד לאורתא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הוה אכלינן מיניה</span> השתא לא אכלינן מיניה אלא כשפיהק ומת דברי הכל מת הוא כי פליגי בנפל מן הגג ואכלו ארי מר סבר מת הוא ומר סבר חי הוא בריה דרב דימי בר יוסף אתיליד ליה ההוא ינוקא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בגו תלתין יומין</span> שכיב יתיב קמתאביל עילויה אמר ליה אבוה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>צוורוניתא</span> קבעית למיכל אמר ליה קים לי ביה שכלו לו חדשיו רב אשי איקלע בי רב כהנא איתרע ביה מילתא בגו תלתין יומין חזייה דיתיב וקא מתאבל עילויה אמר ליה לא סבר ליה מר להא דאמר רב יהודה אמר שמואל הלכה כרבן שמעון בן גמליאל אמר ליה קים לי בגויה שכלו לו חדשיו איתמר מת בתוך שלשים <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ועמדה ונתקדשה</span> אמר רבינא משמיה דרב


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלו,ב גמרא
pgu: קלו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אם אשת ישראל היא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>חולצת</span> אם אשת כהן היא אינה חולצת ורב שרביא משמיה דרבא אמר אחת זו ואחת זו חולצת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אמר ליה</span> רבינא לרב שרביא באורתא אמר רבא הכי לצפרא הדר ביה אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שריתוה</span> יהא רעוא דתשרו תרבא:  ר' יהודה מתיר וכו':  אמר רב שיזבי אמר רב חסדא לא לכל אמר רבי יהודה אנדרוגינוס זכר הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שאם אתה אומר</span> כן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בערכין יערך</span> ומנלן דלא מיערך דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0327' data-rgl=''> ויקרא כז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הזכר</span> ולא טומטום ואנדרוגינוס יכול לא יהא בערך איש אבל יהא בערך אשה תלמוד לומר הזכר ואם נקבה היא זכר ודאי נקבה ודאית ולא טומטום ואנדרוגינו


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלז,א גמרא
pgu: קלז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  וסתם ספרא רבי יהודה אמר רב נחמן בר יצחק אף אנן נמי תנינא הכל כשרים <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לקדש</span> חוץ מחש``ו רבי יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מכשיר בקטן ופוסל באשה</span> ואנדרוגינוס ש``מ ומאי שנא מילה משום דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0117' data-rgl='10'> בראשית יז </span> המול לכם <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כל זכר</span>


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלז,א משנה
pgu: קלז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מי שהיו לו שני תינוקות אחד למול אחר השבת ואחד למול בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ושכח ומל את של אחר השבת בשבת חייב</span> אחד למול בע``ש ואחד למול בשבת ושכח ומל את של ע``ש בשבת רבי אליעזר מחייב חטאת ורבי יהושע פוטר


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלז,א גמרא
pgu: קלז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>רב הונא מתני</span> חייב רב יהודה מתני פטור רב הונא מתני חייב דתניא אמר ר``ש בן אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא</span> נחלקו רבי אלעזר ור' יהושע על מי שהיו לו ב' תינוקות אחד למול בשבת ואחד למול אחר השבת ושכח ומל את של אחר השבת בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שהוא חייב</span> על מה נחלקו על מי שהיו לו ב' תינוקות א' למול בע``ש וא' למול בשבת ושכח ומל את של ע``ש בשבת שר' אליעזר מחייב חטאת ורבי יהושע פוטר ושניהם לא למדוה אלא <מעבודת כוכבים> {מעבודה זרה} ר' אליעזר סבר <כעבודת כוכבים> {כעבודה זרה} מה <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} אמר רחמנא לא תעביד וכי עביד מיחייב ה``נ לא שנא ורבי יהושע התם דלאו מצוה הכא מצוה רב יהודה מתני פטור דתניא א``ר מאיר לא נחלקו ר``א ורבי יהושע על מי שהיו לו ב' תינוקות אחד למול בע``ש ואחד למול בשבת ושכח ומל את של ע``ש בשבת שהוא פטור על מה נחלקו על מי שהיו לו ב' תינוקות אחד למול אחר השבת וא' למול בשבת ושכח ומל את של אחר השבת בשבת שר``א מחייב חטאת ורבי יהושע פוטר ושניהם לא למדוה אלא <מעבודת כוכבים> {מעבודה זרה} ר``א סבר <כעבודת כוכבים> {כעבודה זרה} מה <עבודת כוכבים> {עבודה זרה} אמר רחמנא לא תעביד וכי עביד מיחייב ה``נ לא שנא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ור' יהושע התם</span> לא טריד מצוה הכא טריד מצוה תני ר' חייא אומר היה ר``מ לא נחלקו רבי אלעזר ורבי יהושע על מי שהיו לו ב' תינוקות א' למול בע``ש וא' למול בשבת ושכח ומל את של ע``ש בשבת שהוא חייב על מה נחלקו על מי שהיו לו ב' תינוקות א' למול אחר השבת וא' למול בשבת ושכח ומל של אחר השבת בשבת שר``א מחייב חטאת ור' יהושע פוטר השתא רבי יהושע סיפא דלא קא עביד מצוה פוטר רישא דקא עביד מצוה מחייב אמרי דבי ר' ינאי רישא כגון שקדם ומל של שבת בע``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דלא ניתנה שבת לידחות</span> סיפא ניתנה שבת לידחות א``ל רב אשי לרב כהנא רישא נמי ניתנה שבת לידחות לגבי תינוקות דעלמא להאי גברא מיהא לא איתיהיב


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלז,א משנה
pgu: קלז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  קטן נימול לשמנה לתשעה ולעשרה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא</span>חד עשר ולי``ב לא פחות ולא יותר הא כיצד כדרכו לשמנה נולד לבין השמשות נימול לט' ביה``ש של ע``ש נימול לעשרה יו``ט לאחר השבת נימול לאחד עשר ב' ימים של ר``ה נימול לשנים עשר קטן החולה אין מוהלין אותו עד שיבריא


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלז,א גמרא
pgu: קלז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>חלצתו חמה</span> נותנין לו כל ז' להברותו איבעיא להו מי בעינן מעת לעת ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דתני לודא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>יום הבראתו כיום הולדו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא</span>ו</span> מה יום הולדו לא בעינן מעת לעת אף יום הבראתו לא בעינן מעת לעת לא עדיף יום הבראתו מיום הולדו דאילו יום הולדו לא בעינן מעת לעת ואילו יום הבראתו בעינן מעת לעת


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלז,א משנה
pgu: קלז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  אלו הן <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ציצין</span> המעכבין את המילה בשר החופה את רוב ה<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>עטרה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ואינו אוכל בתרומה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ואם היה בעל בשר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מתקנו</span> מפני מראית העי


id: 2119
lvr: 21
prk: 19
nru: דף קלז,ב גמרא
pgu: קלז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רבי אבינא א``ר ירמיה בר אבא אמר רב בשר החופה את רוב גובהה של עטרה:  ואם היה בעל בשר וכו':  אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>קטן המסורבל בבשר</span> רואין אותו כ``ז שמתקשה ונראה מהול אינו צריך למול ואם לאו צריך למול במתניתא תנא רשב``ג אומר קטן המסורבל בבשר רואין אותו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כל זמן שמתקשה</span> ואינו נראה מהול צריך למולו ואם לאו אינו צריך למולו מאי בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>איכא בינייהו נראה ואינו נראה</span>:  מל ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>פרע</span>:  ת``ר המל אומר אקב``ו על המילה אבי הבן אומר אשר קדשנו במצותיו וצונו להכניסו בבריתו של אברהם אבינו העומדים אומרים כ<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שם</span> שנכנס לברית כך יכנס לתורה לחופה ולמע``ט והמברך אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אשר קידש ידיד <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מבטן</span></span> חוק <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בשארו</span> שם <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>וצאצאיו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>חתם באות</span> ברית קדש על כן בשכר זאת אל חי חלקנו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>צוה להציל ידידות שארינו משחת</span> למען בריתו אשר שם בבשרנו בא``י כורת הברית המל את הגרים אומר ברוך אתה ה' אלהינו מלך העולם אקב``ו על המילה והמברך אומר אקב``ו למול את הגרים ולהטיף מהם דם ברית שאילמלא דם ברית לא נתקיימו שמים וארץ שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1133' data-rgl='25'> ירמיהו לג </span> אם לא בריתי יומם ולילה חוקות שמים וארץ לא שמתי בא``י כורת הברית המל את העבדים אומר אקב``ו על המילה והמברך אומר אקב``ו למול את העבדים ולהטיף מהם דם ברית שאילמלא דם ברית חוקות שמים וארץ לא נתקיימו שנאמ' אם לא בריתי יומם ולילה חקות שמים וארץ לא שמתי בא``י כורת הברית:
<BR


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קלז,ב משנה
pgu: קלז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  רבי אליעזר אומר תולין את המשמרת בי``ט ונותנין לתלויה בשבת וחכ``א אין תולין את המשמרת בי``ט ואין נותנין לתלויה בשבת אבל נותנין לתלויה ביום טוב


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קלז,ב גמרא
pgu: קלז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  השתא ר``א אוסופי אהל עראי לא מוספינן למיעבד לכתחלה שרי מאי היא דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>פקק החלון</span> ר``א אומר בזמן שקשור ותלוי פוקקין בו ואם לאו אין פוקקין בו וחכ``א בין כך ובין כך פוקקין בו ואמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן הכל מודים שאין עושין אהל עראי בתחלה בי``ט ואין צ``ל בשבת לא נחלקו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אלא להוסיף</span> שר``א אומר אין מוסיפין בי``ט ואין צ``ל בשבת וחכ``א מוסיפין בשבת ואין צ``ל ביום טוב ר``א סבר לה כרבי יהודה דתניא אין בין יום טוב לשבת אלא אוכל נפש בלבד רבי יהודה מתיר אף מכשירי אוכל נפש אימר דשמעינן ליה לר' יהודה במכשירין שאי אפשר לעשותם מערב יום טוב במכשירין שאפשר לעשותם מעיו``ט מי שמעת ליה דר``א <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>עדיפא</span> מדרבי יהודה:  וחכ``א:  איבעיא להו תלה מאי אמר רב יוסף תלה חייב חטאת א``ל אביי אלא מעתה תלא כוזא בסיכתא הכי נמי דמיחיי


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קלח,א גמרא
pgu: קלח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אלא אמר אביי מדרבנן</span> היא ש<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לא יעשה</span> כדרך שהוא עושה בחול <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מנקיט</span> אביי חומרי מתניתא ותני <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הגוד</span> והמשמרת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כילה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וכסא גלין</span> לא יעשה ואם עשה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>פטור</span> אבל אסור אהלי קבע לא יעשה ואם עשה חייב חטאת <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אבל מטה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כסא טרסקל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואסלא</span> מותר לנטותן לכתחילה:  ואין נותנין לתלויה בשבת:  איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שימר</span> מאי אמר רב כהנא שימר חייב חטאת מתקיף לה רב ששת מי איכא מידי דרבנן מחייבי חטאת ורבי אליעזר שרי לכתחילה מתקיף לה רב יוסף אלמה לא הרי עיר של זהב דר``מ מחייב חטאת ורבי אליעזר שרי לכתחילה מאי היא דתניא לא תצא אשה בעיר של זהב ואם יצאה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חייבת חטאת</span> דברי ר``מ וחכמים אומרים לא תצא ואם יצאה פטורה ר``א אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>יוצאה אשה</span> בעיר של זהב לכתחילה א``ל אביי מי סברת ר``א אדר``מ קאי דאמר חייבת חטאת אדרבנן קאי דאמרי פטור אבל אסור ואמר להו איהו מותר לכתחילה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>משום מאי מתרינן ביה</span> רבה אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>משום בורר</span> רבי זירא אמר משום מרקד אמר רבה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כוותי דידי מסתברא</span> מה דרכו של בורר נוטל אוכל ומניח הפסולת אף הכא נמי נוטל את האוכל ומניח את הפסולת אמר ר' זירא כוותי דידי מסתברא מה דרכו של מרקד פסולת מלמעלה ואוכל מלמטה אף הכא נמי פסולת מלמעלה ואוכל מלמטה תני רמי בר יחזקאל <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>טלית כפולה לא יעשה</span> ואם עשה פטור אבל אסור היה כרוך עליה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חוט או משיחה</span> מותר לנטותה לכתחילה בעא מיניה רב כהנא מרב כילה מהו א``ל אף מטה אסורה מטה מהו א``ל אף כילה מותרת כילה ומטה מהו א``ל כילה אסורה ומטה מותרת ולא קשיא הא דקאמר אף מטה אסורה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>כדקרמנאי</span> הא דקאמר ליה אף כילה מותרת <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כדרמי</span> בר יחזקאל כילה אסורה ומטה מותרת <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כדדידן</span> אמר רב יוסף חזינא להו לכילי דבי רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>דמאורתא נגידו ומצפרא חביטא</span> רמיא אמר רב משום רבי חייא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>וילון</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מותר לנטותו</span> ומותר לפורקו ואמר שמואל משום רבי חיי


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קלח,ב גמרא
pgu: קלח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כילת חתנים</span> מותר לנטותה ומותר לפורקה אמר רב ששת בריה דרב אידי לא אמרן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אלא</span> שאין בגגה טפח אבל יש בגגה טפח <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אסור</span>ה וכי אין בגגה טפח נמי לא אמרן אלא שאין בפחות משלשה סמוך לגגה טפח אבל יש בפחות משלשה סמוך לגגה טפח אסור <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ולא אמרן אלא שאין בשיפועה טפח</span> אבל יש בשיפועה טפח שפועי אהלים כאהלים דמו ולא אמרן אלא דלא נחית מפוריא טפח אבל נחית מפוריא טפח אסור:  ואמר רב ששת בריה דרב אידי האי סיאנא שרי והאיתמר סיאנא אסור לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הא דאית ביה טפח</span> הא דלית ביה טפח אלא מעתה שרביב בגלימא טפח ה``נ דמיחייב אלא לא קשיא הא דמיהדק הא דלא מיהדק שלח ליה רמי בר יחזקאל לרב הונא אימא לן איזי הנך מילי מעלייתא דאמרת לן משמיה דרב <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>תרתי בשבת וחדא בתורה</span> שלח ליה הא דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>גוד בכיסנא</span> מותר לנטותה בשבת אמר רב לא שנו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בב' בני אדם</span> אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>באדם אחד</span> אסור אמר אביי וכילה אפילו בי' בני אדם אסור אי אפשר דלא מימתחא פורתא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אידך</span> מאי היא דתניא כירה שנשמטה אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מירכותיה</span> מותר לטלטלה שתים אסור רב אמר אפילו חד נמי אסור גזירה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שמא יתקע</span> תורה דאמר רב עתידה תורה שתשתכח מישראל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0528' data-rgl='59'> דברים כח </span> והפלא ה' את מכותך הפלאה זו איני יודע מהו כשהוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1029' data-rgl='14'> ישעיהו כט </span> לכן הנני יוסף להפליא את העם הזה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הפלא ופלא</span> הוי אומר הפלאה זו תורה ת``ר כשנכנסו רבותינו לכרם ביבנה אמרו עתידה תורה שתשתכח מישראל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1508' data-rgl='11'> עמוס ח </span> הנה ימים באים נאם ה' אלהים והשלחתי רעב בארץ לא רעב ללחם ולא צמא למים כי אם לשמוע את דברי ה' וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1508' data-rgl='12'> עמוס ח </span> ונעו מים עד ים ומצפון ועד מזרח ישוטטו לבקש את דבר ה' ולא ימצאו דבר ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>זו הלכה</span> דבר ה' זה הקץ דבר ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>זו נבואה</span> ומאי ישוטטו לבקש את דבר ה' אמרו עתידה אשה שתטול ככר של תרומה ותחזור בבתי כנסיות ובבתי מדרשות לידע אם טמאה היא ואם טהורה היא ואין מבין אם טהורה היא ואם טמאה היא בהדיא כתיב ביה<span class='tlm-sfr' data-chp='0311' data-rgl='34'> ויקרא יא </span> מכל האוכל אשר יאכל אלא לידע אם ראשונה היא ואם שניה היא ואין מבין הא נמי מתניתין היא כדתנן השרץ שנמצא בתנור הפת שבתוכו שניה שהתנור תחילה מסתפקא להו הא דאמר ליה רב אדא בר אהבה לרבא ליחזייה האי תנורא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כמאן דמלי טומאה</span> ותיהוי פת ראשונה א``ל לא אמרינן ליחזייה האי תנורא כמאן דמלי טומאה דתניא יכול יהו כל הכלים מיטמאין באויר כלי חרס ת``ל כל אשר בתוכו יטמא מכל האוכל אשר יאכל אוכלין מטמאין באויר כלי חרס ואין כלים מטמאין באויר כלי חרס תניא רבי שמעון בן יוחי אומר חס ושלום שתשתכח תורה מישראל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0531' data-rgl='21'> דברים לא </span> כי לא תשכח מפי זרעו אלא מה אני מקיים ישוטטו לבקש את דבר ה' ולא ימצאו שלא ימצא


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קלט,א גמרא
pgu: קלט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הלכה ברורה</span> ומשנה ברורה במקום אחד:  תניא רבי יוסי בן אלישע אומר אם ראית דור שצרות רבות באות עליו צא ובדוק בדייני ישראל שכל פורענות שבאה לעולם לא באה אלא בשביל דייני ישראל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1803' data-rgl='9'> מיכה ג </span> שמעו נא זאת ראשי בית יעקב וקציני בית ישראל המתעבים משפט ואת כל הישרה יעקשו בונה ציון בדמים וירושלים בעולה ראשיה בשוחד ישפוטו וכהניה במחיר יורו ונביאיה בכסף יקסומו ועל ה' ישענו וגו' רשעים הן אלא שתלו בטחונם במי שאמר והיה העולם לפיכך מביא הקב``ה עליהן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ג' פורעניות</span> כנגד <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ג' עבירות</span> שבידם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1803' data-rgl='12'> מיכה ג </span> לכן בגללכם ציון שדה תחרש וירושלים עיין תהיה והר הבית לבמות יער ואין הקב``ה משרה שכינתו על ישראל עד שיכלו שופטים ושוטרים רעים מישראל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1001' data-rgl='25'> ישעיהו א </span> ואשיבה ידי עליך ואצרוף כבור <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>סגיך</span> ואסירה כל בדיליך ואשיבה שופטיך כבראשונה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ויועציך כבתחלה</span> וגו' אמר עולא אין ירושלים נפדה אלא בצדקה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1001' data-rgl='27'> ישעיהו א </span> ציון במשפט תפדה ושביה בצדקה אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בטלי</span> יהירי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בטלי אמגושי</span> אי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בטלי דייני</span> בטלי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>גזירפטי</span> אי בטלי יהירי בטלי אמגושי דכתיב ואצרוף כבור סגיך אי בטלי דייני בטלי גזירפטי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2103' data-rgl='15'> צפניה ג </span> הסיר ה' משפטיך פנה אויבך אמר רבי מלאי משום ר``א בר' שמעון מ``ד<span class='tlm-sfr' data-chp='1014' data-rgl='5'> ישעיהו יד </span> שבר ה' מטה רשעים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שבט מושלים</span> שבר ה' מטה רשעים אלו הדיינין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שנעשו מקל לחזניהם</span> שבט מושלים אלו ת``ח שבמשפחות הדיינין מר זוטרא אמר אלו תלמידי חכמים שמלמדים הלכות ציבור <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לדייני בור</span> אמר ר``א בן מלאי משום ר``ל מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1059' data-rgl='3'> ישעיהו נט </span> כי כפיכם נגואלו בדם ואצבעותיכם בעון שפתותיכם דברו שקר לשונכם עולה תהגה כי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כפיכם נגואלו בדם אלו הדיינין</span> ואצבעותיכם בעון אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>סופרי הדיינין</span> שפתותיכם דברו שקר אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>עורכי הדיינין</span> לשונכם עולה תהגה אלו בעלי דינין ואמר רבי מלאי משום ר' יצחק מגדלאה מיום שפירש יוסף מאחיו לא טעם טעם יין דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0149' data-rgl='26'> בראשית מט </span> ולקדקד נזיר אחיו ר' יוסי בר' חנינא אמר אף הן לא ט<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>עמו</span> טעם יין דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0143' data-rgl='34'> בראשית מג </span> וישתו וישכרו עמו מכלל דעד האידנא לא <הוה שיכרות> ואידך שיכרות הוא דלא הוה שתיה מיהא הוה ואמר רבי מלאי בשכר<span class='tlm-sfr' data-chp='0204' data-rgl='14'> שמות ד </span> וראך ושמח בלבו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>זכה לחשן המשפט</span> על לבו:  שלחו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בני בשכר</span> ללוי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כילה מהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כשותא</span> בכרמא מהו מת בי``ט מהו אדאזיל נח נפשיה דלוי אמר שמואל לרב מנשיא אי חכימת שלח להו שלח להו כילה חזרנו על כל צידי כילה ולא מצינו לה צד היתר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ולישלח להו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כדרמי בר יחזקאל</span> לפי שאינן בני תורה כשותא בכרמא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>עירבובא</span> ולישלח להו כדר``ט דתניא כישות ר' טרפון אומר אין כלאים בכרם וחכמים אומרים כלאים בכרם וקי``ל כל המיקל בארץ הלכה כמותו בחו``ל לפי שאינן בני תורה מכריז רב האי מאן דבעי למיזרע כשותא בכרמא ליזרע רב עמרם חסידא מנגיד עילויה רב משרשיא יהיב ליה פרוטה לתינוק נכרי וזרע ליה וליתן ליה לתינוק ישראל אתי למיסרך וליתן ליה לגדול נכרי אתי לאיחלופי בישראל מת שלח להו מת לא יתעסקו ביה לא יהודאין ולא ארמאין לא ביום טוב ראשון ולא ביום טוב שני איני והאמר רבי יהודה בר שילת אמר רבי אסי עובדא הוה בבי כנישתא דמעון ביום טוב הסמוך לשב


