# bavli

id: 2104
lvr: 21
prk: 04
nru: דף נא,א גמרא
pgu: נא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לא משום כלאים</span> ולא משום שביעית <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ולא משום מעשר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>וניטלין בשבת</span> תיובתא


id: 2104
lvr: 21
prk: 04
nru: דף נא,א משנה
pgu: נא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  לא כסהו מבעוד יום <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לא יכסנו משתחשך</span> כסהו ונתגלה מותר לכסותו ממלא את הקיתון ונותן לתחת הכר או תחת הכסת


id: 2104
lvr: 21
prk: 04
nru: דף נא,א גמרא
pgu: נא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב יהודה אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מותר להטמין את הצונן</span> אמר רב יוסף מאי קמ``ל תנינא ממלא אדם קיתון ונותן תחת הכר או תחת הכסת אמר ליה אביי טובא קמ``ל דאי ממתניתין הוה אמינא ה``מ דבר שאין דרכו להטמין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אבל דבר שדרכו להטמין</span> לא קמ``ל אמר רב הונא <אמר רב> [אמר רבי] אסור להטמין את הצונן והתניא רבי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>התיר להטמין את הצונן</span> לא קשיא הא מקמיה דלישמעיה מר' ישמעאל ברבי יוסי הא לבתר דלישמעי' כי הא דיתיב רבי ואמר אסור להטמין את הצונן אמר לפניו רבי ישמעאל ברבי יוסי אבא התיר להטמין את הצונן אמר כבר הורה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>זקן</span> אמר רב פפא בא וראה כמה מחבבין זה את זה שאילו ר' יוסי קיים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>היה כפוף ויושב לפני רבי</span> דהא רבי ישמעאל ברבי יוסי ד<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ממלא מקום אבותיו</span> הוה וכפוף ויושב לפני רבי וקאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כבר הורה זקן</span> אמר ליה רב נחמן לדרו עבדיה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אטמין לי צונן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ואייתי לי מיא דאחים קפילא ארמאה</span> שמע רבי אמי ואיקפד אמר רב יוסף מ``ט איקפד <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כרבוותיה</span> עביד חדא כרב וחדא כשמואל כשמואל דאמר רב יהודה אמר שמואל מותר להטמין את הצונן כרב דאמר רב שמואל בר רב יצחק אמר רב כל שהוא נאכל כמות שהוא חי אין בו משום בשולי נכרים <הוא> [והוא] סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אדם חשוב שאני</span>:  ת``ר אע``פ שאמרו אין טומנין אפילו בדבר שאינו מוסיף הבל משחשכה אם בא להוסיף מוסיף כיצד הוא עושה רשב``ג אומר נוטל את הסדינין ומניח את הגלופקרין או נוטל את הגלופקרין ומניח את הסדינין וכן היה רשב``ג אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא אסרו</span> אלא אותו מיחם אבל פינה ממיחם למיחם מותר השתא אקורי קא מקיר לה ארתוחי קא מירתח לה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>טמן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>וכיסה</span> בדבר הניטל בשבת או טמן בדבר שאינו ניטל בשבת וכיסה בדבר הניטל בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>הרי זה נוטל ומחזיר</span> טמן וכיסה בדבר שאינו ניטל בשבת או שטמן בדבר הניטל בשבת וכיסה בדבר שאינו ניטל בשבת אם היה מגולה מקצתו נוטל ומחזיר ואם לא


id: 2104
lvr: 21
prk: 04
nru: דף נא,ב גמרא
pgu: נא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אינו נוטל ומחזיר רבי יהודה אומר נעורת של פשתן דקה הרי היא כזבל מניחין <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מיחם</span> על גבי מיחם ו<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>קדרה</span> על גבי קדרה אבל לא קדרה על גבי מיחם ומיחם על גבי קדרה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וטח את פיה בבצק</span> ולא בשביל שיחמו אלא בשביל שיהיו משומרים וכשם שאין טומנין את החמין כך אין טומנין את הצונן רבי התיר להטמין את הצונן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ואין מרזקין</span> לא את השלג ולא את הברד בשבת בשביל שיזובו מימיו אבל נותן הוא לתוך הכוס או לתוך הקערה ואינו חושש:
<BR


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נא,ב משנה
pgu: נא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  במה בהמה יוצאה ובמה אינה יוצאה יוצא הגמל ב<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אפסר</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>נאקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בחטם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ולובדקים בפרומביא</span> וסוס <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בשיר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וכל בעלי השיר</span> יוצאין בשיר ונמשכין בשיר ומזין עליהן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וטובלן במקומן</span>


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נא,ב גמרא
pgu: נא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>נאקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בחטם</span> אמר רבה בר בר חנה נאקתא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חיורתי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בזממא דפרזלא</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ולובדקים בפרומביא</span>:  אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חמרא לובא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בפגי דפרזלא</span> לוי שדר זוזי לבי חוזאי למיזבן ליה חמרא לובא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>צרו שדרו ליה שערי</span> למימר ד<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ניגרי דחמרא שערי</span> אמר רב יהודה אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מחליפין</span> לפני רבי של זו בזו מהו נאקה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אפסר</span> לא תיבעי לך כיון דלא מינטרא ביה משאוי הוא כי תיבעי לך גמל בחטם מאי כיון דסגי ליה באפסר משאוי הוא או דילמא נטירותא יתירתא לא אמרי' משאוי הוא אמר לפניו ר' ישמעאל ברבי יוסי כך אמר אבא ארבע בהמות יוצאות באפסר הסוס והפרד והגמל והחמור למעוטי מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>לאו למעוטי גמל בחטם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>לא למעוטי נאקה באפסר</span> במתניתא תנא לובדקים וגמל <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>יוצאין באפסר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>כתנאי</span> אין חיה יוצאה <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>בסוגר</span> חנניה אומר יוצאה בסוגר ובכל דבר המשתמר במאי עסקינן אילימא <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>בחיה גדולה</span> מי סגי לה סוגר ואלא בחיה <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>קטנה</span> מי לא סגי לה סוגר אלא לאו <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>חתול</span> איכא בינייהו תנא קמא סבר כיון דסגי לה <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>במיתנא</span> בעלמא משאוי הוא וחנניה סבר כל נטירותא יתירתא לא אמרינן משאוי הוא אמר רב הונא בר חייא אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>הלכה כחנניה</span> לוי בריה דרב הונא בר חייא ורבה בר רב הונא הוו קאזלי באורחא קדמיה חמרא דלוי לחמרא דרבה בר רב הונא חלש דעתיה דרבה בר רב הונא אמר אימא ליה מילתא כי היכ


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נב,א גמרא
pgu: נב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דאיתותב דעתיה</span> א``ל חמור שעסקיו רעים כגון זה מהו לצאת <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בפרומביא</span> בשבת א``ל הכי אמר אבוך משמיה דשמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הלכה כחנניא</span> תנא דבי מנשיא עז שחקק לה בין קרניה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>יוצאה באפסר</span> בשבת בעי רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>תחב לה בזקנה</span> מהו כיון דאי מנתח לה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כאיב לה</span> לא אתיא לנתוחה או דילמא זימנין דרפי ונפיל ואתי לאתויי ד``א ברה``ר תיקו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>תנן התם</span> ולא ברצועה שבין קרניה אמר <ליה> ר' ירמיה בר אבא פליגי בה רב ושמואל חד אמר בין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לנוי</span> בין <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לשמר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אסור</span> וח``א לנוי אסור <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ולשמר מותר</span> אמר רב יוסף תסתיים דשמואל הוא דאמר לנוי אסור לשמר מותר דאמר רב הונא בר חייא אמר שמואל הלכה כחנניא א``ל אביי אדרבה תסתיים דשמואל הוא דאמר בין לנוי בין לשמר אסור דאמר רב יהודה אמר שמואל מחליפין לפני רבי של זו בזו מהו אמר לפניו ר' ישמעאל בר' יוסי כך אמר אבא ד' בהמות יוצאות באפסר הסוס הפרד והגמל והחמור לאו למעוטי גמל בחטם סמי הא מקמי הא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ומאי חזית</span> דמסמית הא מקמי הא סמי הא מקמי הא <דאשכחן שמואל הוא דאמר לנוי אסור לשמר מותר דאתמר> רב חייא בר אשי אמר רב בין לנוי בין לשמר אסור ורב חייא בר אבין אמר שמואל לנוי אסור לשמר מותר מיתיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>קשרה בעליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>במוסרה</span> כשרה ואי ס``ד משאוי הוא<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='2'> במדבר יט </span> אשר לא עלה עליה עול אמר רחמנא אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>במוליכה מעיר לעיר</span> רבא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שאני פרה</span> דדמיה יקרין רבינא אמר במורד':  הסוס בשיר וכו':  מאי יוצאין ומאי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>נמשכין</span> אמר רב הונא או <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>יוצאין כרוכין</span> או נמשכין ושמואל אמר יוצאין נמשכין ואין יוצאין כרוכין במתניתא תנא יוצאין <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כרוכין לימשך</span> אמר רב יוסף חזינא להו לעיגלי דבי רב הונא יוצאין באפסריהן כרוכין בשבת כי אתא רב דימי אמר ר' חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מולאות</span> של בית רבי יוצאות באפסריהן בשבת איבעיא להו כרוכין או נמשכין ת``ש כי אתא רב שמואל בר יהודה א``ר חנינא מולאות של בית רבי יוצאות באפסריהן כרוכים בשבת אמרוה רבנן קמיה דרב אסי הא דרב שמואל בר יהודה לא צריכא מדרב דימי נפקא דאי ס``ד דרב דימי נמשכין קאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מדרב יהודה אמר שמואל נפקא</span> דאמר רב יהודה אמר שמואל מחליפין היו לפני רבי של זו בזו מהו אמר לפניו ר' ישמעאל בר' יוסי כך אמר אבא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ארבע בהמות</span> <יוצאת> [יוצאות] באפסר הסוס והפרד והגמל והחמור אמר להו רב אסי איצטריך להו דאי מדרב יהודה נפקא הוה אמינא אמר לפניו ולא קיבלה מיניה קמ``ל דרב דימי ואי דרב דימי הוה אמינא ה``מ נמשכין אבל כרוכין לא קמ``ל דרב שמואל בר <רב> יהודה:  ומזין עליהן וטובלן במקומן:  למימרא דבני קבולי טומאה נינהו והתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>טבעת אדם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>טמאה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='30'>טבעת בהמה</span> וכלים ושאר כל הטבעו