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קלט,ב גמרא
pgu: קלט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ולא ידענא אי מלפניה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אי מלאחריה</span> ואתו לקמיה דרבי יוחנן ואמר להו יתעסקו ביה עממין ואמר רבא מת בי``ט ראשון יתעסקו בו עממין ביום טוב שני יתעסקו בו ישראל ואפילו ביו``ט שני של ראש השנה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מה שאין כן בביצה</span> לפי שאינן בני תורה:  א``ר אבין בר רב הונא אמר רב חמא בר גוריא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מתעטף אדם בכילה</span> ובכסכסיה ויוצא לרה``ר בשבת ואינו חושש מ``ש מדרב הונא דאמר רב הונא אמר רב היוצא בטלית שאינה מצוייצת כהילכתה בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חייב חטאת</span> ציצית לגבי טלית <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חשיבי</span> ולא בטלי הני לא חשיבי ובטלי אמר רבה בר רב הונא מערים אדם על המשמרת ביו``ט לתלות בה רמונים ותולה בה שמרים אמר רב אשי והוא דתלה בה רמונים מאי שנא מהא דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מטילין</span> שכר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>במועד</span> לצורך המועד שלא לצורך המועד אסור אחד שכר תמרים ואחד שכר שעורים אע``פ שיש להן ישן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מערים ושותה מן החדש</span> התם לא מוכחא מילתא הכא מוכחא מילתא אמרו ליה רבנן לרב אשי חזי מר האי צורבא מרבנן ורב הונא ב``ר חיון שמיה ואמרי לה רב הונא בר' חלוון שמיה דשקל <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ברא דתומא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ומנח בברזא דדנא</span> ואמר לאצנועיה קמיכוינא ואזיל ונאים במברא ועבר להך גיסא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>וסייר פירי</span> ואמר אנא למינם קמיכוינא אמר להו הערמה קאמרת <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הערמה בדרבנן היא</span> וצורבא מרבנן לא אתי למיעבד לכתחילה


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קלט,ב משנה
pgu: קלט
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>נותנין מים</span> ע``ג השמרים בשביל שיצולו ומסננין את היין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בסודרין וב<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כפיפה</span> מצרית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ונותנין ביצה במסננת</span> של חרדל ועושין אנומלין בשבת ר' יהודה אומר בשבת בכוס ביו``ט ב<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לגין</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>במועד</span> בחבית רבי צדוק אומר הכל לפי האורחין


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קלט,ב גמרא
pgu: קלט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר זעירי נותן אדם יין צלול ומים צלולין לתוך המשמרת בשבת ואינו חושש אבל עכורין לא מיתיבי רבן שמעון בן גמליאל אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>טורד</span> אדם חבית של יין יינה ושמריה ונותן לתוך המשמרת בשבת ואינו חושש תרגמה זעירי בין הגיתות שנו:  מסננין את היין בסודרין:  אמר רב שימי בר חייא ובלבד <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>שלא יעשה גומא</span>:  וב<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כפיפה</span> מצרית:  אמר רב חייא בר אשי אמר רב ובלבד <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>שלא יגביה</span> מקרקעיתו של כלי טפח אמר רב האי <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>פרונקא</span> אפלגיה דכובא שרי אכוליה כובא אסור אמר רב פפא לא ניהדק איניש צינייתא בפומיה דכוזני דחביתא משום דמיחזי כמשמרת דבי רב פפא שאפו שיכרא ממנא למנא אמר ליה רב אחא מדיפתי לרבינא האיכא ניצוצות ניצוצות לבי רב פפא לא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חשיבי</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ונותנין ביצה במסננת</span>:  תני יעקב קרח


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קמ,א גמרא
pgu: קמ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  לפי שאין עושין אותה אלא לגוון איתמר חרדל שלשו מע``ש למחר אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ממחו</span> בכלי אבל לא ביד א``ל שמואל ביד אטו כל יומא ממחו ליה ביד מאכל חמורים הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלא אמר שמואל ממחו ביד</span> ואינו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ממחו בכלי</span> אתמר ר``א אמר אחד זה ואחד זה אסור ורבי יוחנן אמר אחד זה ואחד זה מותר אביי ורבא דאמרי תרוייהו אין הלכה כרבי יוחנן קם רבי יוחנן בשיטתיה דר``א קם רבי אלעזר בשיטתיה דשמואל אביי ורבא דאמרי תרוייהו הלכה כרבי יוחנן אימיה דאביי עבדא ליה ולא אכל דביתהו דזעירא עבדא ליה לרב חייא בר אשי ולא אכיל א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לרבך</span> עבידי ליה ואכל ואת לא אכלת אמר רבא בר שבא הוה קאימנא קמיה דרבינא ובחשי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בשופתא דתומא</span> ואכל אמר מר זוטרא לית הלכתא ככל הני שמעתתא אלא כי הא דאתמר חרדל שלשו מע``ש למחר ממחו בין ביד בין בכלי ונותן לתוכו דבש <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ולא יטרוף</span> אלא מערב <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שחליים</span> ששחקן מע``ש למחר נותן לתוכן שמן וחומץ ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ממשיך</span> לתוכן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אמיתא</span> ולא יטרוף אלא מערב שום שריסקו מע``ש למחר נותן לתוכו פול וגריסין ולא ישחוק אלא מערב וממשיך את אמיתא לתוכן מאי אמיתא נינייא אמר אביי ש``מ האי נינייא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מעליא לתחלי</span>:  ועושין אנומלין בשבת:  ת``ר עושין אנומלין בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ואין עושין אלונטית</span> ואיזו היא אנומלין ואיזו היא אלונטית אנומלין יין ודבש ופלפלין אלונטית יין ישן ומים צלולין ואפרסמון דעבדי לבי מסותא למיקר אמר רב יוסף זימנא חדא עלית בתר מר עוקבא לבי באני כי נפקי אתאי אשקיין חמרא חד כסא וחשי מבינתא דראשי ועד טופרא דכרעי ואי אשקיין כסא אחרינא הואי מסתפינא דלמא מנכו לי מזכותא דעלמא דאתי והא מר עוקבא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שתי כל יומא</span> שאני מר עוקבא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דדש ביה</span>


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קמ,א משנה
pgu: קמ
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  אין שורין את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>חילתית</span> בפושרין <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אבל נותן</span> לתוך החומץ <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ואין שולין את הכרשינין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ולא שפין אותן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אבל נותן לתוך הכברה</span> או לתוך הכלכלה אין כוברין את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>תבן</span> בכברה ולא יתננו על גבי מקום גבוה בשביל שירד ה<span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מוץ</span> אבל נוטל הוא בכברה ונותן לתוך האיבוס


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קמ,א גמרא
pgu: קמ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>שרה</span> מאי תרגמא רב אדא נרשאה קמיה דרב יוסף שרה חייב חטאת א``ל אביי אלא מעתה שרה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אומצא</span> במיא הכי נמי דמיחייב אלא אמר אביי מדרבנן שלא יעשה כדרך שהוא עושה בחול בעא מיניה רבי יוחנן מר' ינאי מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>לשרות</span> את החלתית בצונן א``ל אסור והא אנן תנן אין שורין את החלתית בפושרין הא בצונן מותר א``ל א``כ מה בין לי ולך <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>מתניתין יחידאה היא</span> דתניא אין שורין את החלתית לא בחמין ולא בצונן רבי יוסי אומר בחמין אסור בצונן מותר למאי עבדי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>ליוקרא דליבא</span> רב אחא בר יוסף חש ביוקרא דליבא אתא לקמיה דמר עוקבא א``ל זיל שתי תלתא תיקלי חילתתא בתלתא יומי אזל אישתי חמשא בשבת ומעלי שבת לצפרא אזל שאל בי מדרשא אמרו ליה תנא דבי רב אדא ואמרי לה תנא דבי מר בר רב אדא שותה אדם קב או קביים ואינו חושש אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>לשתות לא קמיבעיא לי</span> כי קא מיבעיא לי לשרות מאי אמר להו רב חייא בר אבין בדידי הוה עובדא ואתאי שאילתיה לרב אדא בר אהבה ולא הוה בידיה אתאי שאילתיה לרב הונא ואמר הכי קאמר רב שורה בצונן ומניח בחמה <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>כמאן דשרי</span> אפילו למאן דאסר ה``מ היכא דלא אישתי כלל אבל הכא כיון דאישתי חמשא ומעלי שבתא אי לא שתי בשבת מיסתכן מיסתמיך ואזיל רב אחא בר יוסף אכתפיה דרב נחמן בר יצחק בר אחתיה א``ל כי מטינן לבי רב ספרא <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>עיילינא</span> כי מטו עייליה בעא מיניה מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>לכסכוסי כיתניתא</span> בשבתא לרכוכי כיתניתא קא מיכוין ושפיר דמי או דילמא ל<span class='tlm-rsh' data-nro='41'>אולודי חיורא</span> קמיכוין ואסיר א``ל לרכוכי קא מיכוין ושפיר דמי כי נפק אתא א``ל מאי בעא מר מיניה א``ל בעי מיניה מהו לכסכוסי כיתניתא בשבתא ואמר לי שפיר דמי ותבעי ליה למר סודרא סודרא לא קא מיבעיא לי דבעי מרב הונא ופשיט לי ותיפשיט ליה למר מסודרא א``ל התם מיחזי כי אולודי חיורא הכא לא מיחזי כאולודי חיורא אמר רב חסדא האי כיתנית


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קמ,ב גמרא
pgu: קמ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  משלפו לדידה מ<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קניא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שרי</span> קניא ממנה אסור אמר רבא ואם כלי קיואי הוא מותר אמר רב חסדא האי כישתא דירקא אי חזיא למאכל בהמה שרי לטלטולי ואי לא אסיר אמר רב חייא בר אשי אמר רב האי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תליא דבשרא</span> שרי לטלטולי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דכוורי</span> אסיר אמר רב קטינא העומד באמצע המטה כאילו עומד בכריסה של אשה ולאו מילתא היא ואמר רב חסדא בר בי רב דזבין ירקא ליזבין אריכא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כישא כי כישא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואורכא ממילא</span> ואמר רב חסדא בר בי רב דזבין קניא ליזבין אריכא טונא כי טונא ואורכא ממילא ואמר רב חסדא בר בי רב [דלא נפישא ליה ריפתא] <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לא ליכול ירקא</span> משום דגריר ואמר רב חסדא אנא לא בעניותי אכלי ירקא ולא בעתירותי אכלי ירקא בעניותי משום דגריר בעתירותי דאמינא היכא דעייל ירקא ליעול בשרא וכוורי ואמר רב חסדא בר בי רב דלא נפישא ליה ריפתא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא ליבצע בצועי</span> ואמר רב חסדא בר בי רב דלא נפישא ליה ריפתא לא ליבצע מ``ט דלא עביד בעין יפה ואמר רב חסדא אנא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מעיקרא</span> לא הואי בצענא עד דשדאי ידי בכולי מנא ואשכחי [ביה כל צרכי] ואמר רב חסדא האי מאן דאפשר ליה למיכל נהמא דשערי ואכל דחיטי קעבר משום בל תשחית ואמר רב פפא האי מאן דאפשר למישתי שיכרא ושתי חמרא עובר משום בל תשחית ולאו מילתא היא בל תשחית דגופא עדיף ואמר רב חסדא בר בי רב <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דלית ליה משחא</span> נימשי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>במיא דחריצי</span> ואמר רב חסדא בר בי רב דזבין אומצא ליזבין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אונקא</span> דאית ביה תלתא מיני בישרא וא``ר חסדא בר בי רב דזבין כיתוניתא ליזבן <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מדנהר אבא</span> וניחוורה כל תלתין יומין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דמפטיא ליה תריסר ירחי שתא ואנא ערבא</span> מאי כיתוניתא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כיתא נאה</span> וא``ר חסדא בר בי רב לא ליתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אציפתא חדתא</span> דמכליא מאניה וא``ר חסדא בר בי רב לא לישדר מאניה לאושפיזיה לחווריה ליה דלאו אורח ארעא דילמא חזי ביה מידי ואתי למגניא אמר להו רב חסדא לבנתיה תיהוי צניעתן באפי גברייכו <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>לא תיכלון נהמא באפי גברייכו</span> לא תיכלון ירקא בליליא לא תיכלון תמרי בליליא ולא תשתון שיכרא בליליא ולא תיפנון <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>היכא דמפני גברייכו</span> וכי קא קארי אבבא איניש <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>לא תימרון מנו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>אלא מני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>נקיט מרגניתא בחדא ידיה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='34'>כורא</span> בחדא ידיה</span> מרגניתא אחוי להו וכורא לא אחוי להו עד דמיצטערן והדר אחוי להו:  אין שולין את הכרשינין:  מתני' דלא כי האי תנא דתניא ר``א בן יעקב אומר אין משגיחין בכברה כל עיקר


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קמ,ב משנה
pgu: קמ
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>גורפין מלפני הפטם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>ומסלקין</span> לצדדין מפני הרעי דברי רבי דוסא וחכמים אוסרין נוטלין מלפני בהמה זו ונותנין לפני בהמה זו בשבת


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קמ,ב גמרא
pgu: קמ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  איבעיא להו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>ארישא פליגי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>או אסיפא פליגי</span> או אתרוייהו פליגי ת``ש דתניא וחכמים אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='43'>אחד זה ואחד זה</span> לא יסלקנו לצדדין אמר רב חסדא מחלוקת באיבוס <span class='tlm-rsh' data-nro='44'>של קרקע</span> אבל באיבוס של כלי דברי הכל מותר ואיבוס של קרקע מי איכא למאן ד<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שרי</span> הא קא משוי גומות אלא אי איתמר הכי איתמר א``ר חסדא מחלוקת באיבוס של כלי אבל באיבוס של קרקע דברי הכל אסור:  ונוטלין מלפני בהמה:  תנא חדא נוטלין מלפני בהמה <span class='tlm-rsh' data-nro='46'>שפיה יפה</span> ונותנין לפני בהמה שפיה רע ותניא אידך נוטלין מלפני בהמה שפיה רע ונותנין לפני בהמה שפיה יפה אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='47'>אידי ואידי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='48'>מקמי חמרא לקמי תורא שקלינן</span> מקמי תורא לקמי חמרא לא שקלינן והא דקתני נוטל מלפני בהמה שפיה יפה בחמור דלית ליה רירי ונותנין לפני בהמה שפיה רע בפר


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קמא,א גמרא
pgu: קמא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  דאית לה רירי והא דקתני נוטלין מלפני בהמה שפיה רע בחמור דלא דייק ואכיל ונותנין לפני בהמה שפיה יפה בפרה דדייקא ואכלה


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קמא,א משנה
pgu: קמא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  הקש שעל גבי המטה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לא ינענענו בידו</span> אלא מנענעו בגופו ואם היה מאכל בהמה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>או שהיה עליו כר או סדין</span> מנענעו בידו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מכבש</span> של בעלי בתים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מתירין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אבל לא כובשין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ושל כובסין לא יגע בו</span> ר' יהודה אומר אם היה מותר מע``ש מתיר את כולו ושומטו


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קמא,א גמרא
pgu: קמא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>האי פוגלא</span> מלמעלה למטה שרי מלמטה למעלה אסיר אמר רב אדא בר אבא אמרי בי רב תנינא דלא כרב נחמן הקש שע``ג המטה לא ינענעו בידו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אבל מנענעו בגופו</span> ואם היה מאכל בהמה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>או שהיה עליו כר או סדין</span> מנענעו בידו ש``מ טלטול מן הצד לא שמיה טלטול ש``מ אמר רב יהודה הני פלפלי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מידק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חדא חדא</span> בקתא דסכינא שרי תרתי אסיר רבא אמר כיון דמשני אפילו טובא נמי אמר רב יהודה מאן דסחי במיא לינגיב נפשיה ברישא והדר ליסליק דילמא אתי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לאתויי ד' אמות</span> בכרמלית אי הכי כי קא נחית נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>קא דחי כחו</span> ד' אמות ואסיר כחו בכרמלית לא גזרו אמר אביי ואיתימא רב יהודה טיט שע``ג רגלו מקנחו בקרקע ואין מקנחו בכותל אמר רבא מ``ט בכותל לא משום דמיחזי כבונה הא בנין חקלאה הוא אלא אמר רבא מקנחו בכותל ואין מקנחו בקרקע דילמא אתי לאשוויי גומות איתמר מר בריה דרבינא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אחד זה ואחד זה אסור</span> רב פפא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אחד זה ואחד זה מותר</span> למר בריה דרבינא במאי מקנחי ליה מקנחי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בקורה</span> אמר רבא לא ליתיב איניש אפומיה דליחייא דילמא מיגנדרא ליה חפץ ואתי לאתויי ואמר רבא לא ליצדד איניש כובא דילמא אתי לאשוויי גומות ואמר רבא לא ליהדוק איניש <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אודרא</span> בפומא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שישא</span> דילמא אתי לידי סחיטה אמר רב כהנא טיט שע``ג בגדו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מכסכסו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מבפנים</span> ואין מכסכסו מבחוץ מיתיבי טיט שע``ג מנעלו מגררו בגב סכין ושעל בגדו מגררו בצפורן ובלבד שלא יכסכס מאי לאו שלא יכסכס כלל לא שלא יכסכס מבחוץ אלא מבפנים א``ר אבהו א``ר אלעזר אמר ר' ינאי מגררין מנעל חדש אבל לא יש


id: 2120
lvr: 21
prk: 20
nru: דף קמא,ב גמרא
pgu: קמא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>במה מגררו</span> א``ר אבהו בגב סכין א``ל ההוא סבא סמי דידך מקמי הא דתני רבי חייא אין מגררין לא מנעל חדש ולא מנעל ישן ולא יסוך את רגלו שמן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>והוא בתוך המנעל</span> או בתוך הסנדל אבל סך את רגלו שמן ומניח בתוך המנעל או בתוך הסנדל וסך כל גופו שמן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מתעגל</span> ע``ג <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>קטבליא</span> ואינו חושש אמר רב חסדא לא שנו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלא לצחצחו</span> אבל לעבדו אסור לעבדו פשיטא ותו לצחצחו מי איכא מאן דשרי אלא אי איתמר הכי איתמר אמר רב חסדא לא שנו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שיעור לצחצחו</span> אבל שיעור לעבדו אסור ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לא יצא</span> קטן במנעל גדול אבל יוצא הוא בחלוק גדול ולא תצא אשה במנעל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מרופט</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ולא תחלוץ בו</span> ואם חלצה חליצתה כשרה ואין יוצאין <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>במנעל חדש</span> באיזה מנעל אמרו במנעל של אשה תני בר קפרא ל``ש אלא שלא יצאה בו שעה אחת מבעוד יום אבל יצאה בו מע``ש מותר תני חדא שומטין מנעל מעל גבי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אימוס</span> ותניא אידך אין שומטין לא קשיא הא ר' אליעזר הא רבנן דתנן מנעל שעל גבי אימוס רבי אליעזר מטהר וחכמים מטמאים <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>הניחא לרבא דאמר</span> דבר שמלאכתו לאיסור בין לצורך גופו בין לצורך מקומו מותר שפיר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אלא לאביי</span> דאמר לצורך גופו מותר לצורך מקומו אסור מאי איכא למימר הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ברפוי</span> דתניא רבי יהודה אומר אם היה רפוי מותר טעמא דרפוי הא לא רפוי לא הניחא לאביי דאמר דבר שמלאכתו לאיסור לצורך גופו מותר לצורך מקומו אסור שפיר אלא לרבא דאמר בין לצורך גופו בין לצורך מקומו מותר מאי איריא רפוי אפי' לא רפוי נמי ההיא דרבי יהודה משום דרבי אליעזר הוא דתניא ר' יהודה אומר משום רבי אליעזר אם היה רפוי מותר:
<BR


id: 2121
lvr: 21
prk: 21
nru: דף קמא,ב משנה
pgu: קמא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  נוטל אדם את בנו <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>והאבן בידו</span> וכלכלה והאבן בתוכה ומטלטלין תרומה טמאה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>עם הטהורה</span> ועם החולין רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אף מעלין את המדומע</span> באחד ומאה


id: 2121
lvr: 21
prk: 21
nru: דף קמא,ב גמרא
pgu: קמא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רבא הוציא תינוק חי וכיס תלוי בצוארו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חייב משום כיס</span> תינוק מת וכיס תלוי לו בצוארו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>פטור</span> תינוק חי וכיס תלוי לו בצוארו חייב משום כיס וליחייב נמי משום תינוק רבא כרבי נתן סבירא ליה דאמר חי נושא את עצמו וליבטל כיס לגבי תינוק מי לא תנן את החי במטה פטור אף על המטה שהמטה טפילה לו מטה לגבי חי מבטלי ליה כיס לגבי תינוק לא מבטלי ליה תינוק מת וכיס תלוי לו בצוארו פטור וליחייב משום תינוק רבא כר``ש ס``ל דאמר כל מלאכה שא``צ לגופה פטור עליה תנן נוטל אדם את בנו <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>והאבן בידו</span> אמרי דבי רבי ינאי <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>בתינוק שיש לו גיעגועין על אביו</span> אי הכ


id: 2121
lvr: 21
prk: 21
nru: דף קמב,א גמרא
pgu: קמב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי איריא אבן אפילו דינר נמי אלמה אמר רבא לא שנו אלא אבן אבל דינר אסור אבן אי נפלה לה לא אתי אבוה לאיתויי דינר אי נפיל אתי אבוה לאתויי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תניא כוותיה דרבא</span> המוציא כליו מקופלים ומונחים על כתפו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>וסנדליו וטבעותיו בידו</span> חייב ואם היה מלובש בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>פטור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>המוציא אדם וכליו עליו</span> וסנדליו ברגליו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וטבעותיו בידיו</span> פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואילו הוציאן כמות שהן</span> חייב:  כלכלה והאבן בתוכה:  ואמאי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>תיהוי כלכלה בסיס</span> לדבר האסור אמר רבה בר בר חנה אמר ר' יוחנן הכא בכלכלה מלאה פירות עסקינן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לישדינהו</span> לפירי ונישדי לאבן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ונינקטינהו בידים</span> כדרבי אלעי אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בפירות המיטנפין</span> ה``נ בפירות המיטנפין ולינערינהו נעורי אמר רב חייא בר אשי אמר רבא הכא בכלכלה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>פחותה</span> עסקינן דאבן גופה נעשית דופן לכלכלה:  מטלטלין תרומה וכו':  אמר רב חסדא לא שנו אלא שטהורה למטה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וטמאה למעלה</span> אבל טהורה למעלה וטמאה למטה שקיל ליה לטהורה ושביק ליה לטמאה וכי טהורה למטה נמי לישדינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ולינקטינהו</span> אמר רבי אלעי אמר רב בפירות המיטנפין עסקינן מיתיבי מטלטלין תרומה טמאה עם הטהורה ועם החולין בין שטהורה למעלה וטמאה למטה בין שטמאה למעלה וטהורה למטה תיובתא דרב חסדא אמר לך רב חסדא מתניתין לצורך גופו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ברייתא לצורך מקומו</span> מאי דוחקיה דרב חסדא לאוקמי מתניתין לצורך גופו אמר רבא מתני' כוותיה דייקא דקתני סיפא מעות שעל הכר מנער את הכר והן נופלות ואמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן לא שנו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אלא לצורך גופו</span> אבל לצורך מקומו מטלטלו ועודן עליו ומדסיפא לצורך גופו רישא נמי לצורך גופו:  רבי יהודה אומר אף מעלין וכו':  ואמאי הא קא מתקן רבי יהודה כר' אליעזר סבירא ליה דאמר תרומה בעינא מחתא דתנן סאה תרומה שנפלה לפחות ממאה ונדמעו ונפל מן המדומע למקום אחר רבי אליעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מדמעת</span> כתרומת ודאי וחכמים אומרים אין המדומע מדמע אלא לפי חשבון <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אימר דשמעת ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>לחומרא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>לקולא</span> מי שמעת ליה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>הוא דאמר</span> כר``ש כדתנן סאה תרומה שנפלה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>למאה</span> ולא הספיק להגביה <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>עד שנפלה אחרת</span> הרי זו אסורה ור``ש מתיר וממאי דילמא התם בהא קמיפלגי דתנא קמא סבר אע``ג דנפלו בזה אחר זה כמאן דנפל בבת אחת דמי והא לחמשין נפלה והא לחמשין נפלה ור``ש סבר קמייתא בטיל במאה והא תיבטיל במאה וחד אלא הוא דאמר כרבי שמעון בן אלעזר דתניא ר' שמעון בן אלעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>נותן עיניו</span> בצד זה ואוכל מצד אחר ומי סבר ליה כוותי


id: 2121
lvr: 21
prk: 21
nru: דף קמב,ב גמרא
pgu: קמב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>והא מיפליג פליג עילויה</span> דתניא רבי יהודה אומר מעלין את המדומע באחד ומאה רבי שמעון בן אלעזר אומר נותן עיניו בצד זה ואוכל מצד אחר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דרבי יהודה עדיפא</span> מדר``ש בן אלעזר


id: 2121
lvr: 21
prk: 21
nru: דף קמב,ב משנה
pgu: קמב
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  האבן שע``פ החבית <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מטה על צדה</span> והיא נופלת <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='7'>היתה</span> בין החביות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מגביה</span> ומטה על צדה והיא נופלת מעות שעל הכר מנער את הכר והן נופלות היתה עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לשלשת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מקנחה בסמרטוט</span> היתה של עור נותנין עליה מים עד שתכלה


id: 2121
lvr: 21
prk: 21
nru: דף קמב,ב גמרא
pgu: קמב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב הונא אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='9'><span class='tlm-rsh' data-nro='20'><span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לא שנו</span></span></span> אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>בשוכח</span> אבל במניח <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>נעשה</span> בסיס לדבר האסור:  [<span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='7'>היתה</span> בין החביות</span> כו']:  <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מאן תנא</span> דכל היכא דאיכא איסורא והיתרא בהיתרא טרחינן באיסורא לא טרחינן אמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן רשב``ג היא דתנן הבורר קטנית ביו``ט ב``ש אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בורר אוכל ואוכל</span> וב``ה אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בורר כדרכו</span> בחיקו ובתמחוי ותניא אמר רשב``ג במה דברים אמורים שהאוכל מרובה על הפסולת אבל פסולת מרובה על האוכל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דברי הכל בורר אוכל</span> והא הכא דכי אוכל מרובה על הפסולת דמי הכא נמי כיון דאי בעי למישקל לא משתקיל ליה יין עד דשקיל לה לאבן כפסולת מרובה על האוכל דמי:  היתה בין החביות <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מגביה</span>:  תניא רבי יוסי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>היתה החבית מונחת באוצר</span> או שהיו כלי זכוכית מונחין תחתיה מגביה למקום אחר ו<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מטה על צדה</span> והיא נופלת ונוטל הימנה מה שצריך לו ומחזירה למקומה:  מעות שעל הכר:  אמר רב חייא בר אשי אמר רב לא שנו אלא בשוכח אבל במניח נעשה בסיס לדבר האסור אמר רבה בר בר חנה אמר ר' יוחנן לא שנו אלא לצורך גופו אבל לצורך מקומו מטלטלו ועודן עליו וכן תני חייא בר רב מדיפתי לא שנו אלא לצורך גופו אבל לצורך מקומו מטלטלו ועודן עליו:  מעות שעל הכר מנער וכו':  א``ר אושעיא שכח ארנקי בחצר מניח עליה ככר או תינוק ומטלטלה אמר רב יצחק שכח לבינה בחצר מניח עליה ככר או תינוק ומטלטלה אמר רבי יהודה בר שילא אמר ר' אסי פעם אחת שכחו דסקיא מלאה מעות <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בסרטיא</span> ובאו ושאלו את ר' יוחנן ואמר להן <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>הניחו עליה ככר או תינוק</span> וטלטלוה אמר מר זוטרא הלכתא ככל הני שמעתתא בשוכח רב אשי אמר אפילו שכח נמי [לא] ולא אמרו ככר או תינוק <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אלא למת</span> בלבד <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אביי מנח כפא אכיפי</span> רבא מנח סכינא <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אבר יונה</span> ומטלטלה אמר רב יוסף כמה <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>חריפא שמעתתא דדרדקי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>אימר דאמור רבנן</span> בשוכח לכתחילה מי אמור <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>אמר אביי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>אי לאו דאדם חשוב אנא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>כפא אכיפי למה לי</span> הא חזו למיזגא עלייהו אמר רבא אנא אי לאו דאדם חשוב אנא סכינא אבר יונה למה לי הא חזי לי <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>לאומצא</span> טעמא דחזי לאומצא <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>הא לא חזי לאומצא לא</span> למימרא דרבא כרבי יהודה סבירא ליה והאמר רבא לשמעיה <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>טווי לי בר אווזא</span> ושדי מיעיה לשונר


id: 2121
lvr: 21
prk: 21
nru: דף קמג,א גמרא
pgu: קמג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>התם כיון דמסרח</span> דעתיה עילויה מאתמול הכי נמי מסתברא דרבא כר' יהודה סבירא ליה דדרש רבא אשה לא תכנס לבית העצים ליטול מהן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אוד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואוד שנשבר</span> אסור להסיקו ביום טוב לפי שמסיקין בכלים ואין מסיקין <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בשברי כלים</span> שמע מינה


id: 2121
lvr: 21
prk: 21
nru: דף קמג,א משנה
pgu: קמג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  ב``ש אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מעבירין</span> מעל השלחן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>עצמות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וקליפין</span> וב``ה אומרים מסלק את הטבלא כולה ומנערה מעבירין מלפני השלחן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>פירורין פחות מכזית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ושער של <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אפונין</span></span> ושער עדשים מפני שהוא מאכל בהמה ספוג אם יש לו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>עור בית אחיזה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מקנחין בו</span> ואם לאו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אין מקנחין בו</span> <וחכמים אומרים> בין כך ובין כך <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ניטל בשבת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ואינו מקבל טומאה</span>


id: 2121
lvr: 21
prk: 21
nru: דף קמג,א גמרא
pgu: קמג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אנו אין לנו</span> אלא ב``ש כרבי יהודה וב``ה כרבי שמעון:  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מעבירין</span> מלפני השלחן פירורין:  מסייע ליה לר' יוחנן דאמר רבי יוחנן פירורין שאין בהן כזית <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אסור לאבדן ביד</span>:  שער של <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אפונין</span>:  מני ר``ש היא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דלית ליה מוקצה</span> אימא סיפא ספוג אם יש לו בית אחיזה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מקנחין בו</span> ואם לאו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אין מקנחין בו</span> אתאן לר' יהודה דאמר דבר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שאין מתכוין</span> אסור בהא אפילו ר``ש מודה דאביי ורבא דאמרי תרוייהו מודה ר``ש בפסיק רישיה ולא ימות הני <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>גרעינין</span> דתמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ארמייתא</span> שרו לטלטולינהו הואיל וחזיין אגב אמן וד<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>פרסייתא</span> אסור שמואל מטלטל להו אגב ריפתא:  <שרנ``ם שפ``ז סימן>:  שמואל לטעמיה דאמר שמואל עושה אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>כל צרכו</span> בפת רבה מטלטל להו אגב <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>לקנא דמיא</span> רב הונא בריה דרב יהושע עביד להו כ<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>גרף של ריעי</span> א``ל רב אשי לאמימר וכי עושין גרף של ריעי לכתחילה רב ששת זריק להו בלישניה רב פפא זריק להו <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אחורי המטה</span> אמרו עליו על רבי זכריה בן אבקולס שהיה מחזיר פניו אחורי המטה וזורקן:
<BR


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמג,ב משנה
pgu: קמג
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  חבית שנשברה מצילין הימנה מזון שלש סעודות ואומר לאחרים באו והצילו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לכם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ובלבד שלא יספוג</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אין סוחטין את הפירות</span> להוציא מהן משקין ואם יצאו מעצמן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אסורין</span> ר' יהודה אומר אם לאוכלין היוצא מהן מותר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואם למשקין</span> היוצא מהן אסור <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חלות דבש</span> שריסקן מע``ש ויצאו מעצמן אסורין ורבי אליעזר מתיר


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמג,ב גמרא
pgu: קמג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תנא לא יספוג ביין ולא יטפח בשמן שלא יעשה כדרך שהוא עושה בחול ת``ר נתפזרו לו פירות בחצר מלקט על יד על יד ואוכל אבל לא לתוך הסל ולא לתוך הקופה שלא יעשה כדרך שהוא עושה בחול:  <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אין סוחטין את הפירות</span>:  אמר רב יהודה אמר שמואל מודה היה רבי יהודה לחכמים בזיתים וענבים מ``ט כיון דלסחיטה נינהו יהיב דעתיה ועולא אמר רב חלוק היה ר' יהודה אף בזיתים וענבים ורבי יוחנן אמר הלכה כרבי יהודה בשאר פירות ואין הלכה כרבי יהודה בזיתים וענבים אמר רבה אמר רב יהודה אמר שמואל מודה היה רבי יהודה לחכמים בזיתים וענבים ומודים חכמים לרבי יהודה בשאר פירות א``ל רבי ירמיה לרבי אבא אלא במאי פליגי א``ל לכי תשכח אמר רב נחמן בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מסתברא בתותים ורמונים פליגי</span> דתניא זיתים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שמשך</span> מהן שמן וענבים שמשך מהן יין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>והכניסן</span> בין לאוכל בין למשקין היוצא מהן אסור תותים שמשך מהן מים ורמונים שמשך מהן יין והכניסן לאוכלין היוצא מהן מותר למשקין ולסתם היוצא מהן אסור דברי רבי יהודה וחכמים אומרים בין לאוכלין בין למשקין היוצא מהן אסור <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וסבר רבי יהודה סתם</span> אסור <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>והתנן חלב האשה מטמא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לרצון ושלא לרצון</span> חלב בהמה אינו מטמא אלא לרצון אמר ר' עקיבא קל וחומר הוא ומה חלב האשה שאינו מיוחד אלא לקטנים מטמא לרצון ושלא לרצון חלב הבהמה שמיוחד בין לקטנים בין לגדולים אינו דין שיטמא בין לרצון ובין שלא לרצון אמרו לו אם טמא חלב האשה שלא לרצון שדם מגפתה טמא יטמא חלב הבהמ


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמד,א גמרא
pgu: קמד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  שלא לרצון <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שדם מגפתה</span> טהור אמר להן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מחמיר אני בחלב</span> מבדם <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שהחולב</span> לרפואה טמא והמקיז לרפואה טהור <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אמרו לו</span> סלי זיתים וענבים יוכיחו שהמשקין היוצאין מהן לרצון טמאין שלא לרצון טהורים מאי לאו לרצון דניחא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שלא לרצון בסתמא</span> ומה זיתים וענבים דבני סחיטה נינהו שלא לרצון ולא כלום תותים ורמונים דלאו בני סחיטה נינהו לא כ``ש לא לרצון בסתמא שלא לרצון דגלי אדעתיה דאמר לא ניחא לי ואיבעית אימא שאני סלי זיתים וענבים כיון דלאיבוד קיימי מעיקרא אפקורי מפקרי להו אשכחן ר' יהודה דמודי לרבנן בזיתים ובענבים רבנן דמודו ליה לרבי יהודה בשאר פירות מנלן דתניא סוחטי


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמד,ב גמרא
pgu: קמד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בפגעין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ובפרישין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ובעוזרדין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אבל לא ברמונים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ושל בית מנשיא</span> בר מנחם היו סוחטין ברמונים וממאי דרבנן היא דילמא רבי יהודה היא ותהוי נמי ר' יהודה אימר דשמעת ליה לר' יהודה יצאו מעצמן סוחטין לכתחילה מי שמעת ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא מאי אית לך למימר</span> כיון דלאו בני סחיטה נינהו אפילו לכתחילה אפילו תימא רבנן כיון דלאו בני סחיטה נינהו אפילו לכתחילה ש``מ רבנן היא ש``מ של בית מנשיא בר מנחם היו סוחטין ברמונים אמר רב נחמן הלכה כשל בית מנשיא בר מנחם א``ל רבא לרב נחמן מנשיא בן מנחם תנא הוא וכי תימא הלכה כי האי תנא דסבר לה כשל מנשיא בן מנחם ומשום דסבר כמנשיא בן מנחם הלכה כמותו מנשיא בן מנחם <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הוי רובא דעלמא</span> אין דתנן המקיים <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>קוצים</span> בכרם ר``א אומר קדש וחכ``א אינו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מקדש</span> אלא דבר שכמוהו מקיימין וא``ר חנינא מ``ט דרבי אליעזר שכן בערביא מקיימין קוצי שדות לגמליהם מידי איריא דערביא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אתרא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הכא</span> בטלה דעתו אצל כל אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אלא היינו טעמא</span> כדרב חסדא דאמר רב חסדא תרדין שסחטן ונתנן במקוה פוסלין את המקוה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בשינוי מראה</span> והא לאו בני סחיטה נינהו אלא מאי אית לך למימר כיון דאחשבינהו הוה להו משקה ה``נ כיון דאחשבינהו הוה להו משקה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>רב פפא אמר</span> משום דהוי דבר שאין עושין ממנו מקוה לכתחילה וכל דבר שאין עושין ממנו מקוה לכתחילה פוסל את המקוה בשינוי מראה תנן התם <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נפל לתוכו</span> יין או חומץ ומוחל ושינה מראיו פסול <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מאן תנא דמוחל משקה הוא</span> אמר אביי רבי יעקב היא דתניא ר' יעקב אומר מוחל הרי הוא כמשקה ומה טעם אמרו מוחל היוצא בתחלה טהור לפי שאינו רוצה בקיומו ר``ש אומר מוחל אינו כמשקה ומה טעם אמרו מוחל היוצא מעיקול בית הבד טמא לפי שאי אפשר לו בלא ציחצוחי שמן <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מאי בינייהו</span> איכא בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>דאתי בתר איצצתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>רבא אמר</span> משום דהוי דבר שאין עושין הימנו מקוה ופוסל את המקוה בשינוי מראה אמר רב יהודה אמר שמואל סוחט אדם אשכול של ענבים <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לתוך הקדרה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אבל לא לתוך הקערה</span> אמר רב חסדא מדברי רבינו נלמד חולב אדם עז לתוך הקדרה אבל לא לתוך הקערה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אלמא</span> קסבר משקה הבא לאוכל אוכל הוא מתיב רמי בר חמא זב שחולב את העז <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>החלב טמא</span> ואי אמרת משקה הבא לאוכלין אוכל הוא במאי איתכשר כדאמר ר' יוחנן בטיפה המלוכלכת ע``פ הדד הכא נמי בטיפה המלוכלכת ע``פ הדד מתיב רבינא טמא מת שסחט זיתים וענבי


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמה,א גמרא
pgu: קמה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  כביצה מכוונת טהור הא יותר מכביצה טמא ואי אמרת משקה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הבא</span> לאוכל אוכל הוא במאי איתכשר הוא מותיב לה והוא מפרק לה בסוחט לתוך הקערה א``ר ירמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כתנאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>המחליק בענבים</span> לא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הוכשר</span></span> רבי יהודה אומר הוכשר מאי לאו בהא קמיפלגי מ``ס משקה הבא לאוכל אוכל הוא ומ``ס לאו אוכל הוא אמר רב פפא דכולי עלמא משקה הבא לאוכל לאו אוכל הוא והכא במשקה הבא לאיבוד קמיפלגי מר סבר משקה הוא ומ``ס לאו משקה הוא ובפלוגתא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הני תנאי</span> דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>המפצע בזיתים</span> בידים מסואבות הוכשר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לסופתן במלח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא הוכשר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לידע אם הגיעו זיתיו למסוק</span> אם לאו לא הוכשר רבי יהודה אומר הוכשר מאי לאו בהא קמיפלגי דמ``ס משקה העומד לאיבוד משקה הוא ומ``ס לאו משקה הוא אמר רב הונא בריה דרב יהושע הני תנאי במשקה העומד לאיבוד פליגי והנך תנאי במשקה העומד לצחצחו קמיפלגי א``ר זירא אמר רב חייא בר אשי אמר רב סוחט אדם אשכול של ענבים לתוך הקדרה אבל לא לתוך הקערה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ודג לצירו</span> אפילו לתוך הקערה יתיב רב דימי וקאמר לה להא שמעתא א``ל אביי לרב דימי אתון משמיה דרב מתניתון ולא קשיא לכו אנן משמיה דשמואל מתנינן לה וקשיא לן מי אמר שמואל דג לצירו אפי' לתוך הקערה והאיתמר כבשים שסחטן אמר רב לגופן מותר למימיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>פטור</span> אבל אסור ו<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שלקות</span> בין לגופן בין למימיהן מותר ושמואל אמר אחד כבשים ואחד שלקות לגופן מותר <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>למימיהן פטור אבל אסור</span> א``ל האלהים<span class='tlm-sfr' data-chp='2719' data-rgl='27'> איוב יט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>עיני ראו ולא זר</span> <כלו כליותי בחקי וגו'> מפומיה דר' ירמיה שמיע לי ור' ירמיה מר' זירא ור' זירא מרב חייא בר אשי ורב חייא בר אשי מרב:  גופא כבשים שסחטן אמר רב לגופן מותר למימיהן פטור אבל אסור ושלקות בין לגופן בין למימיהן מותר ושמואל אמר אחד זה ואחד זה לגופן מותר למימיהן פטור אבל אסור רבי יוחנן אמר אחד כבשים ואחד שלקות לגופן מותר למימיהן חייב חטאת מיתיבי סוחטין כבשים בשבת לצורך השבת אבל לא למוצ``ש וזיתים וענבים לא יסחוט ואם סחט חייב חטאת קשיא לרב קשיא לשמואל קשיא לר' יוחנן רב מתרץ לטעמיה שמואל מתרץ לטעמיה ר' יוחנן מתרץ לטעמיה רב מתרץ לטעמיה סוחטין כבשים בשבת לצורך השבת אבל לא למוצ``ש בד``א לגופן אבל למימיהן פטור אבל אסור ושלקות בין לגופן בין למימיהן מותר וזיתים וענבים לא יסחוט ואם סחטן חייב חטאת שמואל מתרץ לטעמיה סוחטין כבשים בשבת לצורך השבת הוא הדין לשלקות בד``א לגופן אבל למימיהן פטור אבל אסור וזיתים וענבים לא יסחוט ואם סחט חייב חטאת ר' יוחנן מתרץ לטעמיה סוחטין כבשים לצורך השבת אבל לא למוצ``ש אחד כבשים ואחד שלקות בד``א לגופן אבל למימיהן לא יסחוט ואם סחט נעשה כמי שסחט זיתים וענבים וחייב חטאת אמר רב חייא בר אשי אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דבר תורה</span> אינו חייב אלא על דריסת זיתים וענבים בלבד וכן תני דבי מנשה דבר תורה אינו חייב אלא על דריסת זיתים וענבים בלבד ואין עד מפי עד כש