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נב,ב גמרא
pgu: נב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>טהורות</span> א``ר יצחק <נפחא> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בבאין מנוי אדם לנוי בהמה</span> ורב יוסף אמר הואיל ואדם מושך בהם את הבהמה מי לא תניא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מקל של בהמה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>של מתכת</span> מקבל טומאה מה טעם הואיל ואדם <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>רודה</span> בהן ה``נ הואיל ואדם מושך בהן:  וטובלן במקומן:  <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>והאיכא חציצה</span> א``ר אמי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בשריתכן</span> לימא ר' אמי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כרב יוסף סבירא ליה</span> דאי כר' יצחק <נפחא> דאמר בבאין מנוי אדם לנוי בהמה כיון דריתכן עבד בהו מעשה ופרחה לה טומאה מינייהו דתנן כל הכלים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>יורדין לידי טומאתן במחשבה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ואין עולין מטומאתן</span> אלא בשינוי מעשה סבר לה כרבי יהודה דאמר מעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לתקן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לאו מעשה הוא</span> דתניא ר' יהודה אומר לא אמר שינוי מעשה לתקן אלא לקלקל במתניתא תני <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>במחוללין</span> שאל תלמיד אחד מגליל העליון את ר``א שמעתי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שחולקין</span> בין טבעת לטבעת אמר לו שמא לא שמעת <span class='tlm-rsh' data-nro='17'><span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אלא לענין שבת</span></span> דאי לענין טומאה דא ודא חדא היא ולענין טומאה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דא ודא אחת היא</span> והתנן טבעת אדם <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>טמאה</span> וטבעת בהמה וכלים ושאר כל הטבעות טהורות <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כי קאמר ליה איהו נמי</span> דאדם קאמר ליה ודאדם דא ודא אחת היא והתניא טבעת <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שהתקינה לחגור בה מתניו</span> ולקשר בה בין כתפיו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>טהורה</span> ולא אמרו טמאה אלא של אצבע בלבד כי קאמר ליה איהו נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>דאצבע קאמר ליה</span> ודאצבע דא ודא אחת היא והתנן טבעת של מתכת וחותמה של <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אלמוג</span> טמאה היא של אלמוג וחותמה של מתכת טהורה כי קאמר ליה איהו נמי כולה של מתכת קאמר ליה ועוד שאל שמעתי שחולקין בין מחט למחט אמר ליה שמא לא שמעת אלא לענין שבת דאי לענין טומאה דא ודא אחת היא ולענין טומאה דא ודא אחת היא והתנן מחט שניטל <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>חורה</span> או <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>עוקצה</span> טהורה כי קאמר ליה בשלימה ובשלימה דא ודא אחת היא והתנן מחט שהעלתה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>חלודה</span> אם מעכב את התפירה טהורה ואם לאו טמאה ואמרי דבי ר' ינאי <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>והוא שרישומה</span> ניכר כי קאמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>בשיפא</span> קאמר לי' ובשיפא דא ודא אחת היא והתניא מחט בין נקובה בין אינה נקובה <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>מותר לטלטלה בשבת</span> ולא אמרינן נקובה אלא לענין טומאה בלבד <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>הא תרגמא אביי</span> אליבא דרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>בגלמי</span>


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נב,ב משנה
pgu: נב
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  חמור יוצא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='37'>מרדעת</span> בזמן <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>שהיא קשורה בו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>זכרים</span> יוצאין לבובין רחלות יוצאות שחוזות כבולות וכבונות העזים יוצאות <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>צרורות</span> רבי יוסי אוסר בכולן חוץ מן הרחלין הכבונות רבי יהודה אומר עזים <span class='tlm-rsh' data-nro='44'>יוצאות צרורות ליבש</span> אבל לא לחלב


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נג,א גמרא
pgu: נג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר שמואל והוא שקשורה לו מע``ש אמר רב נחמן מתני' נמי דיקא דקתני אין החמור יוצא במרדעת בזמן שאינה קשורה לו היכי דמי אילימא שאינה קשורה לו כלל פשיטא דילמא נפלה ליה ואתי לאתויי אלא לאו שאינה קשורה מע``ש מכלל דרישא שקשורה לו מע``ש ש``מ תניא נמי הכי חמור יוצא במרדעת בזמן שקשורה לו מע``ש ולא באוכף אע``פ שקשורה לו מע``ש רבן שמעון בן גמליאל אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אף באוכף</span> בזמן שקשורה לו מע``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ובלבד שלא יקשור לו מסריכן</span> ובלבד שלא יפשול לו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>רצועה תחת זנבו</span> בעא מיניה רב אסי בר נתן מר' חייא בר רב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מהו ליתן מרדעת</span> על גבי חמור בשבת אמר ליה מותר א``ל וכי מה בין זה לאוכף אישתיק איתיביה אוכף שעל גבי חמור לא יטלטלנה בידו אלא מוליכה ומביאה בחצר והוא נופל מאיליו השתא ליטול אמרת לא להניח מיבעיא אמר ליה ר' זירא שבקיה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כרביה</span> סבירא ליה דאמר רב חייא בר אשי אמר רב תולין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>טרסקל</span> לבהמה בשבת וקל וחומר למרדעת ומה התם דמשום תענוג שרי הכא דמשום <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>צער</span> לא כל שכן שמואל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מרדעת מותר</span> טרסקל אסור אזל ר' חייא בר יוסף אמרה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לשמעתא דרב</span> קמיה דשמואל א``ל אי הכי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אבא</span> לא ידע במילי דשבתא ולא כלום כי סליק ר' זירא אשכחיה לר' בנימין בר יפת דיתיב וקאמר ליה משמיה דר' יוחנן נותנין מרדעת על גבי חמור בשבת א``ל יישר וכן תרגמה אריוך בבבל אריוך מנו שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>והא רב נמי אמרה</span> אלא שמעיה דהוה מסיים ביה ואין תולין טרסקל בשבת א``ל יישר וכן תרגמה אריוך בבבל דכולי עלמא מיהת מרדעת מותר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מאי שנא מאוכף</span> שאני התם דאפשר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דנפיל ממילא</span> רב פפא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כאן לחממה</span> כאן לצננה לחממה אית לה צערא לצננה לית לה צערא והיינו דאמרי אינשי חמרא אפי' בתקופת תמוז קרירא לה מיתיבי לא יצא הסוס <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בזנב שועל</span> ולא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>זהרורית</span> שבין עיניו לא יצא הזב <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בכיס שלו</span> ולא עזים <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בכיס שבדדיהן</span> ולא פרה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בחסום שבפיה</span> ולא סייחים בטרסקלין שבפיהם לרה``ר ולא בהמה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בסנדל שברגליה</span> ולא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>קמיע</span> אע``פ שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מומחה</span> וזו חומר בבהמה מבאדם אבל יוצא הוא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אגד שעל גבי המכה</span> ובקשישין שעל גבי השבר ובשיליא המדולדלת בה <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ופוקקין לה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>זוג</span></span> בצוארה <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>ומטיילת</span> עמו בחצר קתני מיהת ולא סייחין בטרסקלים שבפיהם לרה``ר לרה``ר הוא דלא הא בחצר שפיר דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>מאי לאו</span> בגדולים ומשום תענוג לא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='33'>קטנים</span> ומשום צער דיקא נמי דקתנ