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמה,ב גמרא
pgu: קמה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לעדות אשה</span> בלבד איבעיא להו עד מפי עד <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לעדות בכור</span> מהו רב אמי אסיר ורב אסי שרי א``ל רב אמי לרב אסי והא תנא דבי מנשיא אין עד מפי עד כשר אלא לעדות אשה בלבד <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אימא לעדות שהאשה כשרה לה</span> בלבד רב יימר אכשר עד מפי עד לבכור קרי עליה מרימר יימר שרי בוכרא והלכתא עד מפי עד כשר לבכור:  חלות דבש:  כי אתא רב הושעיא מנהרדעא אתא ואייתי מתניתא בידיה זיתים וענבים שריסקן מע``ש ויצאו מעצמן אסורין ור``א ור``ש מתירין אמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>גברא יתירא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אתא לאשמעינן</span> א``ל אביי טובא קמ``ל דאי ממתניתין הוה אמינא התם הוא דמעיקרא אוכלא ולבסוף אוכלא אבל הכא דמעיקרא אוכלא ולבסוף משקה אימא לא קמ``ל


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמה,ב משנה
pgu: קמה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כל שבא בחמין</span> מערב שבת <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שורין אותו בחמין</span> בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וכל שלא בא בחמין</span> מערב שבת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מדיחין אותו</span> בחמין בשבת חוץ מן המליח הישן <ודגים מלוחין קטנים> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וקולייס האיספנין</span> שהדחתן זו היא גמר מלאכתן


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמה,ב גמרא
pgu: קמה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כגון מאי</span> אמר רב ספרא כגון תרנגולתא דר' אבא ואמר רב ספרא זימנא חדא איקלעית להתם ואוכלן מיניה ואי לא רבי אבא דאשקיין חמרא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בר תלתא טרפי</span> איתנסי רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>רייק</span> מכותח דבבלאי אמר רב יוסף ולירוק אנן מתרנגולתא דרבי אבא ועוד אמר רב גזא זימנא חדא איקלעית להתם ועבדית כותח דבבלאי שאילו מיניה כל <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בריחי</span> מערבא:  כל שלא בא בחמין וכו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>הדיח</span> מאי אמר רב יוסף הדיח <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>חייב חטאת</span> אמר מר בריה דרבינא אף אנן נמי תנינא חוץ ממליח ישן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וקולייס האיספנין</span> שהדחתן זו היא גמר מלאכתן שמע מינה יתיב רבי חייא בר אבא ורבי אסי קמיה דרבי יוחנן ויתיב רבי יוחנן וקא מנמנם אמר ליה רבי חייא בר אבא לרבי אסי <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מפני מה עופות שבבבל שמנים</span> א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כלך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>למדבר עזה</span> ואראך שמנים מהן מפני מה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מועדים שבבבל שמחים</span> מפני שהן עניים מפני מה ת``ח שבבבל <span class='tlm-rsh' data-nro='27'><span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מצויינין</span></span> לפי <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>שאינן בני תורה</span> מפני מה <עובדי כוכבים> {גוים} מזוהמי' מפני שאוכלין שקצי' ורמשי' איתער בהו רבי יוחנן אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>דרדקי</span> לא כך אמרתי לכם<span class='tlm-sfr' data-chp='2807' data-rgl='4'> משלי ז </span> אמור לחכמה אחותי את אם ברור לך הדבר כאחותך שהיא אסורה לך אומרהו ואם לאו לא תאמרהו אמרו ליה ולימא לן מר איזה מהן מפני מה עופות שבבבל שמנים <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>מפני שלא גלו</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1148' data-rgl='11'> ירמיהו מח </span> שאנן מואב מנעוריו ושקט הוא אל שמריו ובגולה לא הלך והכא מנלן דגלו דתניא רבי יהודה אומר נ``ב שנה לא עבר איש ביהודה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1109' data-rgl='9'> ירמיהו ט </span> על ההרים אשא בכי ונהי וגו' מעוף השמים ועד בהמה נדדו הלכו בהמ``ה בגימטריא חמשין ותרתין הוו א``ר יעקב א``ר יוחנן כולן חזרו חוץ מקולייס האיספנין דאמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>הני מדרי דבבל מהדרי מיא לעין עיטם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>והאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>כיון דלא שריר שדריה</span> לא מצי סליק מפני מה מועדים שבבבל שמחים מפני שלא היו באותה קללה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1302' data-rgl='13'> הושע ב </span> והשבתי כל משושה חגה חדשה ושבתה וכל מועדה וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1001' data-rgl='14'> ישעיהו א </span> חדשיכם ומועדיכם שנאה נפשי היו עלי לטורח מאי היו עלי לטורח א``ר אלעזר אמר הקב``ה לא דיין לישראל שחוטאין לפני אלא שמטריחין אותי לידע איזו גזירה קשה אביא עליהן א``ר יצחק אין לך כל רגל ורגל שלא באתה <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>בולשת</span> לציפורי ואמר רבי חנינא אין לך כל רגל ורגל שלא בא <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>לטבריה</span> אגמון וקמטון ובעל זמורה מפני מה ת``ח שבבבל מצויינין לפי שאינן בני מקומן דאמרי אינשי <span class='tlm-rsh' data-nro='42'>במתא שמאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='43'>בלא מתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='44'>תותבאי</span><span class='tlm-sfr' data-chp='1027' data-rgl='6'> ישעיהו כז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='46'>הבאים</span> ישרש יעקב יציץ ופרח ישראל תני רב יוסף אלו תלמידי חכמים שבבבל שעושין <span class='tlm-rsh' data-nro='45'>ציצין</span> ופרחים לתורה מפני מה <עובדי כוכבים> {גוים} מזוהמין שלא עמדו על הר סיני שבשע


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמו,א גמרא
pgu: קמו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  שבא נחש על חוה הטיל בה זוהמא ישראל שעמדו על הר סיני פסקה זוהמתן <עובדי כוכבי'> {גוים} שלא עמדו על הר סיני לא פסקה זוהמתן א``ל רב אחא בריה דרבא לרב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>גרים מאי</span> א``ל אע``ג דאינהו לא הוו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מזלייהו הוו</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0529' data-rgl='14'> דברים כט </span> את אשר ישנו פה עמנו עומד היום לפני ה' אלהינו ואת אשר איננו פה וגו' <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ופליגא</span> דר' אבא בר כהנא דא``ר אבא בר כהנא עד שלשה דורות לא פסקה זוהמא מאבותינו אברהם הוליד את ישמעאל יצחק הוליד את עשו יעקב הוליד י``ב שבטים שלא היה בהן שום דופי


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמו,א משנה
pgu: קמו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  שובר אדם את החבית לאכול הימנה גרוגרות <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ובלבד שלא יתכוין לעשות כלי</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אין נוקבין מגופה</span> של חבית דברי ר' יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וחכמים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מתיר</span>ין</span> ולא יקבנה מצדה ואם היתה נקובה לא יתן עליה שעוה מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שהוא ממרח</span> אמר ר' יהודה מעשה בא לפני רבן יוחנן בן זכאי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בערב</span> ואמר חוששני לו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מחטאת</span>


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמו,א גמרא
pgu: קמו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  א``ר אושעיא ל``ש אלא דרוסות <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אבל מפורדות</span> לא ומפורדות לא מיתיבי ר' שמעון בן גמליאל אומר מביא אדם את החבית של יין ומתיז ראשה בסייף ומניחה לפני האורחים בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ואינו חושש</span> ההיא רבנן מתני' רבי נחמיה היא ומאי דוחקיה דרבי אושעיא לאוקמי מתניתין כרבי נחמיה ובדרוסות לוקמה במפורדות ורבנן אמר רבא מתני' קשיתיה מאי איריא דתני גרוגרות ליתני פירות אלא ש``מ בדרוסות תניא חדא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>חותלות</span> של גרוגרות ושל תמרים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מתיר</span> ומפקיע וחותך ותניא אידך מתיר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אבל לא מפקיע</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ולא חותך</span> לא קשיא הא רבנן הא ר' נחמיה דתניא ר' נחמיה אומר אפי' תרווד ואפילו טלית ואפילו סכין אין ניטלין אלא לצורך תשמישן בעו מיניה מרב ששת מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>למיברז</span> חביתא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>בבורטיא</span> בשבתא לפיתחא קמיכוין ואסיר או דילמא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>לעין יפה</span> קמיכוין ושרי א``ל לפיתחא קא מכוין ואסיר מיתיבי רשב``ג אומר מביא אדם חבית של יין ומתיז ראשה בסייף <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>התם ודאי לעין יפה קמיכוין</span> הכא אם איתא דלעין יפה קמיכוין <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לפתוחי מיפתח</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אין נוקבין מגופה</span> וכו':  אמר רב הונא מחלוקת <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>למעלה</span> אבל מן הצד דברי הכל אסור והיינו דקתני לא יקבנה מצדה ורב חסדא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מחלוקת מן הצד</span> אבל על גבה דברי הכל מותר והא דקתני לא יקבנה מצדה התם בגופה דחבית תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אין נוקבין נקב חדש</span> בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>ואם בא להוסיף מוסיף</span> ויש אומרים אין מוסיפין ושוין שנוקבין <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>נקב ישן</span> לכתחילה ותנא קמא מאי שנא מנקב חדש דלא דקא מתקן פיתחא אוסופי נמי קא מתקן פיתחא אמר רבה דבר תורה כל פתח שאינו עשוי להכניס ולהוציא אינו פתח ורבנן הוא דגזור משום לול של תרנגולין דעביד לעיולי אוירא ולאפוקי <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>הבלא</span> ואם בא להוסיף מוסיף אוסופי ודאי בלול של תרנגולים לא אתי לאוסופ


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמו,ב גמרא
pgu: קמו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>משום ריחשא</span> וי``א אין מוסיפים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>זימנין דלא תקניה מעיקרא</span> ואתי לארוחי ביה דרש רב נחמן משום רבי יוחנן הלכה כיש אומרים:  ושוין שנוקבין נקב ישן לכתחלה:  אמר רב יהודה אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא שנו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אלא במקום</span> העשוי לשמר אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לחזק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אסור</span> היכי דמי לשמר היכי דמי לחזק א``ר חסדא למעלה מן היין זהו לשמר למטה מן היין זהו לחזק רבא אמר למטה מן היין נמי זהו לשמר והיכי דמי לחזק כגון שניקבה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>למטה מן השמרים</span> א``ל אביי לרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>תניא דמסייע לך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בית סתום</span> יש לו ארבע אמות פרץ את פצימיו אין לו ד' אמות בית סתום אינו מטמא כל סביביו פרץ את פצימיו מטמא כל סביביו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>גובתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>רב אסר</span> ושמואל שרי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מחתך</span> לכתחלה דכ``ע לא פליגי דאסור <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אהדורי</span> דכ``ע לא פליגי דשרי כי פליגי דחתיכה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ולא מתקנא</span> מאן דאסר גזרינן דילמא אתי למיחתך לכתחלה ומאן דשרי לא גזרינן כתנאי אין חותכין שפופרת ביו``ט וא``צ לומר בשבת נפלה <אין> מחזירין אותה בשבת ואין צריך לומר ביו``ט ור' יאשיה מיקל ר' יאשיה אהייא אילימא ארישא הא קמתקן מנא אלא אסיפא ת``ק נמי מישרא קשרי אלא דחתיכה ולא מתקנא איכא בינייהו מ``ס גזרינן ומ``ס לא גזרינן דרש רב שישא בריה דרב אידי משמיה דר' יוחנן הלכה כר' יאשיה:  ואם היתה נקובה וכו':  מישחא רב אסר ושמואל שרי מאן דאסר גזרינן משום שעוה ומאן דשרי לא גזרינן אמר ליה רב שמואל בר בר חנה לרב יוסף בפירוש אמרת לן משמיה דרב מישחא שרי אמר טבות רישבא אמר שמואל האי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>טרפא דאסא</span> אסור מ``ט רב יימר מדפתי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>גזירה משום מרזב</span> רב אשי אמר גזירה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שמא יקטום</span> מאי בינייהו איכא בינייהו דקטים ומנחי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בי סדיא</span> רב אסר ושמואל שרי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ברכין</span> דכולי עלמא לא פליגי דשרי בקשין דכ``ע לא פליגי דאסור כי פליגי במיצעי מאן דאסר מיחזי כמשוי ומאן דשרי לא מיחזי כמשוי והא דרב לאו בפירוש איתמר אלא מכללא איתמר דרב איקלע לההוא אתרא דלא הוה ליה רווחא נפק יתיב בכרמלית אייתו ליה בי סדיא לא יתיב מאן דחזא סבר משום דבי סדיא אסור ולא היא דרב אכרוזי מכריז בי סדיא שרי <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ומשום כבוד רבותינו</span> לא ישב עליו ומאן נינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>רב כהנא ורב אסי</span>


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמו,ב משנה
pgu: קמו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  נותנין תבשיל <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>לתוך הבור</span> בשביל <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>שיהא שמור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ואת המים היפים ברעים</span> בשביל שיצננו ואת הצונן בחמה בשביל שיחמו <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>מי שנשרו</span> כליו בדרך במים מהלך בהן ואינו חושש הגיע <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>לחצר החיצונה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>שוטחן בחמה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>אבל לא כנגד העם</span>


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמו,ב גמרא
pgu: קמו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>פשיטא</span> מהו דתימא ניגזר משום אשוויי <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>גומות</span> קא משמע לן:  <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ואת המים היפים ברעים</span>:  פשיטא סיפא איצטריכא ליה ואת הצונן בחמה הא נמי פשיטא מהו דתימא ניגזור דילמא אתי לאטמוני ברמץ קמ``ל:  <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>מי שנשרו</span> וכו':  אמר רב יהודה אמר רב כל מקום שאסרו חכמים מפני מראית העין אפילו בחדרי חדרים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אסור</span> תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>שוטחן בחמה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>אבל לא כנגד העם</span> תנאי היא דתניא שוטחן בחמה אבל לא כנגד העם ר``א ור``ש אוסרין אמר רב הונ


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמז,א גמרא
pgu: קמז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>המנער טליתו</span> בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='10'>חייב חטאת</span></span> ולא אמרן אלא בחדתי אבל בעתיקי לית לן בה ולא אמרן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אלא באוכמי</span> אבל בחיורי וסומקי לית לן בה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>והוא דקפיד עלייהו</span> עולא איקלע לפומבדיתא חזא רבנן דקא מנפצי גלימייהו אמר קמחללין רבנן שבתא אמר להו רב יהודה נפוצי ליה באפיה אנן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לא קפדינן</span> מידי אביי הוה קאי קמיה דרב יוסף א``ל הב לי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כומתאי</span> [חזא דאיכא] טלא עליה הוה קמחסם למיתבה ליה א``ל נפוץ שדי אנן לא קפדינן מידי אמר רב יצחק בר יוסף א``ר יוחנן היוצא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בטלית מקופלת</span> מונחת לו על כתיפו בשבת חייב חטאת תנ``ה סוחרי כסות היוצאים בטליתות מקופלות ומונחות על כתיפן בשבת חייבין חטאת ולא סוחרי כסות בלבד אמרו אלא כל אדם אלא שדרכן של מוכרין לצאת כך וחנוני היוצא במעות הצרורין לו בסדינו חייב חטאת ולא חנוני בלבד אמרו אלא כל אדם אלא שדרכו של חנוני לצאת כך <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>והרטנין</span> יוצאין בסודרין שעל כתיפן ולא רטנין בלבד אמרו אלא כל אדם אלא שדרכן של רטנין לצאת בכך א``ר יהודה מעשה בהורקנוס בנו של רבי אליעזר בן הורקנוס שיצא בסודר שעל כתיפו בשבת אלא שנימא כרוכה לו באצבעו וכשבא הדבר לפני חכמים אמרו אפילו אין נימא כרוכה לו באצבעו דרש רב נחמן בר רב חסדא משמיה דרב חסדא הלכה אע``פ שאין נימא כרוכה לו באצבעותיו עולא איקלע לבי אסי בר היני בעו מיניה מהו לעשות <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מרזב</span> בשבת אמר להו הכי אמר רבי אלעי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אסור</span> לעשות מרזב בשבת מאי מרזב אמר ר' זירא כיסי בבלייתא ר' ירמיה הוה יתיב קמיה דר' זירא א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הכי מאי</span> א``ל אסור והכי מאי א``ל אסור אמר רב פפא נקוט האי כללא בידך כל אדעתא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לכנופי</span> אסור כל ד<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>להתנאות</span> שרי כי הא דרב שישא בריה דרב אידי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מתנאה בסדינו</span> הוה כי אתא רב דימי אמר פעם אחת יצא רבי לשדה והיו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שני צידי טליתו</span> מונחין על כתיפו אמר לפניו יהושע בן זירוז בן חמיו של רבי מאיר בזו לא חייב ר' מאיר חטאת אמר ליה דקדק רבי מאיר עד כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>שלשל</span> רבי טליתו כי אתא רבין אמר לא יהושע בן זירוז הוה אלא יהושע בן כפוסאי היה חתנו של ר' עקיבא אמר בזו לא חייב ר' עקיבא חטאת אמר לו דקדק ר``ע עד כאן שלשל רבי טליתו כי אתא רב שמואל בר רב יהודה אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>נשאל איתמר</span>


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמז,א משנה
pgu: קמז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  הרוחץ ב<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מי מערה</span> ובמי טבריא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ונסתפג</span> אפילו בעשר אלונטיאות לא יביאם בידו <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אבל עשרה בני אדם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מסתפגין באלונטית אחת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>פניהם ידיהם ורגליהם</span> ומביאין אותן בידן <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>סכין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>וממשמשין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>אבל לא מתעמלין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>ולא מתגררין</span> אין יורדין <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>לקורדימא</span> ואין עושין <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>אפיקטויזין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>ואין מעצבין את הקטן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>ואין מחזירין את השבר</span> מי ש<span class='tlm-rsh' data-nro='39'>נפרקה</span> ידו ורגלו <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>לא יטרפם</span> בצונן אבל רוחץ הוא כדרכו ואם נתרפא נתרפא


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמז,א גמרא
pgu: קמז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  קתני <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מי מערה</span> דומיא דמי טבריא מה מי טבריא חמין אף מי מערה חמין הרוחץ דיעבד אין לכתחילה לא מכל


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמז,ב גמרא
pgu: קמז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דלהשתטף</span> כל גופו אפי' לכתחילה שפיר דמי מני ר``ש היא דתניא לא ישתטף אדם בין בחמין בין בצונן דברי ר``מ ר``ש מתיר ר' יהודה אומר בחמין אסור בצונן מותר:  ונסתפג אפילו בעשר אלונטיות:  רישא רבותא קמ``ל ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>סיפא</span> רבותא קמ``ל רישא רבותא קמ``ל דאפילו הני דלא נפישי בהו מיא כיון דחד הוא אתי לידי סחיטה וסיפא רבותא קמ``ל אפילו הני דנפישי בהו מיא כיון דרבים נינהו מדכרי אהדדי:  תנו רבנן מסתפג אדם באלונטית <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ומניחה בחלון</span> ולא ימסרנה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לאוליירין</span> מפני שחשודים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>על אותו דבר</span> רבי שמעון אומר מסתפג באלונטית אחת ומביאה בידו לתוך ביתו אמר ליה אביי לרב יוסף הלכתא מאי אמר ליה הא ר' שמעון הא רבי הא שמואל הא ר' יוחנן ר' שמעון הא דאמרן רבי דתניא אמר רבי כשהיינו למדין תורה אצל ר' שמעון בתקוע היינו מעלין שמן ואלונטית מחצר לגג ומגג לקרפף עד שהיינו מגיעין אצל מעין שהיינו רוחצין בו שמואל דאמר רב יהודה אמר שמואל מסתפג אדם באלונטית ומביאה בידו לתוך ביתו ר' יוחנן דאמר ר' חייא בר אבא א``ר יוחנן הלכה מסתפג אדם באלונטית ומביאה בידו לתוך ביתו ומי א``ר יוחנן הכי והא``ר יוחנן הלכה כסתם משנה ותנן ונסתפג אפילו בעשר אלונטיות לא יביאם בידו ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כבן חכינאי מתני לה</span> א``ר חייא בר אבא אר``י <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>האוליירין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מביאין בלרי נשים</span> לבי בני ובלבד שיתכסה בהן ראשן ורובן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>סכניתא</span> צריך לקשר ב' ראשיה למטה א``ר חייא בר אבא א``ר יוחנן למטה מכתפיים אמר להו רבא לבני מחוזא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כי מעבריתו מאני לבני חילא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שרביבו בהו למטה מכתפיים</span>:  סכין וממשמשין:  ת``ר סכין וממשמשין בבני מעיים בשבת ובלבד שלא יעשה כדרך שהוא עושה בחול היכי עביד ר' חמא בר חנינא אמר סך ואח``כ ממשמש ר' יוחנן אמר סך וממשמש בבת אחת:  אבל לא מתעמלין:  א``ר חייא בר אבא א``ר יוחנן אסור לעמוד בקרקעיתה של דיומסת מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שמעמלת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ומרפא</span> אמר ר' יהודה אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כל ימיה</span> של דיומסת עשרים ואחד יום ועצרת מן המנין איבעיא להו עצרת <בתחלה> להאי גיסא או להאי גיסא ת``ש דאמר שמואל כולהו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שקייני</span> מדיבחא ועד עצרתא מעלו דילמא התם הוא דכמה דקריר עלמא מעלי אבל הכא משום הבלא הוא כיון דחמים עלמא טפי מעלי אמר רבי חלבו חמרא דפרוגייתא ומיא דדיומסת קיפחו עשרת השבטים מישראל רבי אלעזר בן ערך איקלע <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>להתם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אימשיך בתרייהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>איעקר תלמודיה</span> כי הדר אתא קם למיקרי בספרא בעא למיקרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0212' data-rgl='2'> שמות יב </span> החדש הזה לכם אמר החרש היה לבם בעו רבנן רחמי עליה והדר תלמודיה והיינו דתנן ר' נהוראי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>הוי גולה למקום תורה</span> ואל תאמר שהיא תבא אחריך שחבריך יקיימוה בידך <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ואל בינתך אל תשען</span> תנא לא ר' נהוראי שמו אלא ר' נחמיה שמו ואמרי לה ר' אלעזר בן ערך שמו ולמה נקרא שמו ר' נהוראי שמנהיר עיני חכמים בהלכה:  אבל לא מתגררין:  ת``ר אין גוררין ב<span class='tlm-rsh' data-nro='31'>מגררת</span> בשבת רשב``ג אומר אם היו רגליו מלוכלכות בטיט ובצואה גורר כדרכו ואינו חושש רב שמואל בר יהודה עבדא ליה אימיה מגררתא דכספא:  אין יורדין לקורדימא וכו':  מאי טעמא <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>משום פיקא</span>:  ואין עושין אפיקטויזין בשבת:  אמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן לא שנו <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>אלא בסם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>אבל ביד</span> מותר תניא רבי נחמיה אומר אף בחול אסור <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>מפני הפסד אוכלין</span>:  ואין מעצבין את הקטן:  אמר רבה בר בר חנה אמר ר' יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>לפופי</span> ינוקא בשבת שפיר דמי והאנן תנן אין מעצבין התם <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>בחומרי שדרה</span> דמיחזי כבונה:  ואין מחזירין את השבר:  אמר רבי חנא בגדתאה אמר שמוא


id: 2122
lvr: 21
prk: 22
nru: דף קמח,א גמרא
pgu: קמח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הלכה מחזירין את השבר</span> רבה בר בר חנה איקלע לפומבדיתא לא על לפירקיה דרב יהודה שדריה ל<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אדא דיילא</span> א``ל זיל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>גרביה</span> אזיל גרביה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אתא</span> אשכחיה דקא דריש אין מחזירין את השבר א``ל הכי אמר רב חנא בגדתאה אמר שמואל הלכה מחזירין את השבר א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הא חנא דידן</span> והא שמואל דידן ולא שמיע לי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ולאו בדינא גרבתיך</span>:  מי שנפרקה ידו כו':  רב אויא הוה יתיב קמיה דרב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שניא ליה ידיה</span> א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הכי מאי</span> אסור והכי מאי א``ל אסור אדהכי איתפח ידיה א``ל מאי תיבעי לך הא תנן מי שנפרקה ידו או רגלו לא יטרפם בצונן אבל רוחץ כדרכו ואם נתרפא נתרפא א``ל ולא תנן אין מחזירין את השבר ואמר רב חנא בגדתאה אמר שמואל הלכה מחזירין את השבר אמר ליה כולהו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בחדא מחיתא מחיתנהו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>היכא דאיתמר</span> איתמר היכא דלא איתמר לא איתמר:
<BR


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קמח,א משנה
pgu: קמח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  שואל אדם מחבירו כדי יין וכדי שמן ובלבד שלא יאמר לו הלויני וכן האשה מחבירתה ככרות ואם אינו מאמינו מניח טליתו אצלו ועושה עמו חשבון לאחר שבת וכן ערב פסח בירושלים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שחל להיות בשבת</span> מניח טליתו אצלו ונוטל את פסחו ועושה עמו חשבון לאחר יום טוב


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קמח,א גמרא
pgu: קמח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  א``ל רבא בר רב חנן לאביי מאי שנא השאילני ומאי שנא הלויני אמר ליה השאילני לא אתי למיכתב הלויני אתי למיכתב והא כיון דבחול זימנין דבעי למימר ליה הלויני וא``ל השאילני ולא קפיד עילויה ואתי למיכתב <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בשבת נמי</span> אתי למיכתב א``ל <בחול דלא שנא כי א``ל הלויני ל``ש כי א``ל השאילני לא קפדינן עילויה אתי למיכתב> בשבת כיון דהשאילני הוא דשרו ליה רבנן הלויני לא שרו ליה מינכרא מילתא ולא אתי למיכתב א``ל רבא בר רב חנן לאביי מכדי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אמרו רבנן</span> כל מילי דיום טוב כמה דאפשר לשנויי משנינן הני נשי דמליין חצבייהו מיא מ``ט לא משנין משום דלא אפשר היכי לעבדי דמליין בחצבא רבא לימלו בחצבא זוטא הא קא מפשו בהילוכא דמליין בחצבא זוטא לימלו בחצבא רבא קא מפשו במשו


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קמח,ב גמרא
pgu: קמח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ניפרוס סודרא אתי לידי סחיטה נכסייה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בנכתמא</span> זימנין דמיפסק ואתי למקטריה הלכך לא אפשר ואמר ליה רבא בר רב חנן לאביי תנן לא מספקין ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מטפחין</span> ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מרקדין</span> ביו``ט וקא חזינן דעבדין ולא אמרינן להו ולא מידי ולטעמיך <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>הא</span> דאמר רבא לא ליתיב איניש <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אפומא דלחייא</span> דילמא מיגנדר ליה חפץ ואתי לאיתויי והא קא חזינן נמי דמותבי חצבי ויתבן אפומא דמבואה ולא אמרינן להו ולא מידי אלא הנח לישראל מוטב שיהו שוגגין ואל יהו מזידין סבור מינה הנ``מ בדרבנן אבל בדאורייתא לא ולא היא ל``ש בדרבנן ול``ש בדאורייתא דהא תוספת דיוה``כ דאורייתא היא וקא חזינן להו דקאכלי ושתו עד שתחשך ולא אמרי' להו ולא מידי:  וכן אשה מחבירתה ככרות:  בשבת הוא דאסיר אבל בחול שפיר דמי לימא מתני' דלא כהלל דתנן וכן היה הלל אומר לא תלוה אשה ככר לחבירתה עד שתעשינה דמים שמא יוקרו חטין ונמצאו באות לידי רבית אפילו תימא הלל הא באתרא דקיץ דמיה הא באתרא דלא קיץ דמיה:  ואם אינו מאמינו:  איתמר הלוואת יו``ט רב יוסף אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לא ניתנה ליתבע</span> ורבה אמר ניתנה ליתבע רב יוסף אמר לא ניתנה ליתבע דאי אמרת ניתנה ליתבע אתי למיכתב רבה אמר ניתנה ליתבע דאי אמרת לא ניתנה לא יהיב ליה ואתי לאימנועי משמחת יו``ט תנן אם אינו מאמינו מניח טליתו אצלו אי אמרת בשלמא לא ניתנה ליתבע משום הכי מניח טליתו אצלו ועושה עמו חשבון לאחר שבת אלא אי אמרת ניתנה ליתבע אמאי מניח טליתו אצלו ליתן ליה ולתבעיה אמר לא בעינא דליקום <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בדינא ודיינא</span> מתיב רב אידי בר אבין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>השוחט את הפרה וחילקה בראש השנה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אם היה חדש</span> מעובר משמט <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ואם לאו אינו משמט</span> ואי לא ניתנה ליתבע מאי משמט שאני התם דאיגלאי מילתא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דחול הוא</span> ת``ש מסיפא אם לאו אינו משמט אי אמרת בשלמא ניתנה ליתבע היינו דקתני אינו משמט אלא אי אמרת לא ניתנה ליתבע אמאי אינו משמט דאי יהיב ליה שקיל <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מכלל ד<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>רישא</span> אי יהיב ליה לא שקיל</span> רישא צריך למימר ליה משמט אני סיפא לא צריך למימר ליה משמט אני כדתנן המחזיר חוב בשביעית יאמר לו משמט אני <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ואם אמר</span> לו אעפ``כ יקבל ממנו משום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0515' data-rgl='2'> דברים טו </span> וזה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דבר השמטה</span> רב אויא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שקיל משכונא</span> רבה בר עולא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מערים איערומי</span>:  וכן ערב פסח:  א``ר יוחנן מקדיש אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>פסחו בשבת</span> וחגיגתו ביו``ט נימא מסייע ליה וכן ערב פסח בירושלים שחל להיות בשבת מניח טליתו אצלו ונוטל את פסחו ועושה עמו חשבון לאחר יו``ט הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>בממנה אחרים עמו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>על פסחו</span> דמעיקרא מיקדש וקאי והא אנן תנן אין נמנין על הבהמה בתחילה ביו``ט שאני הכא כיון דרגיל אצלו כמאן דאימני ביה מעיקרא דמי והא תני רבי הושעיא הולך אדם אצל רועה הרגיל אצלו ונותן לו טלה לפסחו ומקדישו ויוצא בו התם נמי כיון דרגיל אצלו <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אקדושי</span> ליה מעיקרא והא מקדיש קתני הקדש <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>עילוי</span> מדרבנן ומי אמר ר' יוחנן הכי והא אמר ר' יוחנן הלכה כסתם משנה ותנן לא מקדישין ולא מעריכין ולא מחרימין ולא מגביהין תרומות ומעשרות כל אלו ביו``ט אמרו ק``ו בשבת לא קשיא כאן בחובות שקבוע להן זמן כאן בחובות שאין קבוע להן זמן


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קמח,ב משנה
pgu: קמח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  מונה אדם את אורחיו ואת <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>פרפרותיו</span> מפיו <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>אבל לא מן הכתב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>מפיס</span> אדם עם בניו ועם בני ביתו על השולחן ובלבד שלא יתכוין לעשות מנה גדולה כנגד מנה קטנה ומטילין חלשין <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>על הקדשים</span> ביו``ט <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>אבל לא על המנות</span>


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קמט,א גמרא
pgu: קמט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מ``ט רב ביבי אמר גזירה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שמא ימחוק</span> אביי אמר גזירה שמא יקרא בשטרי הדיוטות מאי בינייהו א``ב <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דכתב</span> אכותל <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ומידלי</span> למ``ד שמא ימחוק לא חיישינן ולמ``ד שמא יקרא חיישינן ולמ``ד שמא ימחוק ניחוש שמא יקרא ותו לשמא ימחוק לא חיישינן והתניא לא יקרא לאור הנר ואמר רבה אפי' גבוה שתי קומות אפי' גבוה שתי מרדעות אפי' עשרה בתים זה ע``ג זה לא יקרא אלא איכא בינייהו דכתב אכותל <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ומיתתי</span> למאן דאמר שמא ימחוק חיישינן למ``ד שמא יקרא לא חיישינן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>גודא</span> בשטרא לא מיחלף ולמ``ד שמא יקרא ליחוש שמא ימחוק אלא איכא בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דחייק</span> אטבלא וא<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>פינקס</span> למ``ד שמא ימחוק לא חיישינן למ``ד שמא יקרא חיישינן ולמ``ד שמא ימחוק ליחוש שמא יקרא וכ``ת טבלא ופינקס בשטרא לא מיחלף והתניא מונה אדם כמה מבפנים וכמה מבחוץ וכמה מנות עתיד להניח לפניהם מכתב שעל גבי הכותל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אבל לא מכתב שעל גבי טבלא ופינקס</span> היכי דמי אילימא דכתיב מיכתב מ``ש הכא ומ``ש הכא אלא לאו דחייק וקתני מכתב שעל גבי הכותל אבל לא מכתב שע``ג טבלא ופינקס <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אלא לעולם דכתב אכותל ומידלי</span> ודקא קשיא לך דרבה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דרבה תנאי היא</span> דתניא מונה אדם את אורחיו ואת פרפרותיו מפיו אבל לא מן הכתב ר' אחא מתיר מכתב שעל גבי הכותל היכי דמי אילימא דכתיב מתתא ליחוש שמא ימחוק אלא לאו דכתב ומידלי וש``מ דרבה תנאי היא ש``מ והני תנאי כהני תנאי דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אין רואין במראה</span> בשבת רבי מאיר מתיר במראה הקבוע בכותל מ``ש הקבוע בכותל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דאדהכי והכי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מדכר</span> שאינו קבוע נמי אדהכי והכי מדכר הכא במראה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>של מתכת</span> עסקינן וכדרב נחמן אמר רבה בר אבוה דא``ר נחמן אמר רבה בר אבוה מפני מה אמרו מראה של מתכת אסורה מפני שאדם עשוי להשיר בה נימין המדולדלין תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כתב המהלך תחת הצורה ותחת הדיוקנאות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אסור לקרותו בשבת</span> ודיוקנא עצמה אף בחול אסור להסתכל בה משום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0319' data-rgl='31'> ויקרא יט </span> אל תפנו אל האלילים מאי תלמודא אמר רבי חנין אל תפנו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אל מדעתכם</span>:  מפיס אדם עם בניו וכו':  עם בניו ועם בני ביתו אין ועם אחר לא מאי טעמא כדרב יהודה אמר שמואל דאמר רב יהודה אמר שמואל בני חבורה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>המקפידין</span> זה על זה עוברין משום מדה ומשום משקל ומשום מנין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='24'>משום לווין ופורעין</span> ביו``


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קמט,ב גמרא
pgu: קמט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  וכדברי <בית הלל> [הילל] אף משום רבית אי הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בניו ובני ביתו</span> נמי</span> בניו ובני ביתו היינו טעמא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כדרב יהודה אמר רב</span> דאמר רב יהודה אמר רב מותר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>להלוות</span> בניו ובני ביתו ברבית כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>להטעימן טעם רבית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אי הכי מנה גדולה כנגד מנה קטנה נמי</span> אין ה``נ וחסורי מיחסרא והכי קתני מפיס אדם עם בניו ועם בני ביתו על השלחן אפי' מנה גדולה כנגד מנה קטנה מ``ט כדרב יהודה אמר רב עם בניו ועם בני ביתו אין עם אחרים לא מ``ט כדרב יהודה אמר שמואל מנה גדולה כנגד מנה קטנה אף בחול לאחרים אסור מ``ט <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>משום קוביא</span>:  מטילין חלשין על וכו':  מאי אבל לא על המנות א``ר יעקב בריה דבת יעקב אבל לא על המנות <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>של חול</span> ביו``ט פשיטא מהו דתימא הואיל וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1304' data-rgl='4'> הושע ד </span> ועמך <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כמריבי כהן</span> אפי' מנות דחול נמי קמ``ל וא``ר יעקב בריה דבת יעקב כל שחבירו נענש על ידו אין מכניסין אותו במחיצתו של הקב``ה מנלן אילימא משום דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a22' data-rgl='20'> מלכים א כב </span> ויאמר ה' מי יפתה את אחאב ויעל ויפול ברמות גלעד ויאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>זה בכה</span> וזה אמר בכה ויצא הרוח ויעמוד לפני ה' ויאמר אני אפתנו וגו' ויאמר אצא והייתי רוח שקר בפי כל נביאיו ויאמר תפתה וגם תוכל צא ועשה כן ואמרינן מאי רוח א``ר יוחנן זה רוחו של נבות ומאי צא אמר רב צא ממחיצתי ודילמא התם היינו טעמא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='26a1' data-rgl='7'> תהילים קא </span> דובר שקרים לא יכון אלא מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='2002' data-rgl='16'> חבקוק ב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שבעת קלון</span> מכבוד שתה גם אתה והערל וגו' שבעת קלון מכבוד זה נבוכדנצר שתה גם אתה והערל זה צדקיה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>חדא דכוליה קרא בנבוכדנצר כתיב</span> ועוד צדקיה צדיקא מאי הוה ליה למיעבד ליה דא``ר יהודה אמר רב בשעה שבקש אותו רשע לעשות לאותו צדיק כך וכו' אלא מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='2817' data-rgl='26'> משלי יז </span> גם <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ענוש לצדיק לא טוב</span> אין לא טוב אלא רע וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2605' data-rgl='5'> תהילים ה </span> כי לא אל חפץ רשע אתה לא יגורך רע צדיק אתה ה' ולא יגור במגורך רע מאי משמע דהאי חלשים לישנא דפורא הוא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1014' data-rgl='12'> ישעיהו יד </span> איך נפלת משמים הילל בן שחר נגדעת לארץ <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>חולש על גוים</span> וגו' אמר רבה בר רב הונא מלמד שהיה מטיל פור על גדולי מלכות לידע איזה בן יומו של משכב זכור וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1014' data-rgl='18'> ישעיהו יד </span> כל מלכי גוים כולם וגו' אמר רבי יוחנן שנחו ממשכב זכור וא``ר יוחנן כל ימיו של אותו רשע לא נמצא שחוק בפה כל בריה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1014' data-rgl='7'> ישעיהו יד </span> נחה שקטה כל הארץ פצחו רנה מכלל דעד השתא לא הוה רנה ואמר ר' יצחק אמר ר' יוחנן אסור לעמוד בביתו של אותו רשע שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1013' data-rgl='21'> ישעיהו יג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ושעירים ירקדו שם</span> ואמר רב יהודה אמר רב בשעה שביקש אותו רשע לעשות לאותו צדיק כך נמשכה ערלתו שלש מאות אמה והיתה מחזרת על כל <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>המסיבה</span> כולה שנאמר שבעת קלון מכבוד שתה גם אתה והערל ערל בגימטריא שלש מאות הוי ואמר רב יהודה אמר רב בשעה שירד אותו רשע לגיהנם רעשו כל יורדי גיהנם אמרו שמא למשול עליהם הוא בא או ליחלות כמותם הוא בא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1014' data-rgl='10'> ישעיהו יד </span> גם אתה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>חולית כמונו אלינו נמשלת</span> יצאתה ב``ק ואמרה<span class='tlm-sfr' data-chp='1232' data-rgl='19'> יחזקאל לב </span> ממי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>נעמת</span> רדה והשכבה את ערלים<span class='tlm-sfr' data-chp='1014' data-rgl='4'> ישעיהו יד </span> איך שבת נוגש שבתה מדהבה א``ר יהודה אמר רב שבתה אומה זו שאמר


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנ,א גמרא
pgu: קנ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מדוד</span> והבא ואיכא דאמרי שאמרה מאד מאד הביא בלא מדה<span class='tlm-sfr' data-chp='3404' data-rgl='33'> דנייאל ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ורבו יתירה הוספת לי</span> אמר רב יהודה אמר רב ירמיה בר אבא מלמד שרכב על ארי זכר וקשר תנין בראשו לקיים מה שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1127' data-rgl='6'> ירמיהו כז </span> וגם את חית השדה נתתי לו לעבדו


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנ,א משנה
pgu: קנ
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא ישכור אדם פועלים</span> בשבת ולא יאמר אדם לחבירו לשכור לו פועלים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אין מחשיכין על התחום</span> לשכור לו פועלים ולהביא פירות <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אבל מחשיך הוא</span> לשמור <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ומביא פירות בידו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כלל אמר אבא שאול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כל שאני זכאי באמירתו</span> רשאי אני להחשיך עליו