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נג,ב גמרא
pgu: נג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דומיא דקמיע</span> ש``מ:  אמר מר ולא בקמיע אע``פ שהוא מומחה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>והא אנן תנן</span> ולא בקמיע שאינו מומחה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הא מומחה שפיר דמי</span> ה``נ שאינו מומחה והא אע``פ שהוא מומחה קתני מומחה לאדם ואינו מומחה לבהמה ומי איכא מומחה לאדם ולא הוי מומחה לבהמה אין אדם דאית ליה מזלא מסייע ליה בהמה דלית לה מזלא לא מסייע לה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אי הכי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מאי זה חומר</span> בבהמה מבאדם מי סברת אקמיע קאי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אסנדל קאי</span> ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>סכין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ומפרכסין</span> לאדם ואין סכין ומפרכסין לבהמה מאי לאו דאיכא מכה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ומשום צער</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לא דגמר מכה</span> ומשום תענוג ת``ש בהמה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שאחזה דם</span> אין מעמידין אותה במים בשביל שתצטנן אדם שאחזו דם מעמידין אותו במים בשביל שיצטנן אמר עולא גזירה משום שחיקת סממנין אי הכי אדם נמי אדם נראה כמיקר א``ה בהמה נמי נראה כמיקר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אין מיקר לבהמה</span> ולבהמה מי גזרינן והתניא היתה עומדת <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>חוץ לתחום</span> קורא לה והיא באה ולא גזרינן דילמא אתי לאתויי ואמר רבינא כגון שהיה תחום שלה מובלע בתוך תחום שלו ר``נ בר יצחק אמר שחיקת סממנין גופה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'><span class='tlm-rsh' data-nro='24'>תנאי היא</span></span> דתני' בהמה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שאכלה כרשינין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לא יריצנה</span> בחצר בשביל שתתרפה ורבי אושעיא מתיר דרש רבא הלכה כרבי אושעיא:  אמר מר לא יצא הזב בכיס שלו ולא עזים בכיס שבדדיהן והתניא יוצאות עזים בכיס שבדדיהן אמר רב יהודה לא קשיא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דמיהדק</span> הא דלא מיהדק רב יוסף אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>תנאי שקלת מעלמא</span> תנאי היא דתנן העזים יוצאות צרורות רבי יוסי אוסר בכלן חוץ מן הרחילות הכבונות ר' יהודה אומר עזים יוצאות צרורות <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ליבש</span> אבל לא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ליחלב</span> ואיבעית אימא הא והא ר' יהודה ולא קשיא כאן ליבש כאן ליחלב תניא אמר ר' יהודה מעשה בעזים בית אנטוכיא שהיו דדיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>גסין</span> ועשו להן כיסין כדי שלא יסרטו דדיהן:  ת``ר מעשה באחד שמתה אשתו והניחה בן לינק ולא היה לו שכר מניקה ליתן ונעשה לו נס ונפתחו לו דדין כשני דדי אשה והניק את בנו אמר רב יוסף בא וראה כמה גדול אדם זה שנעשה לו נס כזה א``ל אביי אדרבה כמה גרוע אדם זה שנשתנו לו סדרי בראשית אמר רב יהודה בא וראה כמה קשים מזונותיו של אדם שנשתנו עליו סדרי בראשית אמר רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>תדע</span> דמתרחיש ניסא ולא אברו מזוני:  ת``ר מעשה באדם אחד שנשא אשה <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>גידמת</span> ולא הכיר בה עד יום מותה אמר רב בא וראה כמה צנועה אשה זו שלא הכיר בה בעלה אמר לו רבי חייא <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>זו דרכה בכך</span> אלא כמה צנוע אדם זה שלא הכיר באשתו:  זכרים יוצאין לבובין:  מאי לבובין אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>תותרי</span> מאי משמע דהאי לבובין לישנא דקרובי הוא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3004' data-rgl='9'> שיר השירים ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>לבבתני</span> אחותי כלה עולא אמר עור שקושרין להם כנגד לבם כדי שלא יפלו עליהן זאבים זאבים אזכרים נפלי אנקיבות לא נפלי משום דמסגו בריש עדרא וזאבין בריש עדרא נפלי <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>בסוף עדרא לא נפלי</span> אלא משום דשמני ובנקבות ליכא שמני ותו מי ידעי בין הני להני אלא משום דזקפי חוטמייהו ומסגו <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>כי דוו</span> רב נחמן בר יצחק אמר עור שקושרין להן תחת זכרותן כדי שלא יעלו על הנקבות ממאי מדקתני סיפא והרחלים יוצאות שחוזות מאי שחוזות שאוחזין ה<span class='tlm-rsh' data-nro='40'>אליה</span> שלהן למעלה כדי שיעלו עליהן זכרים רישא כדי שלא יעלו על הנקבות וסיפא כדי שיעלו עליהן זכרים מאי משמע דהאי שחוזות לישנא דגלויי הוא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2807' data-rgl='10'> משלי ז </span> והנה אשה לקראת


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נד,א גמרא
pgu: נד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שית</span> זונה</span> ונצורת לב:  הרחלים יוצאות כבולות:  מאי כבולות שמכבלין אליה שלהן למטה כדי שלא יעלו עליהן הזכרים מאי משמע דהאי כבול לישנא דלא עביד פירי הוא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a09' data-rgl='13'> מלכים א ט </span> מה הערים [האלה] אשר נתת לי אחי ויקרא <להן> [להם] ארץ כבול עד היום הזה מאי ארץ כבול א``ר הונא שהיו בה בני אדם ש<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מכובלין</span> בכסף ובזהב אמר ליה רבא אי הכי היינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a09' data-rgl=''> מלכים א ט </span> <כי לא> [ולא] ישרו בעיניו מפני שמכובלין בכסף ובזהב לא ישרו בעיניו אמר ליה אין כיון דעתירי ומפנקי לא עבדי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>עבידתא</span> רב נחמן בר יצחק אמר ארץ <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חומטון</span> היתה ואמאי קרי לה כבול <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דמשתרגא בה כרעא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>עד כבלא</span> ואמרי אינשי ארעא מכבלא דלא עבד פירי:  כבונות:  מאי כבונות <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ש<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מכבנין</span></span> אותו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>למילת</span> כדתנן שאת כצמר לבן מאי צמר לבן אמר רב ביבי בר אביי כצמר נקי בן יומו שמכבנין אותו למילת:  והעזים יוצאות צרורות:  איתמר רב אמר הלכה כר' יהודה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='39'>שמואל</span> אמר הלכה כר' יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ואיכא דמתני</span> להא שמעתא באפי נפשיה רב אמר ליבש מותר ולא לחלב ושמואל אמר אחד זה ואחד זה אסור ואיכא דמתני לה אהא עזים יוצאות צרורות ליבש אבל לא לחלב משום ר' יהודה בן בתירא אמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כך הלכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אבל מי מפיס</span> איזו ליבש ואיזו לחלב ומתוך שאין מכירים אחד זה ואחד זה אסור אמר שמואל ואמרי לה אמר רב יהודה אמר שמואל הלכה כר' יהודה בן בתירא כי אתא רבין אמר ר``י הלכה כת``ק


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נד,א משנה
pgu: נד
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  ובמה אינה יוצאה לא יצא גמל ב<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מטולטלת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לא עקוד ולא רגול</span> וכן שאר כל הבהמות לא יקשור גמלים זה בזה וימשוך אבל מכניס חבלים לתוך ידו וימשוך <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ובלבד שלא יכרוך</span>


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נד,א גמרא
pgu: נד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תנא לא יצא הגמל ב<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מטולטלת</span> הקשורה לו בזנבו אבל יוצא הוא במטולטלת הקשורה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בזנבו וב<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חוטרתו</span></span> אמר רבה בר רב הונא יוצא הגמל במטולטלת הקשורה לה בשילייתה:  <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לא עקוד ולא רגול</span>:  א``ר יהודה עקוד עקידת <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>יד ורגל</span> כיצחק בן אברהם רגול שלא יכוף ידו על גבי זרועו ויקשור מיתיבי עקוד <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>שתי ידים</span> ושתי רגלים רגול שלא יכוף ידו על גבי זרועו ויקשור הוא דאמר כי האי תנא דתניא עקוד עקידת יד ורגל או שתי ידים ושתי רגלים רגול שלא יכוף ידו ע``ג זרועו ויקשור <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ואכתי לא דמי</span> בשלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>רישא וסיפא ניחא</span> מציעתא קשיא אלא הוא דאמר כי האי תנא עקוד עקידת יד ורגל כיצחק בן אברהם רגול שלא יכוף ידו על גבי זרועו ויקשור:  ולא יקשור גמלים:  מאי טעמא אמר רב אשי משום דמיחזי כמאן דאזיל <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>לחינגא</span>:  אבל מכניס:  אמר רב אשי לא שנו אלא לענין כלאים כלאים דמאי אילימא כלאים דאדם <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>והתנן אדם מותר עם כולם</span> לחרוש ולמשוך אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>כלאים דחבלים</span> והתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>התוכף</span> תכיפה אחת אינה חיבור לעולם כלאים דחבלים והכי קאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ובלבד שלא יכרוך</span> ויקשור אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>שמואל</span> ובלבד שלא יצא [חבל] מתחת ידו טפח והא תנא דבי שמואל טפחיים אמר אביי השתא דאמר שמואל טפח ותנא דבי שמואל טפחיים שמואל הלכה למעשה אתא לאשמעינ


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נד,ב גמרא
pgu: נד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>והתניא ובלבד שיגביה מן הקרקע טפח</span> כי תניא ההיא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בחבלא דביני ביני</span>


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נד,ב משנה
pgu: נד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  אין חמור יוצא במרדעת בזמן שאינה קשורה לו ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בזוג</span> אף על פי שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פקוק</span> ולא בסולם שבצוארו ולא ברצועה שברגלו ואין התרנגולים יוצאין בחוטין ולא ברצועה שברגליהם ואין הזכרים יוצאין ב<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>עגלה</span> שתחת האליה שלהן ואין הרחלים יוצאות חנונות ואין העגל יוצא בגימון ולא פרה בעור ה<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קופר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ולא ברצועה שבין קרניה</span> פרתו של רבי אלעזר בן עזריה היתה יוצאה ברצועה שבין קרניה שלא ברצון חכמים


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נד,ב גמרא
pgu: נד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי טעמא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כדאמרן</span>:  ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בזוג</span> אע``פ שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פקוק</span>:  משום דמיחזי כמאן דאזיל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לחינגא</span>:  ולא בסולם שבצוארו:  א``ר הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בי לועא</span> למאי עבדי ליה להיכא דאית ליה מכה דלא הדר חייך ביה:  ולא ברצועה שברגלו:  דעבדי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לגיזרא</span>:  ואין התרנגולין יוצאין בחוטין:  דעבדי ליה סימנא כי היכי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דלא ליחלפו</span>:  ולא ברצועה:  דעבדי ליה כי היכי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דלא ליתברו מאני</span>:  ואין הזכרים יוצאין ב<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>עגלה</span>:  כי היכי דלא לחמטן אלייתיה:  ואין הרחלים יוצאות חנונות:  יתיב רב אחא בר עולא קמיה דרב חסדא ויתיב וקאמר משעה שגוזזין אותה טומנין לה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>עזק</span> בשמן ומניחין לה על <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>פדחתה</span> כדי שלא תצטנן אמר ליה רב חסדא א``כ עשית' מר עוקבא אלא יתיב רב פפא בר שמואל קמיה דרב חסדא ויתיב וקאמר בשעה שכורעת לילד טומנין לה שני עזקין של שמן ומניחין לה אחד על פדחתה ואחד על הרחם כדי שתתחמם א``ל רב נחמן אם כן עשיתה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ילתא</span> אלא א``ר הונא עץ אחד יש בכרכי הים וחנון שמו ומביאין קיסם ומניחין לה בחוטמה כדי שתתעטש ויפלו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דרני</span> ראשה אי הכי זכרים נמי כיון דמנגחי זכרים בהדדי ממילא נפלן שמעון נזירא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>קיסמא דריתמא</span> בשלמא דרב הונא היינו דקתני חנונות אלא לרבנן מאי חנונות דעבדינן להו מילתא דמרחמינן עלייהו:  ואין העגל יוצא בגימון:  מאי עגל בגימון א``ר הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בר נירא</span> אמר ר' אלעזר מאי משמע דהאי גימון לישנא דמיכף דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1058' data-rgl='5'> ישעיהו נח </span> הלכוף כאגמון ראשו:  ולא פרה בעור ה<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קופר</span>:  דעבדי לה כי היכי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>דלא למציוה יאלי</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ולא ברצועה שבין קרניה</span>:  אי לרב <דאמר> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בין לנוי בין לשמר אסור</span> אי לשמואל <דאמר> לנוי אסור לשמר מותר:  פרתו של רבי אלעזר בן עזריה:  וחדא פרה הויא ליה והא אמר רב ואמרי לה אמר רב יהודה אמר רב תריסר אלפי עגלי הוה מעשר רבי אלעזר בן עזריה מעדריה כל שתא ושתא תנא לא שלו היתה אלא של שכינתו היתה ומתוך שלא מיחה בה נקראת על שמו רב ורבי חנינא ור' יוחנן ורב חביבא מתנו בכוליה דסדר מועד כל כי האי זוגא חלופי רבי יוחנן ומעייל רבי יונתן כל מי שאפשר למחות לאנשי ביתו ולא מיחה נתפס על אנשי ביתו באנשי עירו נתפס על אנשי עירו <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>בכל העולם כולו</span> נתפס על כל העולם כולו אמר רב פפא והני דבי ריש גלותא נתפסו על כולי עלמא כי הא דאמר רבי חנינא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl='14'> ישעיהו ג </span> ה' במשפט יבא עם זקני עמו ושריו אם שרים חטא


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נה,א גמרא
pgu: נה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>זקנים</span> מה חטאו אלא אימא על זקנים שלא מיחו בשרים רב יהודה הוה יתיב קמיה דשמואל אתאי ההיא איתתא קא צווחה קמיה ולא הוה משגח בה א``ל לא סבר ליה מר<span class='tlm-sfr' data-chp='2821' data-rgl='13'> משלי כא </span> אוטם אזנו מזעקת דל גם הוא יקרא ולא יענה א``ל שיננא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>רישך בקרירי</span> רישא דרישיך בחמימי הא יתיב מר עוקבא אב ב``ד דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1121' data-rgl='12'> ירמיהו כא </span> בית דוד כה אמר ה' דינו לבקר משפט והצילו גזול מיד עושק פן תצא כאש חמתי ובערה ואין מכבה מפני רוע מעלליהם וגו' א``ל ר' זירא לר' סימון לוכחינהו מר להני דבי ריש גלותא א``ל לא מקבלי מינאי א``ל אע``ג דלא מקבלי לוכחינהו מר דא``ר אחא בר' חנינא מעולם לא יצתה מדה טובה מפי הקב``ה וחזר בה לרעה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>חוץ מדבר זה</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1209' data-rgl='4'> יחזקאל ט </span> ויאמר ה' אליו עבור בתוך העיר בתוך ירושלים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>והתוית תיו על מצחות האנשים הנאנחים והנאנקים על כל התועבות הנעשות בתוכה</span> וגו' א``ל הקב``ה לגבריאל לך ורשום על מצחן של צדיקים תיו של דיו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שלא ישלטו בהם מלאכי חבלה</span> ועל מצחם של רשעים תיו של דם כדי שישלטו בהן מלאכי חבלה אמרה מדת הדין לפני הקב``ה רבש``ע מה נשתנו אלו מאלו אמר לה הללו צדיקים גמורים והללו רשעים גמורים אמרה לפניו רבש``ע היה בידם למחות ולא מיחו אמר לה גלוי וידוע לפני שאם מיחו בהם לא יקבלו מהם <אמר> [אמרה] לפניו רבש``ע אם לפניך גלוי להם מי גלוי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>היינו דכתיב</span><span class='tlm-sfr' data-chp='1209' data-rgl='6'> יחזקאל ט </span> זקן בחור ובתולה טף ונשים תהרגו למשחית ועל כל איש אשר עליו התיו אל תגשו וממקדשי תחלו וכתיב ויחלו באנשים הזקנים אשר לפני הבית תני רב יוסף אל תקרי מקדשי אלא מקודשי אלו בני אדם שקיימו את התורה כולה מאלף ועד תיו ומיד<span class='tlm-sfr' data-chp='1209' data-rgl='2'> יחזקאל ט </span> והנה ששה אנשים באים מדרך שער העליון אשר מפנה צפונה ואיש כלי מפצו בידו ואיש אחד בתוכם לבוש הבדים וקסת הסופר במתניו ויבאו ויעמדו אצל מזבח הנחושת מזבח הנחושת מי הוה אמר להו הקב``ה התחילו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ממקום שאומרים שירה</span> לפני ומאן נינהו ששה אנשים א``ר חסדא קצף אף וחימה ומשחית ומשבר ומכלה ומ``ש תיו אמר רב תיו תחיה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>תיו תמות</span> ושמואל אמר תמה זכות אבות ורבי יוחנן אמר תחון זכות אבות ור``ל אמר תיו סוף חותמו של הקב``ה דאמר רבי חנינא חותמו של הקב``ה אמת <אמר> ר' שמואל בר נחמני [אמר] אלו בני אדם שקיימו את התור' כולה מאלף ועד תיו מאימתי תמה זכות אבות אמר רב מימות הושע בן בארי שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1302' data-rgl='12'> הושע ב </span> אגלה את נבלתה לעיני מאהביה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ואיש לא יצילנה</span> מידי ושמואל אמר מימי חזאל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09b13' data-rgl='22'> מלכים ב יג </span> וחזאל מלך ארם לחץ את ישראל כל ימי יהואחז וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09b13' data-rgl='23'> מלכים ב יג </span> ויחן ה' אותם וירחמם ויפן אליהם למען בריתו את אברהם יצחק ויעקב ולא אבה השחיתם ולא השליכם מעל פניו עד עתה ר' יהושע בן לוי אמר מימי אליהו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09a18' data-rgl='36'> מלכים א יח </span> ויהי בעלות המנחה ויגש אליהו הנביא ויאמר ה' אלהי אברהם יצחק וישראל היום יודע כי אתה אלהים בישראל ואני עבדך ובדברך עשיתי [את] כל הדברים האלה וגו' ורבי יוחנן אמר מימי חזקיהו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1009' data-rgl='6'> ישעיהו ט </span> למרבה המשרה ולשלום אין קץ על כסא דוד ועל ממלכתו להכין אותה ולסעדה במשפט ובצדקה מעתה ועד עולם קנאת ה' צבאות תעשה זאת וגו':  אמר רב אמי אין מיתה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בלא חטא</span> ואין יסורין בלא עון אין מיתה בלא חטא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1218' data-rgl=' 20, 4'> יחזקאל יח </span> הנפש החוטאת היא תמות בן לא ישא בעון האב ואב לא ישא בעון הבן צדקת הצדיק עליו תהיה ורשעת הרשע עליו תהיה וגו' אין יסורין בלא עון דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2689' data-rgl='33'> תהילים פט </span> ופקדתי בשבט פשעם ובנגעים עונ