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנ,א גמרא
pgu: קנ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <פשיטא> מ``ש הוא ומ``ש חבירו אמר רב פפא חבר נכרי מתקיף לה רב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אמירה לנכרי שבות</span> אלא אמר רב אשי אפילו תימא חבירו ישראל הא קמ``ל לא יאמר אדם לחבירו שכור לי פועלים אבל אומר אדם לחבירו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>הנראה</span> שתעמוד עמי לערב ומתני' מני כרבי יהושע בן קרחה דתניא לא יאמר אדם לחבירו הנראה שתעמוד עמי לערב רבי יהושע בן קרחה אומר אומר אדם לחבירו הנראה שתעמוד עמי לערב אמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן הלכה כרבי יהושע בן קרחה ואמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן מ``ט דרבי יהושע בן קרחה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1058' data-rgl='13'> ישעיהו נח </span> ממצוא חפצך ודבר דבר דיבור אסור הרהור מותר רמי ליה רב אחא בר רב הונא לרבא מי אמר ר' יוחנן דיבור אסור הרהור מותר אלמא הרהור לאו כדיבור דמי והאמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן בכל מקום <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מותר להרהר</span> חוץ מבית המרחץ ומבית הכסא שאני התם דבעינן<span class='tlm-sfr' data-chp='0523' data-rgl='15'> דברים כג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>והיה מחניך קדוש</span> וליכא הכא נמי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0523' data-rgl='15'> דברים כג </span> ולא יראה בך <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ערות דבר</span> ההוא מיבעי ליה לכדרב יהודה דאמר רב יהודה <עכו``ם> {גוי} ערום אסור לקרות קרית שמע כנגדו מאי איריא <עכו``ם> {גוי} אפי' ישראל נמי לא מיבעיא קאמר לא מיבעיא ישראל דאסור אבל <עכו``ם> {גוי} כיון דכתיב ביה<span class='tlm-sfr' data-chp='1223' data-rgl='20'> יחזקאל כג </span> אשר בשר חמורים בשרם <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אימא שפיר דמי</span> קמ``ל אימא הכי נמי אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0109' data-rgl='23'> בראשית ט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>וערות אביהם</span> לא ראו ודיבור מי אסיר והא רב חסדא ורב המנונא דאמרי תרוייהו חשבונות של מצוה מותר לחשבן בשבת וא``ר אלעזר פוסקים צדקה לעניים בשבת וא``ר יעקב בר אידי אמר רבי יוחנן מפקחין פיקוח נפש ופיקוח רבים בשבת והולכין לבתי כנסיות לפקח על עסקי רבים בשבת וא``ר שמואל בר נחמני א``ר יוחנן הולכין לטרטיאות ולקרקסאות ולבסילקאות לפקח על עסקי רבים בשבת ותנא דבי מנשה משדכין על התינוקות ליארס בשבת ועל התינוק ללמדו ספר ו<span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ללמדו אומנות</span> אמר קרא ממצוא חפצך ודבר דבר חפציך אסורים חפצי שמים מותרין א``ר יהודה אמר שמואל חשבונות של [מלך] ושל מה בכך מותר לחשבן בשבת תנ``ה חשבונות שעברו ושעתידין להיו' אסור לחשבן של מל


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנ,ב גמרא
pgu: קנ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ושל מה בכך</span> מותר לחושבן ורמינהו חושבין חשבונות שאינן צריכין ואין מחשבין חשבונות שצריכין בשבת כיצד אומר אדם לחבירו כך וכך פועלים הוצאתי על שדה זו כך וכך דינרין הוצאתי על דירה זו אבל לא יאמר לו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כך וכך הוצאתי</span> וכך וכך אני עתיד להוציא ולטעמיך <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>קש</span>יא לך היא גופא אלא הא דאיכא אגרא דאגירא גביה הא דליכא אגרא דאגירא גביה:  אין מחשיכין:  תנו רבנן מעשה בחסיד אחד שנפרצה לו פרץ בתוך שדהו ונמלך עליה לגודרה ונזכר ששבת הוא ונמנע אותו חסיד ולא גדרה ונעשה לו נס ועלתה בו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>צלף</span> וממנה היתה פרנסתו ופרנסת אנשי ביתו א``ר יהודה אמר שמואל מותר לאדם לומר לחבירו לכרך פלוני אני הולך למחר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שאם יש בורגנין</span> הולך תנן אין מחשיכין על התחום לשכור פועלים ולהביא פירות בשלמא לשכור פועלים דבשבת לא מצי אגר אלא להביא פירות לימא שאם יש שם מחיצות מביא משכחת לה בפירות <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>המחוברים</span> והתני ר' אושעיא אין מחשיכין על התחום להביא תבן וקש בשלמא קש משכחת לה במחובר אלא תבן היכי משכחת לה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בתיבנא סריא</span> ת``ש מחשיכין על התחום לפקח על עסקי כלה ועל עסקי המת <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>על עסקי כלה ומת אין</span> על עסקי אחר לא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בשלמא אחר דומיא דכלה משכחת לה</span> למיגזא ליה אסא אלא מת מאי ניהו להביא לו ארון ותכריכין וקתני מת אין אבל אחר לא ואמאי לימא שאם יש שם מחיצו' מביא מת נמי משכחת לה למיגזא ליה גלימא:  אבל מחשיכין:  ואע``ג דלא אבדיל והאמר רבי אלעזר בן אנטיגנוס משום רבי אליעזר בן יעקב אסור לו לאדם שיעשה חפציו קודם שיבדיל וכי תימא דאבדיל בתפלה והאמר רב יהודה אמר שמואל המבדיל בתפלה צריך שיבדיל על הכוס וכי תימא דאבדיל על הכוס כוס בשדה מי איכא תרגמא רבי נתן בר אמי קמיה דרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בין הגיתות שנו</span> א``ל ר' אבא לרב אשי במערבא אמרינן הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>המבדיל בין קודש לחול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ועבדינן צורכין</span> אמר רב אשי כי הוינא בי רב כהנא הוה אמר המבדיל בין קודש לחול <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ומסלתינן סילתי</span>:  כלל אמר אבא שאול כל שאני וכו':  <איבעיא להו> אבא שאול <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אהייא</span> אילימא ארישא קאי אין מחשיכין על התחום לשכור פועלים להביא פירו


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנא,א גמרא
pgu: קנא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  האי כל שאני זכאי באמירתו רשאי אני בחשיכתו כל שאיני זכאי באמירתו איני רשאי בחשיכתו מיבעי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אלא אסיפא קאי</span> אבל מחשיך הוא לשמור ומביא פירות בידו האי כל שאני זכאי בחשיכתו רשאי אני באמירתו מיבעי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לעולם אסיפא קאי</span> ואבא שאול אהא קאי דאמר רב יהודה אמר שמואל מותר לאדם לומר לחבירו שמור לי פירות שבתחומך ואני אשמור לך פירות שבתחומי וקאמר אבא שאול לת``ק מי לא מודית דמותר אדם לומר לחבירו שמור לי פירות שבתחומך ואני אשמור לך פירות שבתחומי ואימא כל שאני זכאי באמירתו רשאי אני להחשיך עליו כלל לאתויי מאי לאתויי הא דת``ר אין מחשיכין על התחום להביא בהמה היתה עומדת חוץ לתחום קורא לה והיא באה כלל אמר אבא שאול כל שאני זכאי באמירתו רשאי אני להחשיך עליו ומחשיכין לפקח על עסקי כלה ועל עסקי המת להביא לו ארון ותכריכין ואומרים לו לך למקום פלוני ואם לא מצאת במקום פלוני הבא ממקום פלוני לא מצאת במנה הבא במאתים ר' יוסי ברבי יהודה אומר ובלבד שלא יזכיר לו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>סכום מקח</span>


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנא,א משנה
pgu: קנא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מחשיכין על התחום לפקח על עסקי כלה ועל עסקי המת להביא לו ארון ותכריכים <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>נכרי שהביא חלילין בשבת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לא יספוד בהן ישראל</span> אא``כ באו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ממקום קרוב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>עשו לו ארון</span> וחפרו לו קבר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>יקבר בו ישראל</span> ואם בשביל ישראל לא יקבר בו עולמית


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנא,א גמרא
pgu: קנא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ממקום קרוב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>רב אמר ממקום קרוב ממש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ושמואל אמר חיישינן שמא חוץ לחומה לנו</span> דיקא מתניתין כוותיה דשמואל דקתני עשה לו ארון וחפר לו קבר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>יקבר בו ישראל</span> אלמא מספיקא שרי הכא נמי מספיקא שרי <ותניא> [ותנן] כוותיה דרב עיר שישראל ונכרים דרים בה והיתה בה מרחץ המרחצת בשבת אם רוב נכרים לערב <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>רוחץ בה</span> מיד אם רוב ישראל ימתין עד כדי שיחמו חמין מחצה על מחצה <אסור וימתין> [ימתין] עד כדי שיחמו חמין ר' יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>באמבטי קטנה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אם יש בה רשות</span> רוחץ בה מיד מאי רשות אמר רב יהודה אמר רב יצחק בריה דרב יהודה אם יש בה אדם חשוב שיש לו עשרה עבדים שמחממין לו י' קומקומין בבת אחת באמבטי קטנה מותר לרחוץ בה מיד:  <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>עשו לו ארון</span> וחפרו לו קבר וכו':  אמאי הכא נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ימתין בכדי שיעשו</span> אמר עולא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בעומד</span> באסרטיא תינח קבר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ארון מאי איכא למימר</span> א``ר אבהו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>במוטל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>על קברו</span>


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנא,א משנה
pgu: קנא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  עושין כל צרכי המת סכין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ומדיחין</span> אותו ובלבד <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שלא יזיז בו אבר</span> שומטין את הכר מתחתיו ומטילין אותו על החול בשבי


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנא,ב משנה
pgu: קנא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שימתין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>קושרין את הלחי</span> לא שיעלה אלא שלא יוסיף וכן קורה שנשברה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>סומכין אותה בספסל</span> או בארוכות המטה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא שתעלה</span> אלא שלא תוסיף


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנא,ב גמרא
pgu: קנא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  והאמר רב יהודה אמר שמואל מ<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>עשה</span> בתלמידו של רבי מאיר שנכנס אחריו לבית המרחץ ביקש להדיח קרקע אמר לו אין מדיחין לסוך קרקע אמר לו אין סכין קרקע בקרקע מחלפא מת בקרקע לא מיחלף כל לאתויי מאי לאתויי הא דת``ר מביאין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כלי מיקר</span> וכלי מתכות ומניחין על כריסו כדי שלא תפוח ופוקקין את נקביו כדי שלא תיכנס בהן הרוח <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואף שלמה אמר בחכמתו</span><span class='tlm-sfr' data-chp='3112' data-rgl=''> קוהלת יב </span> עד שלא ירתק חבל הכסף <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>זה חוט השדרה</span> ותרוץ גולת הזהב זה אמה ותשבר כד על המבוע זה הכרס ונרוץ הגלגל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אל הבור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>זה פרש</span> וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2402' data-rgl='3'> מלאכי ב </span> וזריתי פרש על פניכם פרש חגיכם אמר רב הונא ואמרי לה אמר רב חגא אלו בני אדם שמניחין דברי תורה ועושין כל ימיהם <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כחגים</span> אמר רבי לוי אמר רב פפי א``ר יהושע לאחר שלשה ימים כריסו נבקעת ונופלת לו על פניו ואומרת לו טול מה שנתת בי


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנא,ב משנה
pgu: קנא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אין מעצמין</span> את המת בשבת ולא בחול עם יציאת נפש והמעצים עם יציאת הנפש הרי זה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שופך דמים</span>


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנא,ב גמרא
pgu: קנא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תנו רבנן המעצמו עם יציאת הנפש הרי זה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שופך דמים</span> משל לנר שכבה והולכת אדם מניח אצבעו עליה מיד כבתה תניא רשב``ג אומר הרוצה שיתעצמו עיניו של מת נופח לו יין בחוטמו ונותן שמן בין ריסי עיניו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ואוחז בשני גודלי רגליו</span> והן מתעצמין מאליהן תניא רשב``ג אומר תינוק בן יומו חי מחללין עליו את השבת דוד מלך ישראל מת אין מחללין עליו את השבת תינוק בן יומו חי מחללין עליו את השבת אמרה תורה חלל עליו שבת אחד כדי שישמור שבתות הרבה דוד מלך ישראל מת אין מחללין עליו כיון שמת אדם בטל מן המצות והיינו דא``ר יוחנן<span class='tlm-sfr' data-chp='2688' data-rgl='6'> תהילים פח </span> במתים חפשי כיון שמת אדם נ<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>עשה</span> חפשי מן המצות ותניא ר' שמעון בן אלעזר אומר תינוק בן יומו חי אין צריך לשומרו מן החולדה ומן העכברים אבל עוג מלך הבשן מת צריך לשומרו מן החולדה ומן העכברים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0109' data-rgl='2'> בראשית ט </span> ומוראכם <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וחתכם</span> יהיה כל זמן שאדם חי אימתו מוטלת על הבריות כיון שמת בטלה אימתו אמר רב פפא נקיטינן <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אריה אבי תרי לא נפיל</span> הא קא חזינן דנפיל ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כדרמי בר אבא</span> דאמר רמי בר אבא אין חיה שולטת באדם עד שנדמה לו כבהמה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2649' data-rgl='13'> תהילים מט </span> אדם ביקר בל ילין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>נמשל</span> כבהמות נדמו אמר רבי חנינא אסור לישן בבית יחידי וכל הישן בבית יחידי אחזתו לילית ותניא רשב``א אומר עשה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>עד שאתה מוצא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ומצוי לך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ועודך בידך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואף שלמה אמר בחכמתו</span><span class='tlm-sfr' data-chp='3112' data-rgl='1'> קוהלת יב </span> וזכור את בוראיך בימי בחורותיך עד [אשר] <ש>לא יבואו ימי הרעה אלו ימי הזקנה והגיעו שנים אשר תאמר אין לי בהם חפץ אלו ימי המשיח שאין בהם <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>לא זכות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ולא חובה</span> ופליגא דשמואל דאמר שמואל אין בין העולם הזה לימות המשיח אלא שיעבוד מלכיות בלבד שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0515' data-rgl='11'> דברים טו </span> כי לא יחדל אביון מקרב הארץ תניא ר' אלעזר הקפר אומר לעולם יבקש אדם רחמים <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>על מדה זו</span> שאם הוא לא בא בא בנו ואם בנו לא בא בן בנו בא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0515' data-rgl='10'> דברים טו </span> כי בגלל הדבר הזה תנא דבי ר' ישמעאל גלגל הוא שחוזר בעולם א``ר יוסף נקיטינן האי צורבא מרבנן לא מיעני והא קא חזינן דמיעני אם איתא דמיעני אהדורי אפתחא לא מיהדר אמר לה רבי חייא לדביתהו כי אתי עניא אקדימי ליה ריפתא כי היכי דלקדמו לבניך אמרה ליה מילט קא לייטת להו אמר לה קרא קא כתיב כי בגלל הדבר הזה ותנא דבי ר' ישמעאל גלגל הוא שחוזר בעולם תניא ר' גמליאל ברבי אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0513' data-rgl='18'> דברים יג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ונתן לך רחמים</span> ורחמך והרבך כל המרחם על הבריות מרחמין עליו מן השמים וכל שאינו מרחם על הבריות אין מרחמין עליו מן השמים<span class='tlm-sfr' data-chp='3112' data-rgl=' 1, 2, 6'> קוהלת יב </span> עד אשר לא תחשך השמש והאור <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>זו פדחת</span> והחוטם והירח <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>זו נשמה</span> והכוכבים אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>הלסתות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>ושבו העבים</span> אחר הגשם זו מאור עיניו של אדם שהולך אחר הבכי אמר שמואל האי דמעתא עד ארבעין שנין הדרא מכאן ואילך לא הדרא ואמר רב נחמן האי כוחלא עד ארבעין שנין <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>מרווח</span> מכאן ואילך <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>אפילו מליא</span> כאביסנא דגירדאי אוקומי מוקים ארווחי לא מרווח מאי קא משמע לן דכמה ד<span class='tlm-rsh' data-nro='39'>אלים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>מכוחלא</span> טפי מעלי ר' חנינא שכיבא ליה ברתיה לא הוה קא בכי עלה אמרה ליה דביתהו תרנגולתא אפיקת מביתך אמר לה תרתי תכלא ועיורא סבר לה כי הא דאמר רבי יוחנן משום רבי יוסי בן קצרתה שש דמעות הן שלש יפות ושלש רעות של עשן ושל בכ


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנב,א גמרא
pgu: קנב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ו<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>של בית הכסא</span> רעות של סם ושל שחוק ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>של פירות</span> יפות<span class='tlm-sfr' data-chp='3112' data-rgl='3'> קוהלת יב </span> ביום שיזועו שומרי הבית והתעותו וגו' ביום שיזועו שומרי הבית אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הכסלים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>והצלעות</span> והתעותו אנשי החיל אלו שוקים ובטלו הטוחנות אלו שינים וחשכו הרואות בארובות אלו עינים א``ל קיסר לר' יהושע בן חנניה מ``ט לא אתית <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לבי אבידן</span> א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>טור תלג</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>סחרוני גלידין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כלבוהי לא נבחין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>טחנוהי</span> לא טוחנין בי רב אמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אדלא אבידנא בחישנא</span> תניא רבי יוסי בר קיסמא אומר טבא תרי מתלת <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ווי לה</span> לחדא דאזלא ולא אתיא מאי היא א``ר חסדא ינקותא כי אתא רב דימי אמר ינקותא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כלילא דוורדא</span> סבותא כלילא דחילפא תנא משמיה דרבי מאיר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דוק בככי ותשכח בניגרי</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1144' data-rgl='17'> ירמיהו מד </span> ונשבע לחם ונהיה טובים ורעה לא ראינו א``ל שמואל לרב יהודה שיננא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שרי שקיך</span> ועייל לחמך עד ארבעין שנין מיכלא מעלי מכאן ואילך משתי מעלי א``ל ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>גוזא</span>ה לר' יהושע בן קרחה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מהכא לקרחינא כמה הוי</span> א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כמהכא לגוזניא</span> א``ל <צדוקי> {מינא} ברחא קרחא בארבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אמר ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>עיקרא שליפא</span> בתמניא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>חזייה</span> דלא סיים מסאניה א``ל דעל סוס מלך דעל חמור בן חורין ודמנעלי בריגלוהי בר איניש דלא הא ולא הא דחפיר וקביר טב מיניה א``ל גוזא גוזא תלת אמרת לי תלת שמעת הדרת פנים זקן שמחת לב אשה<span class='tlm-sfr' data-chp='26c7' data-rgl='3'> תהילים קכז </span> נחלת ה' בנים ברוך המקום שמנעך מכולם א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>קרחא מצויינא</span> אמר ליה עיקרא שליפא תוכחה א``ל רבי לר' שמעון בן חלפתא מפני מה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>לא הקבלנו פניך</span> ברגל כדרך שהקבילו אבותי לאבותיך א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>סלעים</span> נעשו גבוהים <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>קרובים</span> נעשו רחוקים משתים נעשו שלש <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>משים שלום בבית</span> בטל: <span class='tlm-sfr' data-chp='3112' data-rgl='4'> קוהלת יב </span> וסגרו דלתים בשוק וגו' אלו נקביו של אדם בשפל קול הטחנה בשביל <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>קורקבן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>שאינו טוחן</span> ויקום לקול הצפור שאפילו צפור מנערתו משנתו וישחו <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>כל בנות השיר</span> שאפילו <קול שירים ושירות> [קול שרים ושרות] דומות עליו כשוחה ואף ברזילי הגלעדי אמר לדוד<span class='tlm-sfr' data-chp='08b19' data-rgl=' 33, 36'> שמואל ב יט </span> בן שמנים שנה אנכי היום האדע בין טוב לרע מכאן שדעותן של זקנים משתנות אם יטעם עבדך את אשר אוכל ואת אשר אשתה מכאן ששפתותיהן של זקנים <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>מתרפטות</span> אם אשמע עוד בקול שרים ושרות מכאן שאזניהם של זקנים <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>מתכבדות</span> אמר רב ברזילי הגלעדי שקרא הוה דההיא אמתא דהויא בי רבי בת תשעין ותרתין שנין והות טעמא קידרא רבא אמר ברזילי הגלעדי <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>שטוף</span> בזמה הוה וכל השטוף בזמה זקנה קופצת עליו תניא רבי ישמעאל ברבי יוסי אומר תלמידי חכמים כל זמן שמזקינין חכמה נתוספת בהם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2712' data-rgl='12'> איוב יב </span> בישישים חכמה ואורך ימים תבונה ועמי הארץ כל זמן שמזקינין טפשות נתוספת בהן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2712' data-rgl='20'> איוב יב </span> מסיר שפה לנאמנים <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>וטעם זקנים יקח</span> גם <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>מגבוה ייראו</span> שאפילו גבשושית קטנה דומה עליו כהרי הרים וחתחתים בדרך בשעה שמהלך בדרך נעשו לו <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>תוהים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>וינאץ השקד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='42'>זו קליבוסת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='43'>ויסתבל החגב</span> אלו עגבות <span class='tlm-rsh' data-nro='44'>ותפר האביונה</span> זו חמדה רב כהנא הוה <span class='tlm-rsh' data-nro='45'>פסיק סידרא</span> קמיה דרב כי מטא להאי קרא נגיד ואתנח אמר ש``מ בטל ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='47'>חמדיה</span> דרב אמר רב כהנא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2633' data-rgl='9'> תהילים לג </span> כי הוא אמר ויהי <span class='tlm-rsh' data-nro='48'>זו אשה</span> הוא צוה ויעמוד אלו בנים תנא אשה חמת מלא צואה ופיה מלא דם והכל רצין אחריה<span class='tlm-sfr' data-chp='3112' data-rgl='5'> קוהלת יב </span> כי הולך האדם אל בית עולמו א``ר יצחק מלמד שכל צדיק וצדיק נותנין לו <span class='tlm-rsh' data-nro='49'>מדור לפי כבודו</span> משל למלך שנכנס הוא ועבדיו לעיר כשהן נכנסין כולן <span class='tlm-rsh' data-nro='50'>בשער אחד</span> נכנסין כשהן לנין כל אחד ואחד נותנין לו מדור לפי כבודו ואמר רבי יצחק מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3111' data-rgl='10'> קוהלת יא </span> כי הילדות והשחרות הבל דברים <span class='tlm-rsh' data-nro='51'>שאדם עושה בילדותו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='52'>משחירים פניו</span> לעת זקנתו ואמר רבי יצחק קשה רימה למת כמחט בבשר החי שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2714' data-rgl='22'> איוב יד </span> אך בשרו עליו יכאב אמר רב חסדא נפשו של אדם מתאבלת עליו כל שבעה שנא' ונפשו עליו תאבל וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0150' data-rgl='10'> בראשית נ </span> ויעש לאביו אבל שבעת ימים אמר רב יהודה מת שאין לו מנחמין הולכין י' בני אדם ויושבין <span class='tlm-rsh' data-nro='54'>במקומו</span> ההוא דשכיב בשבבותיה דרב יהודה לא היו לו מנחמי