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נה,ב גמרא
pgu: נה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מיתיבי אמרו מלאכי השרת לפני הקב``ה רבונו של עולם מפני מה קנסת מיתה על אדם הראשון אמר להם מצוה קלה צויתיו ועבר עליה א``ל והלא משה ואהרן שקיימו כל התורה כולה ומתו א``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='3109' data-rgl='2'> קוהלת ט </span> מקרה אחד לצדיק ולרשע לטוב וגו' הוא דאמר כי האי תנא דתניא ר``ש בן אלעזר אומר אף משה ואהרן בחטאם מתו שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0420' data-rgl='12'> במדבר כ </span> יען לא האמנתם בי הא האמנתם בי עדיין לא הגיע זמנכם ליפטר מן העולם מיתיבי ארבעה מתו <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בעטיו של נחש</span> ואלו הן בנימין בן יעקב ועמרם אבי משה וישי אבי דוד וכלאב בן דוד וכולהו גמרא לבר מישי אבי דוד דמפרש ביה קרא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דכתיב</span><span class='tlm-sfr' data-chp='08b17' data-rgl='25'> שמואל ב יז </span> ואת עמשא שם אבשלום תחת יואב <שר> [על] הצבא ועמשא בן איש ושמו יתרא הישראלי אשר בא אל אביגיל בת נחש אחות צרויה אם יואב וכי בת נחש הואי והלא בת ישי הואי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='25a02' data-rgl=''> דברי הימים א ב </span> ואחיותיהן צרויה ואביגיל אלא בת מי שמת בעטיו של נחש מני אילימא תנא דמלאכי השרת והא איכא משה ואהרן אלא לאו ר``ש בן אלעזר היא וש``מ יש מיתה בלא חטא ויש יסורין בלא עון ותיובתא דרב אמי תיובתא:  א``ר שמואל בר נחמני א``ר יונתן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כל האומר ראובן חטא</span> אינו אלא טועה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0135' data-rgl='28'> בראשית לה </span> ויהיו בני יעקב שנים עשר מלמד שכולן שקולים כאחת אלא מה אני מקיים<span class='tlm-sfr' data-chp='0135' data-rgl='22'> בראשית לה </span> וישכב את בלהה פילגש אביו מלמד שבלבל מצעו של אביו ומעלה עליו הכתוב כאילו שכב עמה תניא ר``ש בן אלעזר אומר מוצל אותו צדיק מאותו עון ולא בא מעשה זה לידו אפשר עתיד זרעו לעמוד על הר עיבל ולומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0527' data-rgl=' 20, 21, 22, 23'> דברים כז </span> ארור שוכב עם אשת אביו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ויבא חטא זה לידו</span> אלא מה אני מקיים וישכב את בלהה פילגש אביו עלבון אמו תבע אמר אם אחות אמי היתה צרה לאמי שפחת אחות אמי תהא צרה לאמי עמד ובלבל את מצעה אחרים אומרים שתי מצעות בלבל <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אחת של שכינה</span> ואחת של אביו והיינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0149' data-rgl='4'> בראשית מט </span> אז <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>חללת</span> יצועי עלה <אל תקרי יצועי אלא יצועיי> כתנאי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>פחז</span> כמים אל תותר ר' אליעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>פזתה</span> חבתה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>זלתה</span> ר' יהושע אומר פסעתה על דת חטאת זנית ר``ג אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>פיללת</span>ה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>חלתה</span> זרחה תפלתך אמר ר``ג עדיין צריכין אנו למודעי ר' אלעזר המודעי אומר הפוך את התיבה ודורשה זעזעתה הרתעתה פרחה חטא ממך רבא אמר ואמרי לה ר' ירמיה בר אבא זכרת עונשו של דבר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>חלית</span> עצמך חולי גדול פירשת מלחטוא:  ראובן בני עלי בני שמואל דוד ושלמה ויואש סימן:  אמר ר' שמואל בר נחמני א``ר יונתן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כל האומר בני עלי חטאו</span> אינו אלא טועה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a01' data-rgl='3'> שמואל א א </span> ושם שני בני עלי <עם ארון ברית האלהים> חפני ופנחס כהנים לה' סבר לה כרב <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דאמר רב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>פנחס לא חטא</span> מקיש חפני לפנחס מה פנחס לא חטא אף חפני לא חטא אלא מה אני מקיים<span class='tlm-sfr' data-chp='08a02' data-rgl='22'> שמואל א ב </span> אשר ישכבון את הנשים מתוך <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ששהו את קיניהן</span> שלא הלכו אצל בעליהן מעלה עליהן הכתוב כאילו שכבום גופא אמר רב פנחס לא חטא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a14' data-rgl='3'> שמואל א יד </span> ואחיה בן אחיטוב אחי אי כבוד בן פנחס בן עלי כהן ה' וגו' אפשר חטא בא לידו והכתוב מייחסו והלא כבר נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2402' data-rgl='12'> מלאכי ב </span> יכרת ה' לאיש אשר יעשנה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ער</span> ועונה מאהלי יעקב ומגיש מנחה לה' צבאות אם ישראל הוא לא יהיה לו ער בחכמים ולא עונה בתלמידים ואם כהן הוא לא יהיה לו בן מגיש מנחה אלא לאו שמע מינה פנחס לא חטא אלא הא כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a02' data-rgl='22'> שמואל א ב </span> אשר ישכבון ישכבן כתיב והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a02' data-rgl='24'> שמואל א ב </span> אל בני כי לא טובה השמועה א``ר נחמן בר יצחק בני כתיב והכתיב מעבירים א``ר הונא בריה דרב יהושע מעבירם כתיב והכתיב בני בליעל מתוך שהיה לו לפנחס למחות לחפני ולא מיחה מעלה עליו הכתוב כאילו חטא א``ר שמואל בר נחמני א``ר יונתן כל האומ


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נו,א גמרא
pgu: נו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בני שמואל חטאו</span> אינו אלא טועה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a28' data-rgl=''> שמואל א כח </span> ויהי <כי זקן שמואל ובניו לא הלכו> [כאשר זקן שמואל ולא הלכו בניו] בדרכיו בדרכיו הוא דלא הלכו מיחטא נמי לא חטאו אלא מה אני מקיים<span class='tlm-sfr' data-chp='08a28' data-rgl=''> שמואל א כח </span> ויטו אחרי הבצע שלא עשו כמעשה אביהם שהיה שמואל הצדיק מחזר בכל מקומות ישראל ודן אותם בעריהם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a07' data-rgl='16'> שמואל א ז </span> והלך מדי שנה בשנה וסבב בית אל והגלגל והמצפה ושפט את ישראל והם לא עשו כן אלא ישבו בעריהם כדי להרבות שכר לחזניהן ולסופריהן כתנאי ויטו אחרי הבצע ר' מאיר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חלקם שאלו בפיהם</span> רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מלאי הטילו על בעלי בתים</span> ר' עקיבא אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קופה יתירה</span> של מעשר נטלו בזרוע ר' יוסי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מתנות</span> נטלו בזרוע:  א``ר שמואל בר נחמני אמר ר' יונתן כל האומר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דוד חטא</span> אינו אלא טועה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a18' data-rgl='14'> שמואל א יח </span> ויהי דוד לכל דרכיו משכיל וה' עמו וגו' אפשר חטא בא לידו ושכינה עמו אלא מה אני מקיים<span class='tlm-sfr' data-chp='08b12' data-rgl='9'> שמואל ב יב </span> מדוע בזית את דבר ה' לעשות הרע שביקש לעשות ולא עשה אמר רב רבי דאתי מדוד מהפך ודריש בזכותיה דדוד מדוע בזית את דבר ה' לעשות הרע רבי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>משונה רעה זו</span> מכל רעות שבתורה שכל רעות שבתורה כתיב בהו ויעש וכאן כתיב לעשות שביקש לעשות ולא עשה<span class='tlm-sfr' data-chp='08b12' data-rgl='9'> שמואל ב יב </span> את אוריה החתי הכית בחרב <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שהיה לך לדונו</span> בסנהדרין ולא דנת ואת אשתו לקחת לך לאשה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ליקוחין יש לך בה</span> דא``ר שמואל בר נחמני א``ר יונתן כל היוצא למלחמת בית דוד כותב <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>גט כריתות</span> לאשתו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08a17' data-rgl='18'> שמואל א יז </span> ואת עשרת חריצי החלב האלה תביא לשר האלף ואת אחיך תפקוד לשלום <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ואת ערובתם תקח</span> מאי ערובתם תני רב יוסף דברים המעורבים בינו לבינה<span class='tlm-sfr' data-chp='08b12' data-rgl='9'> שמואל ב יב </span> ואותו הרגת <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בחרב בני עמון</span> מה חרב בני עמון אי אתה נענש עליו אף אוריה החתי אי אתה נענש עליו מאי טעמא מורד במלכות הוה דאמר ליה<span class='tlm-sfr' data-chp='08b11' data-rgl='11'> שמואל ב יא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ואדוני יואב</span> ועבדי אדוני על פני השדה חונים אמר רב כי מעיינת ביה בדוד לא משכחת ביה בר מדאוריה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a15' data-rgl='5'> מלכים א טו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>רק בדבר אוריה</span> החתי אביי קשישא רמי דרב אדרב מי אמר רב הכי והאמר רב קיבל דוד <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לשון הרע</span> קשיא גופא רב אמר קיבל דוד לשון הרע דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b09' data-rgl='4'> שמואל ב ט </span> ויאמר לו המלך איפוא הוא ויאמר ציבא אל המלך הנה הוא בית מכיר בן עמיאל <בלא> [בלו] דבר וכתיב וישלח המלך ויקחהו מבית מכיר בן עמיאל <מלא> [מלו] דבר מכדי חזייה דשקרא הוא כי הדר אלשין עילויה מ``ט קיבלה מיניה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b16' data-rgl=' 10, 2, 3, 4'> שמואל ב טז </span> ויאמר המלך <אל ציבא איה> [ואיה] בן אדוניך ויאמר ציבא אל המלך הנה <הוא> יושב בירושלים וגו' ומנא לן דקיבל מיניה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b16' data-rgl=' 10, 2, 3, 4'> שמואל ב טז </span> ויאמר המלך הנה לך כל אשר למפיבושת ויאמר ציבא השתחויתי אמצא חן <בעיני> [בעיניך אדוני] המלך ושמואל אמר לא קיבל דוד לשון הרע דברים הניכרים חזא ביה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08b19' data-rgl='25'> שמואל ב יט </span> ומפיבושת בן שאול ירד <לפני> [לקראת] המלך ולא עשה רגליו ולא עשה שפמו ואת בגדיו לא כיבס וגו' וכתיב ויהי כי בא ירושלים לקראת המלך ויאמר לו המלך למה לא הלכת עמי מפיבושת ויאמר אדוני המלך עבדי רמני כי אמר עבדך אחבשה לי החמור וארכב עליה ואלך את המלך כי פס