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנב,ב גמרא
pgu: קנב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כל יומא</span> הוה דבר רב יהודה בי עשרה ויתבי בדוכתיה לאחר שבעה ימים איתחזי ליה בחילמיה דרב יהודה ואמר ליה תנוח דעתך שהנחת את דעתי א``ר אבהו כל שאומרים בפני המת יודע עד שיסתם ה<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>גולל</span> פליגי בה רבי חייא ור``ש ברבי חד אמר עד שיסתם הגולל וחד אמר עד שיתעכל הבשר מאן דאמר עד שיתעכל הבשר דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2714' data-rgl='22'> איוב יד </span> אך בשרו עליו יכאב <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ונפשו עליו תאבל</span> מאן דאמר עד שיסתם הגולל דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3112' data-rgl='7'> קוהלת יב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וישוב העפר</span> על הארץ כשהיה וגו' ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='3112' data-rgl='7'> קוהלת יב </span> והרוח תשוב אל האלהים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אשר נתנה</span> תנה לו כמו שנתנה לך בטהרה אף אתה בטהרה משל למלך ב``ו שחלק בגדי מלכות לעבדיו פקחין שבהן קיפלום והניחום בקופסא טפשים שבהן הלכו ועשו בהן מלאכה לימים ביקש המלך את כליו פקחין שבהן החזירום לו כשהן מגוהצין טפשין שבהן החזירום לו כשהן מלוכלכין שמח המלך לקראת פקחין וכעס לקראת טפשין על פקחין אמר ינתנו כלי לאוצר והם ילכו לבתיהם לשלום ועל טפשין אמר כלי ינתנו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לכובס</span> והן יתחבשו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בבית האסורים</span> אף הקב``ה על גופן של צדיקים אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1057' data-rgl='2'> ישעיהו נז </span> יבא שלום ינוחו על משכבותם ועל נשמתן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a25' data-rgl='29'> שמואל א כה </span> והיתה נפש אדוני צרורה בצרור החיים על גופן של רשעים הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1048' data-rgl='22'> ישעיהו מח </span> אין שלום אמר ה' לרשעים ועל נשמתן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a25' data-rgl='29'> שמואל א כה </span> ואת נפש אויביך יקלענה בתוך <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כף הקלע</span> תניא ר' אליעזר אומר נשמתן של צדיקים גנוזות תחת כסא הכבוד שנאמר והיתה נפש אדני צרורה בצרור החיים ושל רשעים <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>זוממות</span> והולכות [ומלאך אחד עומד בסוף העולם ומלאך אחר עומד בסוף העולם ומקלעין נשמתן זה לזה] שנא' ואת נפש אויביך יקלענה בתוך כף הקלע א``ל רבה לר``נ של בינונים מאי א``ל איכא שכיבנא לא אמרי לכו האי מילתא הכי אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אלו ואלו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לדומה</span> נמסרין הללו יש להן מנוח הללו אין להן מנוח אמר <ליה> רב מרי עתידים צדיקים <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דהוו עפרא</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3112' data-rgl='7'> קוהלת יב </span> וישב העפר על הארץ כשהיה הנהו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>קפולאי</span> דהוו קפלי בארעא דרב נחמן נחר בהו רב אחאי בר יאשיה אתו ואמרו ליה לרב נחמן נחר בן גברא אתא ואמר ליה מאן ניהו מר אמר ליה אנא אחאי בר יאשיה א``ל ולאו אמר רב מרי עתידי צדיקי דהוו עפרא א``ל ומני מרי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דלא ידענא ליה</span> א``ל והא קרא כתיב וישוב העפר על הארץ כשהיה אמר ליה דאקרייך קהלת לא אקרייך משלי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2814' data-rgl='30'> משלי יד </span> ורקב עצמות קנאה כל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מי שיש לו קנאה</span> בלבו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>עצמותיו מרקיבים</span> כל שאין לו קנאה בלבו אין עצמותיו מרקיבים גששיה חזייה דאית ביה מששא אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ליקום מר לגוויה</span> דביתא אמר ליה גלית אדעתך דאפילו נביאי לא קרית דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1237' data-rgl='14'> יחזקאל לז </span> וידעתם כי אני ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בפתחי</span> את קברותיכם א``ל והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0103' data-rgl='19'> בראשית ג </span> כי עפר אתה ואל עפר תשוב א``ל ההוא שעה אחת קודם תחיית המתים א``ל ההוא <צדוקי> {מינא} לר' אבהו אמריתו נשמתן של צדיקים גנוזות תחת כסא הכבוד <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אובא טמיא</span> היכא אסקיה לשמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בנגידא</span> א``ל התם בתוך שנים עשר חדש הוה דתניא כל י``ב חדש גופו קיים ונשמתו עולה ויורדת לאחר י``ב חדש הגוף בט


id: 2123
lvr: 21
prk: 23
nru: דף קנג,א גמרא
pgu: קנג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ונשמתו עולה ושוב אינה יורדת אמר רב יהודה בריה דרב שמואל בר שילת משמיה דרב מהספדו של אדם ניכר אם בן העוה``ב הוא אם לאו איני והאמר ליה רב לרב שמואל בר שילת <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אחים בהספידא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דהתם קאימנא</span></span> לא קשיא הא דמחמו ליה ואחים הא דמחמו ליה ולא אחים א``ל אביי לרבה כגון מר דסנו ליה כולהו פומבדיתאי מאן אחים הספידא א``ל מיסתיא את ורבה בר רב חנן:  בעא מניה רבי אלעזר מרב איזהו בן העוה``ב א``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='1030' data-rgl='21'> ישעיהו ל </span> ואזניך תשמענה דבר מאחריך לאמר זה הדרך לכו בו כי תאמינו וכי תשמאילו ר' חנינא אמר כל שדעת רבותינו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>נוחה הימנו</span><span class='tlm-sfr' data-chp='3112' data-rgl='5'> קוהלת יב </span> וסבבו בשוק הסופדים בני גלילא אמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>עשה דברים</span> לפני מטתך בני יהודה אמרי עשה דברים <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לאחר מטתך</span> ולא פליגי מר כי אתריה ומר כי אתריה תנן התם רבי אליעזר אומר שוב יום אחד לפני מיתתך שאלו תלמידיו את ר``א וכי אדם יודע איזהו יום ימות אמר להן וכל שכן ישוב היום שמא ימות למחר ונמצא כל ימיו בתשובה ואף שלמה אמר בחכמתו<span class='tlm-sfr' data-chp='3109' data-rgl='8'> קוהלת ט </span> בכל עת יהיו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בגדיך לבנים</span> ושמן על ראשך אל יחסר א``ר יוחנן בן זכאי משל למלך שזימן את עבדיו לסעודה ולא קבע להם זמן פיקחין שבהן קישטו את עצמן וישבו על פתח בית המלך אמרו כלום חסר לבית המלך טיפשין שבהן הלכו למלאכתן אמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כלום יש סעודה בלא טורח</span> בפתאום ביקש המלך את עבדיו פיקחין שבהן נכנסו לפניו כשהן מקושטין והטיפשים נכנסו לפניו כשהן מלוכלכין שמח המלך לקראת פיקחים וכעס לקראת טיפשים אמר הללו שקישטו את עצמן לסעודה ישבו ויאכלו וישתו הללו שלא קישטו עצמן לסעודה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>יעמדו ויראו</span> חתנו של ר``מ משום ר``מ אמר אף הן נראין כמשמשין אלא אלו ואלו יושבין הללו אוכלין והללו רעבין הללו שותין והללו צמאים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1065' data-rgl='8'> ישעיהו סה </span> כה אמר ה' הנה עבדי יאכלו ואתם תרעבו הנה עבדי ישתו ואתם תצמאו הנה עבדי ירונו מטוב לב ואתם תצעקו מכאב לב ד``א בכל עת יהיו בגדיך לבנים אלו ציצית ושמן על ראשך אל יחסר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אלו תפילין</span>:
<BR


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנג,א משנה
pgu: קנג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מי שהחשיך בדרך נותן כיסו לנכרי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ואם אין עמו</span> נכרי מניחו על החמור הגיע <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לחצר החיצונה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>נוטל</span> את הכלים הניטלין בשבת ושאינן ניטלין בשבת מתיר החבלים והשקין נופלין מאיליהם


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנג,א גמרא
pgu: קנג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי טעמא שרו ליה רבנן למיתב כיסיה לנכרי קים להו לרבנן דאין אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מעמיד עצמו</span> על ממונו אי לא שרית ליה אתי לאיתויי ד' אמות ברה``ר אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דוקא כיסו</span> אבל מציאה לא פשיטא כיסו תנן מהו דתימא הוא הדין אפילו מציאה והאי דקתני כיסו אורחא דמילתא קתני קמ``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ולא אמרן</span> אלא דלא אתי לידיה אבל אתי לידיה ככיסיה דמי איכא דאמרי בעי רבא מציאה הבאה לידו מהו כיון דאתא לידיה ככיסיה דמי או דילמא כיון דלא טרח בה לאו ככיסיה דמי תיקו:  אין עמו נכרי:  טעמא דאין עמו נכרי הא יש עמו נכרי לנכרי יהיב ליה מאי טעמא חמור אתה מצווה על שביתתו נכרי אי אתה מצווה על שביתתו חמור וחרש שוטה וקטן אחמור מנח ליה לחרש שוטה וקטן לא יהיב ליה מ``ט הני אדם האי לאו אדם חרש ושוטה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לשוטה</span> שוטה וקטן לשוטה איבעיא להו חרש וקטן מאי אליבא דר``א לא תיבעי לך דתניא ר' יצחק אומר משום ר' אליעזר תרומת חר


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנג,ב גמרא
pgu: קנג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לא תצא לחולין</span> מפני <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שהוא ספק</span> כי תיבעי לך <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אליבא דרבנן</span> דתנן חמשה לא יתרומו ואם תרמו אין תרומתן תרומה אלו הן חרש שוטה וקטן והתורם את שאינו שלו ונכרי שתרם את של ישראל <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אפילו ברשות</span>ו אין תרומתו תרומה מאי לחרש יהיב ליה דקטן אתי לכלל דעת או דילמא לקטן יהיב ליה דחרש אתי לאחלופי בגדול פיקח איכא דאמרי לחרש יהיב ליה איכא דאמרי לקטן יהיב ליה אין שם לא נכרי ולא חמור ולא חרש ולא שוטה ולא קטן מאי אמר רבי יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>עוד אחרת היתה</span> ולא רצו חכמים לגלותה מאי עוד אחרת היתה מוליכו פחות פחות מד' אמות אמאי לא רצו חכמים לגלותה משום<span class='tlm-sfr' data-chp='2825' data-rgl='2'> משלי כה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כבוד אלהים הסתר דבר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וכבוד מלכים חקור דבר</span> והכא מאי כבוד אלהים איכא דילמא אתי לאתויי ד' אמות ברה``ר תניא ר``א אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בו ביום גדשו סאה</span> ר' יהושע אומר בו ביום <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מחקו סאה</span> תניא משל דר``א למה הדבר דומה לקופה מלאה קישואין ודילועין אדם נותן לתוכה חרדל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>והיא מחזקת</span> משל דר' יהושע למה הדבר דומה לעריבה מלאה דבש נותן לתוכה רימונים ואגוזים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>והיא מקיאה</span> אמר מר אין עמו נכרי מניחו על החמור <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>והלא מחמר</span> ורחמנא אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0220' data-rgl='9'> שמות כ </span> לא תעשה כל מלאכה א``ר אדא בר אהבה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מניחו עליה כשהיא מהלכת</span> והא אי אפשר דלא קיימא להשתין מים ולהטיל גללים ואיכא עקירה והנחה כשהיא מהלכת מניחו עליה כשהיא עומדת <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>נוטלו הימנה</span> אי הכי אפילו חברו נמי אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כל שבגופו חייב חטאת</span> בחברו פטור אבל אסור כל שחברו פטור אבל אסור בחמורו מותר לכתחלה א``ר אדא בר אהבה היתה חבילתו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מונחת לו על כתיפו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>רץ תחתיה</span> עד שמגיע לביתו דוקא רץ אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>קלי קלי</span> לא מאי טעמא כיון דלית ליה היכירא אתי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>למיעבד עקירה והנחה</span> סוף סוף כי מטא לביתיה אי אפשר דלא קאי פורתא וקמעייל מרשות הרבים לרה``י דזריק ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כלאחר יד</span> אמר רמי בר חמא המחמר אחר בהמתו בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בשוגג</span> חייב חטאת במזיד חייב סקילה מאי טעמא אמר רבא דאמר קרא לא תעשה כל מלאכה אתה ובהמתך בהמתו דומיא דידיה מה הוא בשוגג חייב חטאת במזיד חייב סקילה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אף בהמתו</span> נמי בשוגג חייב חטאת במזיד חייב סקילה אמר רבא שתי תשובות בדבר חדא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl='29'> במדבר טו </span> תורה אחת יהיה לכם לעושה בשגגה והנפש אשר תעשה ביד רמה הוקשה כל התורה כולה לע``ז מה ע``ז דעביד מעשה בגופיה ה``נ עד דעביד מעשה בגופיה <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ועוד</span> תנן המחלל את השבת בדבר שחייבין על שגגתו חטאת ועל זדונו סקילה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מכלל דאיכא</span> מידי דאין חייבין על שגגתו חטאת ולא על זדונו סקילה ומאי ניהו לאו דמחמר לא תחומין ואליבא דר``ע והבערה אליבא דר' יוס


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנד,א גמרא
pgu: קנד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>רב זביד מתני</span> הכי אמר רמי בר חמא המחמר אחר בהמה בשבת בשוגג <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אינו חייב חטאת</span> במזיד חייב סקילה מתיב רבא המחלל את השבת בדבר שחייבין על שגגתו חטאת חייבין על זדונו סקילה הא אין חייבין על שגגתו חטאת אין חייבין על זדונו סקילה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מי קתני</span> הא אין חייבין כו' הכי קאמר דבר שחייבין על שגגתו חטאת חייבין על זדונו סקילה ויש דבר שאין חייבין על שגגתו חטאת וחייבין על זדונו סקילה ומאי ניהו מחמר רבא אחוה דרב מרי בר רחל ואמרי לה אבוה דרב מרי בר רחל ללישנא בתרא קשיא הא דרב אכשריה לרב מרי בר רחל ומנייה בפורסיה דבבל דילמא תרי מרי בר רחל הוו הוה מתני לה להא שמעתיה משמיה דרבי יוחנן לפטור אמר רבי יוחנן המחמר אחר בהמתו בשבת פטור מכלום בשוגג לא מחייב חטאת דהוקשה כל התורה כולה לע``ז במזיד נמי לא מיחייב דתנן המחלל את השבת בדבר שחייבין על שגגתו חטאת ועל זדונו סקילה הא אין חייבין על שגגתו חטאת אין חייבין על זדונו סקילה בלאו נמי לא מיחייב דהוה ליה לאו שניתן לאזהרת מיתת ב``ד וכל לאו שניתן לאזהרת מיתת ב``ד אין לוקין עלי


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנד,ב גמרא
pgu: קנד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ואפי' למ``ד לוקין ליכתוב רחמנא לא תעשה כל מלאכה ובהמתך אתה למה לי הוא ניהו דמיחייב <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בהמתו</span> לא מיחייב:  הגיע לחצר החיצונה:  אמר רב הונא היתה בהמתו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>טעונה כלי זכוכית</span> מביא כרים וכסתות ומניח תחתיה ומתיר החבלים והשקין נופלים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>והאנן תנן נוטל את הכלים הניטלין</span> בשבת כי קאמר רב הונא בקרני דאומנא דלא חזיא ליה והא קא מבטל כלי מהיכנו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בשליפי זוטרי</span> מיתיבי היתה בהמתו טעונה טבל ועששיות מתיר את החבלים והשקין נופלין ואע``פ שמשתברין התם <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בכולסא</span> דיקא נמי דקתני דומיא דטבל מה טבל דלא חזי ליה אף הכא נמי לא חזי ליה ומאי אע``פ שמשתברין <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מהו דתימא להפסד מועט נמי חששו</span> קמ``ל תניא ר``ש בן יוחי אומר היתה בהמתו טעונה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שליף</span> של תבואה מניח ראשו תחתיה ומסלקו לצד אחר והוא נופל מאליו חמורו של רבן גמליאל היתה טעונה דבש ולא רצה לפורקה עד מוצאי שבת למוצאי שבת מתה והאנן תנן נוטל כלים הניטלין <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כשהדביש</span> הדביש <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>למאי חזי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לכתיתא דגמלי</span> ויתיר חבלים ויפלו שקין מיצטרו זיקי ויביא כרים וכסתות ויניח תחתיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מטנפי</span> וקמבטל כלי מהיכנו והאיכא צער בעלי חיים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>קסבר</span> צער בעלי חיים דרבנן אביי אשכחיה ליה לרבה דקא משפשף ליה לבריה אגבא דחמרא א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>קא משתמש מר בבעלי חיים</span> א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>צדדין</span> הן וצדדין לא גזרו בהו רבנן מנא תימרא דתנן מתיר חבלים והשקין נופלין <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מאי לאו בחבר גוולקי</span> דהוו להו צדדין וצדדין לא גזרו בהו רבנן לא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בחבר אגלווקי</span> דלא הוו צדדין <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אי נמי בלכתא</span> איתיביה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>שתים בידי אדם ואחת באילן</span> כשרה ואין עולין לה ביו``ט <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מאי לאו דחק ביה באילן</span> דהוו להו צדדין וצדדין אסורין לא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>דכפייה לאילן</span> ואנח סיכוך עילויה דקמשמש באילן א``ה אימא סיפא שלש בידי אדם ואחת באילן כשרה ועולין לה ביו``ט ואי דכפייה לאילן אמאי עולין לה ביו``ט ואלא מאי צדדין אסורין סוף סוף אמאי עולין לה ביו``ט אלא התם בגואזא פרסכנא דאילן גופיה דופן בעלמא הוא דשוויה דיקא נמי דקתני זה הכלל כל אילו שינטל האילן ויכולה לעמוד עולין לה ביו``ט ש``מ לימא כתנאי אין עולין לה ביו``ט רשב``א אומר משום ר``מ עולין לה ביו``ט מאי לאו בהא קמיפלגי דמ``ס צדדין אסורין ומר סבר מותרין <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>אמר אביי</span> לא דכ``ע צדדין אסורין והכא בצדי צדדין קמיפלגי מ``ס צדי צדדין אסורין ומ``ס צדי צדדין מותרין רבא אמר מאן דאסר בצדדין אסר נמי בצדי צדדין מאן דשרי בצדי צדדין שרי נמי בצדדין איתיביה רב משרשיא לרבא נע


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנה,א גמרא
pgu: קנה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>יתד</span> באילן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ותלה בה כלכלה</span> למעלה מעשרה טפחים אין עירובו עירוב <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>למטה מי' טפחים</span> עירובו עירוב <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>טעמא דנעץ יתד</span> באילן הא לא נעץ אפילו למטה מי' טפחים אין עירובו עירוב והא האי תנא דקאסר בצדדין וקשרי בצדי צדדין אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הכא בכלכלה דחוקה</span> עסקינן דבהדי דשקיל ליה לעירוב קמניד ליה לאילן וקמשמש באילן גופיה והלכתא צדדין אסורין צדי צדדין מותרין אמר רב אשי השתא דאמרת צדדין אסורין <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>האי דרגא דמדלא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לא לינחיה</span> איניש אדיקלא דהוו להו צדדין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אלא לינחיה אגוואזי לבר מדיקלא</span> וכי סליק לא לינח כרעיה אגוואזי אלא ליתנח אקנין


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנה,א משנה
pgu: קנה
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מתירין <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>פקיעי עמיר</span> לפני בהמה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מפספסין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>את הכיפין</span> אבל לא את הזירין <span class='tlm-rsh' data-nro='12'><span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אין מרסקין</span></span> לא את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שחת</span> ולא את החרובין לפני בהמה בין דקה ובין גסה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'><span class='tlm-rsh' data-nro='29'>רבי יהודה מתיר בחרובין לדקה</span></span>


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנה,א גמרא
pgu: קנה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>הן הן פקיעין הן הן כיפין</span> פקיעין תרי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כיפין תלת</span>א זירין דארזי וה``ק מתירין <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>פקיעי עמיר</span> לפני בהמה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מפספסין</span> והוא הדין לכיפין אבל לא את הזירין לא לפספס ולא להתיר אמר רב חסדא מאי טעמא דרב הונא קא סבר למטרח באוכלא טרחינן לשויי אוכלא לא משוינן רב יהודה אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>הן הן פקיעין הן הן זירין</span> פקיעין תרי זירין תלתא כיפין דארזי וה``ק מתירין פקיעי עמיר לפני בהמה אבל פספוסי לא וכיפין פספוסי נמי מפספסינן אבל לא הזירין לפספס אלא להתיר אמר רבא מאי טעמא דרב יהודה קסבר שווי אוכלא משוינן מטרח באוכלא לא טרחינן תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'><span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אין מרסקין</span></span> את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שחת</span> ואת החרובין לפני בהמה בין דקה ובין גסה מאי לאו חרובין דומיא דשחת מה שחת <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>דרכיכי</span> אף חרובין דרכיכי אלמא לא טרחינן באוכלא ותיובתיה דרב הונא אמר לך רב הונא לא שחת דומיא דחרובין מה חרובין <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>דאקושי</span> אף שחת דאקושי היכי משכחת לה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בעילי זוטרי</span> ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='14'><span class='tlm-rsh' data-nro='29'>רבי יהודה מתיר בחרובין לדקה</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>לדקה אין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>לגסה לא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אי אמרת בשלמא</span> ת``ק סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מיטרח באוכלא</span> לא טרחינן שווי משוינן היינו דקא אמר ר' יהודה החרובין לדקה נמי שווי אוכלא הוא אלא אי אמרת ת``ק סבר שווי אוכלא לא משוינן מיטרח באוכלא מטרחינן רבי יהודה דמתיר בחרובין לדקה כל שכן לגסה מי סברת דקה דקה ממש מאי דקה גסה ומאי קרי לה דקה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>דדייקא</span> באוכלא הא מדקתני רישא בין דקה ובין גסה מכלל דרבי יהודה דקה דקה ממש קאמר קשיא תא שמע מחתכי


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנה,ב גמרא
pgu: קנה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>את הדלועין</span> לפני הבהמה ואת הנבלה לפני הכלבים מאי לאו דלועין דומיא דנבלה מה נבלה דרכיכא אף דלועין דרכיכי אלמא טרחינן באוכלא ותיובתא דרב יהודה אמר לך רב יהודה לא נבלה דומיא דדלועין מה דלועין ד<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אשוני</span> אף נבלה דאשונא והיכי משכחת לה בבשר פילי א``נ בגורייאתא זוטרי תא שמע דתני רב חנן מנהרדעא מפרכינן תבן ואספסתא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ומערבין</span> אלמא טרחינן באוכלא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>תבן בתיבנא סריא</span> אספסתא בעילי זוטרי


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנה,ב משנה
pgu: קנה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אין אובסין</span> את הגמל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ולא דורסין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אבל מלעיטין</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אין מאמירין</span> את העגלים אבל מלעיטין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מהלקטין</span> לתרנגולין ונותנין מים למורסן אבל לא גובלין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אין נותנין מים לפני דבורים</span> ולפני יונים שבשובך אבל נותנין לפני אווזין ותרנגולין ולפני יוני הרדיסיות


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנה,ב גמרא
pgu: קנה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אין אובסין</span> אמר רב יהודה אין עושין לה אבוס בתוך מעיה מי איכא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כי האי גוונא</span> אין וכדאמר רב ירמיה מדיפתי לדידי חזי לי ההוא טייעא דאכלא כורא ואטעינא כורא:  <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אין מאמירין</span>:  איזו היא המראה ואיזו היא הלעטה אמר רב יהודה המראה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>למקום שאינה יכולה להחזיר</span> הלעטה למקום שיכולה להחזיר רב חסדא אמר אידי ואידי למקום שאינה יכולה להחזיר והמראה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בכלי</span> הלעטה ביד מתיב רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מהלקטין</span> לתרנגולין ואין צריך לומר שמלקיטין ואין מלקיטין ליוני שובך וליוני עלייה ואין צריך לומר שאין מהלקטין מאי מהלקטין ומאי מלקיטין אילימא מהלקטין דספי ליה בידים מלקיטין דשדי ליה קמייהו מכלל דיוני שובך ויוני עלייה מישדא קמייהו נמי לא אלא לאו מהלקטין למקום שאינה יכולה להחזיר מלקיטין למקום שיכולה להחזיר מכלל דהמראה בכלי ותיובתא דרב יהודה אמר לך רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לעולם מהלקטין דספי ליה בידים</span> מלקיטין דשדי ליה קמייהו ודקא קשיא לך יוני שובך ויוני עלייה למישדא קמייהו נמי לא הני מזונותן עליך והני <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אין מזונותן עליך</span> כדתניא נותנין מזונות לפני כלב ואין נותנין מזונות לפני חזיר ומה הפרש בין זה לזה זה מזונותיו עליך וזה אין מזונותיו עליך אמר רב אשי מתניתין נמי דיקא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אין נותנין מים לפני דבורים</span> ולפני יונים שבשובך אבל נותנין לפני אווזין ולפני תרנגולין ולפני יוני הרדיסיות מ``ט לאו משום דהני מזונותן עליך והני אין מזונותן עליך וליטעמיך מאי איריא מיא אפילו חיטי ושערי נמי לא אלא שאני מיא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>דשכיחי באגמא</span> דרש רבי יונה אפיתחא דבי נשיאה מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2829' data-rgl=''> משלי כט </span> <יודע> צדיק דין דלים יודע הקב``ה בכלב <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שמזונותיו מועטין</span> לפיכך שוהה אכילתו במעיו ג' ימים כדתנן כמה תשהה אכילתו במעיו ויהא טמא בכלב ג' ימים מעת לעת ובעופות ובדגים כדי שתפול לאור ותשרף אמר רב המנונא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>שמע מינה</span> אורח ארעא למשדא אומצא לכלבא וכמה אמר רב מרי <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>משח אודניה</span> וחוטרא אבתריה הני מילי בדברא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אבל במתא לא</span> דאתא למסרך אמר רב פפא לית דעניא מכלבא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='30'>לית דעתיר מחזירא</span> תניא <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>כוותיה דרב יהודה</span> איזו היא המראה ואיזו היא הלעטה המראה מרביצה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='32'>פוקס את פיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>ומאכילה כרשינין ומים בבת אחת</span> הלעטה <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>מאכילה מעומד</span> ומשקה מעומד ונותנין כרשינין בפני עצמן ומים בפני עצמן:  מהלקטין לתרנגולין כו':  אמר אביי אמריתה קמיה דמר <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>מתניתין מני</span> ואמר לי ר' יוסי בר יהודה היא דתניא אחד נותן את הקמח ואחד נותן לתוכו מים האחרון חייב דברי רבי ר' יוסי בר יהודה אומר אינו חייב עד שיגבל דילמא עד כאן לא קאמר רבי יוסי בר יהודה התם אלא קמח דבר גיבול הוא אבל מורסן דלאו בר גיבול הוא אפילו רבי יוסי בר יהודה מודה לא סלקא דעתך דתניא בהדיא אין נותנין מים למורסן דברי רבי ר' יוסי בר יהודה אומר נותנין מים למורסן ת``ר אין גובלין את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='37'>קלי</span> וי``א גובלין מאן י``א א``ר חסד


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנו,א גמרא
pgu: קנו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  רבי יוסי בר' יהודה היא והנ``מ הוא דמשני היכי משני א``ר חסדא על יד על יד ושוין <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שבוחשין</span> את השתית בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ושותים זיתום המצרי</span> והאמרת אין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>גובלין</span> ל``ק הא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בעבה</span> הא ברכה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>והני מילי</span> הוא דמשני היכי משני אמר רב יוסף בחול נותן את החומץ ואח``כ נותן את השתית בשבת נותן את השתית ואחר כך נותן את החומץ לוי בריה דרב הונא בר חייא אשכחיה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לגבלא דבי נשיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דקא גביל</span> וספי ליה לתוריה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בטש ביה</span> אתא אבוה אשכחיה א``ל הכי אמר אבוה דאמך משמיה דרב ומנו רבי ירמיה בר אבא גובלין <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ולא מספין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ודלא לקיט בלישניה</span> מהלקיטין ליה וה``מ הוא דמשני היכי משני אמר רב יימר בר שלמיא משמיה דאביי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שתי וערב</span> והא לא מערב שפיר אמר רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מנערו לכלי</span> כתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אפינקסיה</span> דזעירי אמרית קדם רבי ומנו רבי חייא מהו לגבל אמר אסור <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מהו לפרק</span> אמר מותר אמר רב [מנשיא] חד קמי חד תרי קמי תרי שפיר דמי תלתא קמי תרי אסור רב יוסף אמר קב ואפילו קביים עולא אמר כור ואפילו כוריים כתיב אפינקסיה דלוי אמרית קדם רבי ומנו רבינו הקדוש על דהוו גבלין שתיתא בבבל והוה צוח רבי ומנו רבינו הקדוש על דהוו גבלין שתיתא ולית דשמיע ליה ולית חילא בידיה למיסר מדרבי יוסי בר' יהודה כתיב אפינקסיה דרבי יהושע בן לוי <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>האי מאן דבחד בשבא</span> יהי גבר ולא חדא ביה מאי [ולא חדא ביה] אילימא ולא חד לטיבו והאמר רב אשי אנא בחד בשבא הואי אלא לאו חדא לבישו והאמר רב אשי אנא ודימי בר קקוזתא הוויין בחד בשבא אנא מלך והוא הוה ריש גנבי אלא אי כולי לטיבו אי כולי לבישו <מאי טעמא דאיברו ביה אור וחושך> האי מאן דבתרי בשבא יהי גבר רגזן מ``ט משום דאיפליגו ביה מיא האי מאן דבתלתא בשבא יהי גבר עתיר ו<span class='tlm-rsh' data-nro='24'>זנאי</span> יהא מ``ט משום <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>דאיברו ביה עשבים</span> האי מאן דבארבעה בשבא יהי גבר חכים <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ונהיר</span> מ``ט משום <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>דאיתלו ביה מאורות</span> האי מאן דבחמשה בשבא יהי גבר גומל חסדים מ``ט משום <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>דאיברו ביה דגים ועופות</span> האי מאן דבמעלי שבתא יהי גבר <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>חזרן</span> אמר ר``נ בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>חזרן במצות</span> האי מאן דבשבתא יהי בשבתא ימות על דאחילו עלוהי יומא רבא דשבתא אמר רבא בר רב שילא וקדישא רבא יתקרי <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>אמר להו רבי חנינא</span> פוקו אמרו ליה לבר ליואי לא מזל יום גורם אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>מזל שעה</span> גורם האי מאן דבחמה יהי גבר <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>זיותן</span> יהי <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>אכיל מדיליה</span> ושתי מדיליה <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>ורזוהי גליין</span> אם גניב לא מצלח האי מאן דבכוכב נוגה יהי גבר עתיר וזנאי יהי מ``ט משום דאיתיליד ביה נורא האי מאן דבכוכב יהי גבר נהיר וחכים משום דספרא דחמה הוא האי מאן דבלבנה יהי גבר <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>סביל מרעין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>בנאי וסתיר</span> סתיר ובנאי אכיל דלא דיליה ושתי דלא דיליה <span class='tlm-rsh' data-nro='42'>ורזוהי כסיין</span> אם גנב מצלח האי מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='43'>דבשבתאי</span> יהי גבר מחשבתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='44'>בטלין</span> ואית דאמרי כל דמחשבין עליה בטלין האי מאן דבצדק יהי גבר צדקן אמר ר``נ בר יצחק ו<span class='tlm-rsh' data-nro='45'>צדקן במצות</span> האי מאן דבמאדים יהי גבר אשיד דמא א``ר אשי אי <span class='tlm-rsh' data-nro='47'>אומנא</span> אי <span class='tlm-rsh' data-nro='46'>גנבא</span> אי טבחא אי מוהלא אמר רבה אנא במאדים הואי אמר אביי מר נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='48'>עניש</span> וקטיל איתמר רבי חנינא אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='49'>מזל מחכים</span> מזל מעשיר ויש מזל לישראל רבי יוחנן אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='50'>אין מזל לישראל</span> ואזדא רבי יוחנן לטעמיה דא``ר יוחנן מניין שאין מזל לישראל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1110' data-rgl=' 18, 2'> ירמיהו י </span> כה אמר ה' אל דרך הגוים אל תלמדו ומאותות השמים אל תחתו כי יחתו הגוים מהמה הם יחתו ולא ישראל ואף רב סבר אין מזל לישראל דאמר רב יהודה אמר רב מניין שאין מזל לישראל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0115' data-rgl='5'> בראשית טו </span> ויוצא אותו החוצה אמר אברהם לפני הקב``ה רבש``ע<span class='tlm-sfr' data-chp='0115' data-rgl='3'> בראשית טו </span> בן ביתי יורש אותי אמר לו לאו<span class='tlm-sfr' data-chp='0115' data-rgl='4'> בראשית טו </span> כי אם אשר יצא ממעיך אמר לפניו רבש``ע נסתכלתי ב<span class='tlm-rsh' data-nro='51'>איצטגנינות</span> שלי ואיני ראוי להוליד בן אמר ליה צא מאיצטגנינות שלך שאין מזל לישראל מאי דעתי


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנו,ב גמרא
pgu: קנו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דקאי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>צדק</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>במערב</span> מהדרנא ומוקמינא ליה במזרח והיינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1041' data-rgl='2'> ישעיהו מא </span> מי העיר ממזרח צדק יקראהו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לרגלו</span> ומדשמואל נמי אין מזל לישראל דשמואל ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אבלט</span> הוו יתבי והוו קאזלי הנך אינשי לאגמא א``ל אבלט לשמואל האי גברא אזיל ולא אתי טריק ליה חיויא ומיית א``ל שמואל אי בר ישראל הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אזיל ואתי</span> אדיתבי אזיל ואתי קם אבלט שדיה לטוניה אשכח ביה חיויא דפסיק ושדי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בתרתי גובי</span> א``ל שמואל מאי עבדת א``ל כל יומא הוה מרמינן ריפתא בהדי הדדי ואכלינן האידנא הוה איכא חד מינן דלא הוה ליה ריפתא הוה קא מיכסף אמינא להו אנא קאימנא וארמינא כי מטאי לגביה שואי נפשאי כמאן דשקילי מיניה כי היכי דלא ליכסיף א``ל מצוה עבדת נפק שמואל ודרש<span class='tlm-sfr' data-chp='2810' data-rgl='2'> משלי י </span> וצדקה תציל ממות ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לא ממיתה משונה</span> אלא ממיתה עצמה ומדר``ע נמי אין מזל לישראל דר``ע הויא ליה ברתא אמרי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כלדאי</span> ההוא יומא דעיילה לבי גננא טריק לה חיויא ומיתא הוה דאיגא אמילתא טובא ההוא יומא שקלתה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>למכבנתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דצתא</span> בגודא איתרמי איתיב בעיניה דחיויא לצפרא כי קא שקלה לה הוה קא סריך ואתי חיויא בתרה אמר לה אבוה מאי עבדת אמרה ליה בפניא אתא עניא קרא אבבא והוו טרידי כולי עלמא בסעודתא וליכא דשמעיה קאימנא שקלתי ל<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ריסתנאי</span> דיהבית לי יהבתיה ניהליה אמר לה מצוה עבדת נפק ר``ע ודרש וצדקה תציל ממות ולא ממיתה משונה אלא ממיתה עצמה ומדר``נ בר יצחק נמי אין מזל לישראל דאימיה דר``נ בר יצחק אמרי לה כלדאי בריך גנבא הוה לא שבקתיה גלויי רישיה אמרה ליה כסי רישיך כי היכי דתיהוו עלך אימתא דשמיא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ובעי רחמי</span> לא הוה ידע אמאי קאמרה ליה יומא חד יתיב קא גריס תותי דיקלא נפל גלימא מעילויה רישיה דלי עיניה חזא לדיקלא אלמיה יצריה סליק פסקיה ל<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>קיבורא</span> בשיניה


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנו,ב משנה
pgu: קנו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  מחתכין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>את הדלועין</span> לפני הבהמה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואת הנבלה</span> לפני הכלבים רבי יהודה אומר אם לא היתה נבלה מערב שבת אסורה לפי שאינה מן המוכן


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנו,ב גמרא
pgu: קנו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  איתמר <ער``ל שח``ז סימן> אמר עולא הלכה כרבי יהודה <ושמואל אמר הלכה כר``ש> ואף רב סבר הלכה כרבי יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מדכרכי דזוזי</span> דרב אסר ושמואל שרי ואף לוי סבר הלכה כרבי יהודה כי הא דלוי <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כי הוו מייתי טריפתא לקמיה</span> ביומא טבא לא הוה חזי לה אלא כי יתיב אקילקליתא דאמר דילמא לא מתכשרא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ואפילו לכלבים לא חזיא</span> ושמואל אמר הלכה כרבי שמעון ואף זעירי סבר הלכה כר``ש דתנן בהמה שמתה לא יזיזנה ממקומה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>תרגמא זעירי</span> בבהמת קדשים אבל בחולין שפיר דמי ואף רבי יוחנן אמר הלכה כר``ש ומי א``ר יוחנן הכי והא א``ר יוחנן הלכה כסתם משנה ותנ


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנז,א גמרא
pgu: קנז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אין מבקעין עצים מן הקורות</span> ולא מן הקורה שנשברה ביו``ט רבי יוחנן ההוא כרבי יוסי בר יהודה מתני לה תא שמע <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מתחילין</span> בערימת התבן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אבל לא בעצים שבמוקצה</span> התם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בארזי ואשוחי</span> דמוקצה מחמת חסרון כיס אפילו רבי שמעון מודה ת``ש אין <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>משקין</span> ושוחטין את המדבריות אבל משקין ושוחטין את הבייתות ר' יוחנן סתמא אחרינא אשכח ב``ש אומרים מגביהין מעל השלחן עצמות וקליפין וב``ה אומרים מסלק את הטבלה כולה ומנערה וא``ר נחמן אנו אין לנו אלא ב``ש כרבי יהודה וב``ה כר``ש פליגי בה רב אחא ורבינא חד אמר בכל השבת כולה הלכה כר``ש לבר ממוקצה מחמת מיאוס ומאי ניהו נר ישן וחד אמר במוקצה מחמת מיאוס נמי הלכה כר``ש לבר ממוקצה מחמת איסור ומאי ניהו נר שהדליקו בה באותה שבת אבל מוקצה מחמת חסרון כיס אפילו ר``ש מודה דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כל הכלים ניטלין</span> בשבת חוץ ממסר הגדול <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ויתד של מחרישה</span>


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנז,א משנה
pgu: קנז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מפירין</span> נדרים בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ונשאלין</span> לנדרים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שהן <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>לצורך השבת</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ופוקקין את המאור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ומודדין</span> את המטלית <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ומודדין את המקוה</span> ומעשה בימי אביו של רבי צדוק ובימי אבא שאול בן בטנית שפקקו את המאור <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בטפיח</span> וקשרו את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מקידה</span> בגמי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לידע אם יש בגיגית פותח טפח</span> אם לאו ומדבריהם למדנו שפוקקין ומודדין <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>וקושרין</span> בשבת


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנז,א גמרא
pgu: קנז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='21'><span class='tlm-rsh' data-nro='28'>איבעיא להו</span> הפרה</span> בין לצורך ובין שלא לצורך <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ושאלה לצורך אין שלא לצורך לא</span> ומשום הכי קפלגינהו מהדדי או דילמא הפרה נמי לצורך אין שלא לצורך לא והא דקא פליג להו מהדדי משום דהפרה אין צריך ב``ד ושאלה צריכה ב``ד ת``ש דתני זוטי דבי רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מפירין</span> נדרים בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>לצורך השבת</span> לצורך השבת אין שלא לצורך השבת לא לישנא אחרינא איבעיא להו לצורך אתרוייהו קתני ושלא לצורך לא אלמא הפרת נדרים מעת לעת או דילמא כי קתני לצורך אשאלה הוא דקתני אבל הפרת נדרים אפילו שלא לצורך אלמא הפרת נדרים <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>כל היום</span> תא שמע דתני רב זוטי דבי רב פפי מפירין נדרים בשבת לצורך השבת לצורך השבת אין שלא לצורך השבת לא אלמא הפרת נדרים מעת לעת א``ר אשי והאנן תנן הפרת נדרים כל היום ויש בדבר <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>להקל ולהחמיר</span> כיצד נדרה לילי שבת מיפר לילי שבת ויום השבת עד שתחשך נדרה עם חשכה מיפר עד שלא תחשך שאם לא הפר משחשכה אינו יכול להפר תנאי היא דתניא הפרת נדרים כל היום ר' יוסי בר יהודה ורבי אלעזר ברבי שמעון אמרו מעת לעת:  ונשאלים לנדרים:  איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>כשלא היה לו פנאי</span> או דלמא אפילו היה לו פנאי תא שמע דאזדקיקו ליה רבנן לרב זוטרא בריה דרב זירא ושרו ליה נדריה ואף על גב דהוה ליה פנאי:  שפקקו את המאור <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בטפיח</span> וקשרו את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מקידה</span> בגמי:  אמר רב יהודה אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>הילקטי קטנה</span> היתה בין שני בתים [וטומאה היתה שם


id: 2124
lvr: 21
prk: 24
nru: דף קנז,ב גמרא
pgu: קנז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  וגיגית סדוקה מונחת על גבן ופקקו את המאור בטפיח וקשרו את המקידה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בגמי לידע</span> אם יש שם בגיגית פותח טפח אם לאו:  ומדבריהם למדנו שפוקקין ומודדין וקושרין בשבת:  עולא איקלע לבי ריש גלותא חזייה לרבה בר רב הונא דיתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>באוונא</span> דמיא וקא משח ליה אמר ליה אימר דאמרי רבנן מדידה דמצוה דלאו מצוה מי אמור אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מתעסק</span> בעלמא אנא:
<BR