id: 2105
lvr: 21
prk: 05
nru: דף נו,ב גמרא
pgu: נו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  עבדך וירגל בעבדך אל אדוני המלך ואדוני המלך כמלאך האלהים ועשה הטוב בעיניך ויאמר לו המלך למה תדבר עוד דבריך אמרתי אתה וציבא תחלקו את השדה ויאמר מפיבשת אל המלך גם את הכל יקח אחרי אשר בא אדוני המלך בשלום אל ביתו אמר לו אני אמרתי מתי תבא בשלום ואתה עושה לי כך לא עליך יש לי תרעומות <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא</span> על מי שהביאך בשלום היינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='25a08' data-rgl='34'> דברי הימים א ח </span> ובן יהונתן מריב בעל וכי מריב בעל שמו והלא מפיבשת שמו אלא מתוך שעשה מריבה עם בעליו יצתה בת קול ואמרה לו נצא בר נצא נצא הא דאמרן בר נצא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a15' data-rgl='5'> שמואל א טו </span> ויבא שאול עד עיר עמלק וירב בנחל אמר רבי מני <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>על עסקי נחל</span> אמר רב יהודה אמר רב בשעה שאמר דוד למפיבשת אתה וציבא תחלקו את השדה יצתה בת קול ואמרה לו רחבעם וירבעם יחלקו את המלוכה אמר רב יהודה אמר רב אילמלי לא קיבל דוד לשון הרע לא נחלקה מלכות בית דוד ולא עבדו ישראל ע``ז ולא גלינו מארצנו:  אמר ר' שמואל בר נחמני א``ר יונתן כל האומר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שלמה חטא</span> אינו אלא טועה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09a11' data-rgl='4'> מלכים א יא </span> ולא היה לבבו שלם עם ה' אלהיו כלבב דוד אביו כלבב דוד אביו הוא דלא הוה מיחטא נמי לא חטא אלא מה אני מקיים<span class='tlm-sfr' data-chp='09a11' data-rgl='4'> מלכים א יא </span> ויהי לעת זקנת שלמה נשיו הטו את לבבו ההיא כרבי נתן דר' נתן רמי כתיב ויהי לעת זקנת שלמה נשיו הטו את לבבו והכתיב כלבב דוד אביו כלבב דוד אביו הוא דלא הוה מיחטא נמי לא חטא הכי קאמר ויהי לעת זקנת שלמה נשיו הטו את לבבו ללכת אחרי אלהים אחרים ולא הלך והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a11' data-rgl='7'> מלכים א יא </span> אז יבנה שלמה במה לכמוש שקוץ מואב שבקש לבנות ולא בנה אלא מעתה<span class='tlm-sfr' data-chp='0608' data-rgl='30'> יהושוע ח </span> אז יבנה יהושע מזבח לה' שבקש לבנות ולא בנה אלא דבנה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הכא נמי דבנה</span> אלא כדתניא רבי יוסי אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='09b23' data-rgl='13'> מלכים ב כג </span> ואת הבמות אשר על פני ירושלים אשר מימין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>להר המשחה</span> אשר בנה שלמה מלך ישראל לעשתרות שקוץ צדונים וגו' אפשר בא אסא ולא ביערם יהושפט ולא ביערם עד שבא יאשיה וביערם והלא כל ע``ז שבארץ ישראל אסא ויהושפט ביערום אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מקיש ראשונים</span> לאחרונים מה אחרונים לא עשו ותלה בהן לשבח אף ראשונים לא עשו ותלה בהן לגנאי והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='09a11' data-rgl='6'> מלכים א יא </span> ויעש שלמה הרע בעיני ה' אלא מפני שהיה לו למחות בנשיו ולא מיחה מעלה עליו הכתוב כאילו חטא אמר רב יהודה אמר שמואל נוח לו לאותו צדיק שיהא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שמש</span> לדבר אחר ואל יכתב בו ויעש הרע בעיני ה' אמר רב יהודה אמר שמואל בשעה שנשא שלמה את בת פרעה הכניסה לו אלף <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מיני זמר</span> ואמרה לו כך עושין לעבודה זרה פלונית וכך עושים לע``ז פלונית ולא מיחה בה אמר רב יהודה אמר שמואל בשעה שנשא שלמה את בת פרעה ירד גבריאל ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>נעץ קנה</span> בים ועלה בו שירטון ועליו נבנה כרך גדול [של רומי] במתניתא תנא אותו היום שהכניס ירבעם שני עגלי זהב אחד בבית אל ואחד בדן נבנה צריף אחד וזהו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>איטליאה</span> של יון:  א``ר שמואל בר נחמני א``ר יונתן כל האומר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>יאשיהו חטא</span> אינו אלא טועה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09b22' data-rgl='2'> מלכים ב כב </span> ויעש הישר בעיני ה' וילך בכל דרך דוד אביו אלא מה אני מקיים<span class='tlm-sfr' data-chp='09b23' data-rgl='25'> מלכים ב כג </span> וכמוהו לא היה לפניו מלך אשר שב וגו' שכל דיין שדן מבן שמנה עד שמנה עשרה החזירן להן שמא תאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נטל מזה</span> ונתן לזה תלמוד לומר בכל מאודו שנתן להם משלו ופליגא דרב דאמר רב אין לך גדול בבעלי תשובה יותר מיאשיהו בדורו ואחד בדורנו ומנו אבא אבוה דרבי ירמיה בר אבא ואמרי לה אחא אחוה דאבא אבוה דרב ירמיה בר אבא דאמר מר רבי אבא ואחא אחי הוו אמר רב יוסף ועוד אחד בדורנו ומנו עוקבן בר נחמיה ריש גלותא והיינו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>נתן דצוציתא</span> אמר רב יוסף הוה יתיבנא בפירקא והוה קא מנמנם וחזאי בחילמא דקא פשט ידיה וקבליה:
<BR


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף נז,א משנה
pgu: נז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>במה אשה יוצאה</span> ובמה אינה יוצאה לא תצא אשה לא בחוטי צמר ולא בחוטי פשתן ולא ברצועות <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שבראשה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ולא תטבול בהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>עד שתרפם</span> ולא בטוטפת ולא בסרביטין בזמן שאינן תפורים ולא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כבול</span> לרה``ר ולא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>עיר של זהב</span> ולא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קטלא</span> ולא בנזמים ולא בטבעת שאין עליה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חותם</span> ולא במחט <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שאינה נקובה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ואם יצאת אינה חייבת חטאת</span>


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף נז,א גמרא
pgu: נז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>טבילה מאן דכר שמה</span> אמר רב נחמן בר יצחק אמר רבה בר אבוה מה טעם קאמר מה טעם לא תצא אשה לא בחוטי צמר ולא בחוטי פשתן מפני שאמרו חכמים בחול לא תטבול בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>עד שתרפם</span> וכיון דבחול לא תטבול בהן עד שתרפם בשבת לא תצא דילמא מיתרמי לה טבילה של מצוה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ושריא להו</span> ואתי לאתויינהו ד' אמות ברה``ר בעא מיניה רב כהנא מרב <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תיכי חלילתא</span> מאי א``ל אריג קאמרת <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כל שהוא אריג לא גזרו</span> איתמר נמי אמר רב הונא בריה דרב יהושע כל שהוא אריג לא גזרו ואיכא דאמרי אמר רב הונא בריה דרב יהושע חזינא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לאחוותי דלא קפדן עלייהו</span> מאי איכא בין הך לישנא ובין הך לישנא איכא בינייהו דטניפן להך לישנא דאמר כל שהוא אריג לא גזרו הני נמי ארוג ולהך לישנא דאמרת משום קפידא כיון דטניפא מקפד קפדא עלייהו תנן התם <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ואלו חוצצין באדם</span> חוטי צמר וחוטי פשתן והרצועות שבראשי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הבנות</span> ר' יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>של צמר ושל שער אין חוצצין</span> מפני שהמים באין בהן אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>וכולן בראשי הבנות שנינו</span> מתקיף לה רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>למעוטי מאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אילימא למעוטי</span> דצואר <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ודמאי</span> אילימא למעוטי דצמר השתא רך <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>על גבי קשה</span> חוצץ רך על גבי רך <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>מיבעיא</span> ואלא למעוטי דחוטי פשתן השתא קשה על גבי קשה חוצץ קשה על גבי רך מיבעיא אלא אמר רב יוסף היינו טעמא דרב הונא לפי שאין אשה חונקת את עצמה איתיביה אביי הבנות יוצאות בחוטין שבאזניהן אבל לא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='34'><span class='tlm-rsh' data-nro='35'>חבקין</span></span> שבצואריהן ואי אמרת אין אשה חונקת עצמה חבקין שבצואריהן אמאי לא אמר רבינ


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף נז,ב גמרא
pgu: נז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בקטלא עסקינן</span> דאשה חונקת את עצמה דניחא לה שתראה כבעלת בשר:  ר' יהודה אומר של צמר ושל שער אין חוצצין מפני שהמים באין בהן:  אמר רב יוסף אמר רב יהודה אמר שמואל הלכה כרבי יהודה בחוטי שער א``ל אביי הלכה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מכלל דפליגי</span> וכי תימא אי לאו דשמעינן מתנא קמא דאיירי בחוטי שער איהו נמי לא הוה מיירי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דילמא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כשם קאמר להו</span> כי היכי דמודיתו לי בחוטי שער אודו לי נמי בחוטי צמר איתמר אמר רב נחמן אמר שמואל מודים חכמים לרבי יהודה בחוטי שער תניא נמי הכי חוטי צמר חוצצין חוטי שער אין חוצצין ר' יהודה אומר של צמר ושל שער אין חוצצין אמר רב נחמן בר יצחק מתניתין נמי דיקא דקתני יוצאה אשה בחוטי שער בין משלה בין משל חברתה מני אילימא רבי יהודה אפילו חוטי צמר נמי אלא לאו רבנן היא וש``מ בחוטי שער לא פליגי ש``מ:  לא בטוטפת:  מאי טוטפת א``ר יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חומרתא דקטיפתא</span> א``ל אביי תהוי כקמיע מומחה ותשתרי אלא אמר רב יהודה משמיה דאביי אפוזיינו תניא נמי הכי יוצאה אשה בסבכה המוזהבת ובטוטפת ובסרביטין הקבועין בה איזו טוטפת ואיזו סרביטין א``ר אבהו טוטפת המוקפת לה מאזן לאזן סרביטין המגיעין לה עד לחייה אמר רב הונא עניות עושין אותן של מיני צבעונין עשירות עושין אותן של כסף ושל זהב:  ולא בכבול:  אמר רבי ינאי כבול זה איני יודע מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אי כבלא דעבדא תנן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אבל כיפה של צמר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שפיר דמי</span> או דילמא כיפה של צמר תנן וכ``ש כבלא דעבדא אמר רבי אבהו מסתברא כמ``ד כיפה של צמר תנן ותניא נמי הכי יוצאה אשה בכבול ובאיסטמא לחצר ר``ש בן אלעזר אומר אף בכבול לרה``ר כלל אמר רשב``א כל שהוא למטה מן ה<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שבכה</span> יוצאין בו כל שהוא למעלה מן השבכה אין יוצאין בו מאי איסטמא א``ר אבהו ביזיוני מאי ביזיוני אמר אביי אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='15'><span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כליא</span> פרוחי</span> ת``ר ג' דברים נאמרו באיסטמא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אין בה משום כלאים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ואינה מטמאה בנגעים</span> ואין יוצאין בה לרה``ר משום ר``ש אמרו א


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף נח,א גמרא
pgu: נח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אין בה משום עטרות כלות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ושמואל אמר</span> כבלא דעבדא תנן ומי אמר שמואל הכי והאמר שמואל יוצא העבד ב<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>חותם שבצוארו</span> אבל לא בחותם שבכסותו לא קשיא הא דעבד ליה רביה הא דעבד איהו לנפשיה במאי אוקימתא להא דשמואל דעבד ליה רביה בחותם שבכסותו אמאי לא דילמא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מיפסק</span> ומירתת ומיקפל ליה ומחית ליה אכתפיה כדרב יצחק בר יוסף דא``ר יצחק בר יוסף א``ר יוחנן היוצא בטלית מקופלת ומונחת לו על כתפיו בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חייב חטאת</span> וכי הא דא``ל שמואל לרב חיננא בר שילא כולהו רבנן דבי ריש גלותא לא ליפקו בסרבלי חתימי לבר מינך דלא קפדי עליך דבי ריש גלותא:  גופא אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>יוצא העבד בחותם שבצוארו</span> אבל לא בחותם שבכסותו תניא נמי הכי יוצא העבד בחותם שבצוארו אבל לא בחותם שבכסותו ורמינהו לא יצא העבד בחותם שבצוארו ולא בחותם שבכסותו זה וזה אין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מקבלין טומאה</span> ולא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>זוג</span> שבצוארו אבל יוצא הוא בזוג שבכסותו זה וזה מקבלין טומאה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לא תצא</span> בהמה לא בחותם שבצוארה ולא בחותם <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שבכסותה</span> ולא בזוג שבכסותה ולא בזוג שבצוארה זה וזה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אין מקבלין טומאה</span> לימא הא דעבד ליה רביה הא דעבד איהו לנפשיה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לא אידי ואידי דעבד ליה רביה</span> וכאן בשל מתכת וכאן בשל טיט וכדרב נחמן אמר רבה בר אבוה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דבר המקפיד עליו רבו</span> אין יוצאין בו דבר שאין מקפיד עליו יוצאין בו ה``נ <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מסתברא</span> מדקתני זה וזה אין מקבלין טומאה אי אמרת בשלמא של מתכת הני הוא דלא מקבלי טומאה הא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>כלים דידהו</span> מקבלי טומאה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אלא אי אמרת</span> בשל טיט תנן הני הוא דלא מקבלי טומאה הא כלים דידהו מקבלי טומאה והא תניא כלי אבנים <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כלי גללים</span> וכלי אדמה אין מקבלין טומאה לא מדברי תורה ולא מדברי סופרים אלא ש``מ של מתכת ש``מ:  אמר מר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ולא בזוג שבצוארו אבל יוצא הוא בזוג שבכסותו</span> זוג שבצוארו אמאי לא דילמא מיפסיק ואתא לאיתויי זוג שבכסותו נמי ליחוש דילמא מיפסיק ואתי לאיתויי הכא במאי עסקינן דמיחא ביה מומחא וכדרב הונא בריה דרב יהושע דאמר רב הונא בריה דרב יהושע כל שהוא ארוג <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לא גזרו</span>:  אמר מר לא תצא בהמה לא בחותם שבצוארה ולא בחותם שבכסותה ולא בזוג שבצוארה ולא בזוג שבכסותה זה וזה אין מקבלין טומאה וזוג דבהמה אין מקבלין טומאה ורמינהו זוג של בהמה טמא


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף נח,ב גמרא
pgu: נח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ושל דלת טהור</span>ה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>של דלת ועשאו לבהמה טמאה</span> של בהמה ועשאו לדלת אף על פי שחיברו לדלת וקבעו במסמרים טמא שכל הכלים יורדין לידי טומאתן במחשבה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אין</span> עולין מידי טומאתן אלא בשינוי מעשה לא קשיא הא דאית ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>עינבל</span> הא דלית ליה עינבל מה נפשך <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אי מנא הוא</span> אע``פ דלית ליה עינבל אי לאו מנא הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>עינבל משוי ליה מנא</span> אין כדר' שמואל בר נחמני א``ר יונתן דאמר ר' שמואל בר נחמני אמר ר' יונתן מנין למשמיע קול בכלי מתכות שהוא טמא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0431' data-rgl='23'> במדבר לא </span> כל דבר אשר יבא באש תעבירו באש אפי' דיבור יבא באש במאי אוקימתא בדלית ליה עינבל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אימא מציעתא</span> ולא בזוג שבצוארו אבל יוצא הוא בזוג שבכסותו וזה וזה מקבלין טומאה אי דלית ליה עינבל מי מקבלי טומאה ורמינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>העושה זגין למכתשת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ולעריסה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ולמטפחות ספרים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ולמטפחות תינוקות</span> יש להם עינבל טמאין אין להם עינבל טהורין ניטלו עינבליהן עדיין טומאתן עליהם ה``מ בתינוק דלקלא עבידי ליה אבל גדול תכשיט הוא ליה אע``ג דלית ליה עינבל:  אמר מר ניטלו עינבליהן עדיין טומאתן עליהן למאי חזו אמר אביי הואיל שה<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הדיוט</span> יכול להחזירו מתיב רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הזוג והעינבל חיבור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>וכי תימא</span> הכי קאמר אע``ג דלא מחבר כמאן דמחבר דמי והתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מספורת של פרקים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ואיזמל של רהיטני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חיבור לטומאה</span> ואין חיבור להזאה ואמרינן מה נפשך אי חיבור הוא אפילו להזאה ואי לא חיבור הוא אפילו לטומאה נמי לא ואמר רבה דבר תורה בשעת מלאכה חיבור בין לטומאה בין להזאה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>שלא בשעת מלאכה</span> אינו חיבור לא לטומאה ולא להזאה וגזרו על טומאה שלא בשעת מלאכה משום טומאה שהיא בשעת מלאכה ועל הזאה שהיא בשעת מלאכה משום הזאה שלא בשעת מלאכה אלא אמר רב


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף נט,א גמרא
pgu: נט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  הואיל וראוי להקישו על גבי חרס איתמר נמי אמר ר' יוסי בר' חנינא הואיל וראוי להקישו על גבי חרס ר' יוחנן אמר הואיל וראוי לגמע בו מים לתינוק ור' יוחנן לא בעי מעין מלאכה ראשונה והתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0315' data-rgl='12'> ויקרא טו </span> וכל כלי אשר ישב עליו וגו' יכול כפה סאה וישב עליה כפה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תרקב</span> וישב עליה יהא טמא תלמוד לומר אשר ישב עליו הזב מי שמיוחד לישיבה יצא זה שאומרים לו עמוד ונעשה מלאכתנו ר' אלעזר אומר במדרסות אומרים עמוד ונעשה מלאכתנו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ואין אומרים</span> בטמא מת עמוד ונעשה מלאכתנו ור' יוחנן אמר אף אומר בטמא מת עמוד ונעשה מלאכתנו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>איפוך קמייתא</span> ומאי חזית דאפכת קמייתא איפוך בתרייתא הא שמעינן ליה לרבי יוחנן דבעי מעין מלאכה ראשונה <דתניא> [דתנן] <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>סנדל של בהמה</span> של מתכת טמא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>למאי חזי</span> אמר רב ראוי לשתות בו מים במלחמה ור' חנינא אמר ראוי לסוך בו שמן במלחמה ור' יוחנן אמר בשעה שבורח מן הקרב <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מניחו ברגליו</span> ורץ על קוצין ועל הברקנים מאי בין רב לר' חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>איכא בינייהו דמאיס</span> בין ר' יוחנן לר' חנינא איכא בינייהו דיקיר:  ולא בעיר של זהב:  מאי בעיר של זהב רבה בר בר חנה א``ר יוחנן ירושלים דדהב


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף נט,ב גמרא
pgu: נט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כדעבד ליה רבי עקיבא לדביתהו ת``ר לא תצא אשה בעיר של זהב ואם יצתה חייבת חטאת דברי רבי מאיר וחכמים אומרים לא תצא ואם יצתה פטורה רבי אליעזר אומר יוצאה אשה בעיר של זהב לכתחלה במאי קמיפלגי ר``מ סבר משוי הוא ורבנן סברי תכשיט הוא דילמא שלפא ומחויא ליה ואתיא לאתויי ור``א סבר מאן דרכה למיפק בעיר של זהב אשה חשובה ואשה חשובה לא משלפא ומחויא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כלילא</span> רב אסר ושמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שרי</span> ד<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אניסכא</span> כולי עלמא לא פליגי דאסור כי פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דארוקתא</span> מר סבר אניסכא עיקר ומר סבר ארוקתא עיקר רב אשי מתני לקולא דארוקתא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כולי עלמא לא פליגי דשרי</span> כי פליגי דאניסכא מר סבר דילמא שלפא ומחויא ואתי לאתויי ומר סבר מאן דרכה למיפק בכלילא אשה חשובה ואשה חשובה לא שלפא ומחויא א``ל רב שמואל בר בר חנה לרב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בפירוש אמרת לן משמיה דרב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כלילא שרי</span> אמרו ליה לרב אתא גברא רבה אריכא לנהרדעא ומטלע ודרש כלילא שרי אמר מאן גברא רבה אריכא [דאיטלע] לוי ש``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>נח נפשיה דרבי אפס</span> ויתיב ר' חנינא ברישא ולא הוה ליה איניש ללוי למיתב גביה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וקאתי להכא</span> ודילמא נח נפשיה דרבי חנינא ור' אפס כדקאי קאי ולא הוה ליה איניש ללוי למיתב גביה וקאתי להכא אם איתא דרבי חנינא שכיב לוי לר' אפס מיכף הוה כייף ליה ותו דרבי חנינא לא סגי דלא מליך דכי הוה קא ניחא נפשיה דרבי אמר חנינא בר' חמא יתיב בראש וכתיב בהו בצדיקים<span class='tlm-sfr' data-chp='2722' data-rgl='28'> איוב כב </span> ותגזר אומר ויקם לך וגו' דרש לוי בנהרדעא כלילא שרי נפיק עשרין וארבע כלילי מכולה נהרדעא דרש רבה בר אבוה במחוזא כלילא שרי ונפקו תמני סרי כלילי מחדא מבואה אמר רב יהודה אמר רב שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>קמרא</span> שרי איכא דאמרי דארוקתא ואמר רב ספרא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מידי דהוה אטלית מוזהבת</span> ואיכא דאמרי דאניסכא ואמר רב ספרא מידי דהוה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אאבנט של מלכים</span> א``ל רבינא לרב אשי קמרא עילוי המיינא מאי א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תרי המייני קאמרת</span> אמר רב אשי האי רסוקא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אי אית ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מפרחייתא</span></span> שרי ואי לא אסיר:  ולא בקטלא:  מאי קטלא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מנקטא פארי</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>נזמים</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>נזמי האף</span>:  <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ולא בטבעת שאין עליה חותם</span>:  הא יש עליה חותם חייבת אלמא לאו תכשיט הוא ורמינהו תכשיטי נשים טמאים ואלו הן תכשיטי נשים קטלאות נזמים וטבעות וטבעת בין שיש עליה חותם בין שאין עליה חותם ונזמי האף ואמר רבי זירא לא קשיא הא ר' נחמיה הא רבנן דתניא היא של מתכת וחותמה של אלמוג <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>טמאה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>היא של אלמוג וחותמה של מתכת טהורה</span> ורבי נחמיה מטמא שהיה ר' נחמיה אומר בטבעת הלך אחר חותמה בעול הלך אחר סמלוני


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף ס,א גמרא
pgu: ס
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בקולב</span> הלך אחר מסמרותיו בסולם הלך אחר שליבותיו בערסי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הלך אחר שלשלותיו</span> וחכמים אומרים הכל הולך אחר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>המעמיד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>רבא אמר</span> לצדדים קתני יש עליה חותם תכשיט דאיש אין עליה חותם תכשיט דאשה רב נחמן בר יצחק אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>טומאה אשבת קרמית</span> טומאה<span class='tlm-sfr' data-chp='0431' data-rgl='51'> במדבר לא </span> כלי מעשה אמר רחמנא וכלי הוא שבת משום משוי אמר רחמנא אין עליה חותם תכשיט יש עליה חותם משוי:  ולא במחט שאינה נקובה:  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>למאי חזיא</span> אמר רב יוסף הואיל ואשה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אוגרת בה שערה</span> א``ל אביי ותהוי כבירית <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>טהורה</span> ותשתרי אלא תרגמא רב אדא נרשאה קמיה דרב יוסף הואיל ואשה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>חולקת</span> בה שערה בשבת למאי חזיא אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>טס של זהב יש לה על ראשה</span> בחול חולקת בה שערה בשבת מניחתה כנגד פדחתה


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף ס,א משנה
pgu: ס
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  לא יצא האיש ב<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>סנדל המסומר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ולא ביחיד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בזמן שאין ברגלו מכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ולא בתפילין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ולא בקמיע</span> בזמן <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שאינו מן המומחה</span> ולא בשריון ולא בקסדא ולא במגפיים ואם יצא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אינו חייב חטאת</span>


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף ס,א גמרא
pgu: ס
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>סנדל המסומר</span> מאי טעמא אמר שמואל שלפי <הגזרה> {השמד} היו והיו נחבאין במערה ואמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הנכנס יכנס</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>והיוצא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אל יצא</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>נהפך סנדלו</span> של אחד מהן כסבורין הם אחד מהן יצא וראוהו אויבים ועכשיו באין עליהן דחקו זה בזה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>והרגו זה את זה</span> יותר ממה שהרגו בהם אויבים רבי אילעאי בן אלעזר אומר במערה היו יושבין ושמעו קול מעל גבי המערה כסבורין היו שבאו עליהם אויבים דחקו זה בזה והרגו זה את זה יותר ממה שהרגו בהן אויבים רמי בר יחזקאל אמר בבהכ``נ היו יושבין ושמעו קול מאחורי בהכ``נ כסבורין היו שבאו עליהם אויבים דחקו זה בזה והרגו זה את זה יותר ממה שהרגו בהן אויבים באותה שעה אמרו אל יצא אדם בסנדל המסומר אי הכי בחול נמי ליתסר מעשה כי הוה בשבת הוה ביום טוב לישתרי אלמה תנ


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף ס,ב גמרא
pgu: ס
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <משלחין כלים בי``ט בין תפורין בין שאינן תפורין> אבל לא סנדל המסומר ולא מנעל שאינו תפור <בי``ט> בשבת מ``ט ד<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>איכא כינופיא</span> ביום טוב נמי איכא כינופיא תענית צבור איכא כינופיא ליתסר מעשה כי הוה בכינופיא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דאיסורא</span> הכא כינופיא דהתירא הוה ואפילו לר' חנינא בן עקיבא דאמר לא אסרו אלא בירדן ובספינה וכמעשה שהיה הני מילי ירדן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דשאני משאר נהרות</span> אבל י``ט ושבת כי הדדי נינהו דתנן אין בין י``ט לשבת אלא אוכל נפש בלבד א``ר יהודה אמר שמואל לא שנו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא לחזק</span> אבל לנוי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'><span class='tlm-rsh' data-nro='12'><span class='tlm-rsh' data-nro='14'><span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מותר</span></span></span></span> וכמה לנוי ר' יוחנן אמר חמש בזה וחמש בזה ור' חנינא אמר שבע בזה ושבע בזה א``ל ר' יוחנן לרב שמן בר אבא אסברא לך לדידי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שתים מכאן</span> ושתים מכאן ואחת ב<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>תרסיותיו</span> לר' חנינא ג' מכאן וג' מכאן ואחת בתרסיותיו מיתיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>סנדל הנוטה</span> עושה לו שבע דברי רבי נתן ורבי מתיר בי``ג בשלמא לרבי חנינא הוא דאמר כרבי נתן אלא רבי יוחנן דאמר כמאן הוא דאמר כר' נהוראי דתניא ר' נהוראי אומר ה' מותר ושבע אסור א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>איפה</span> לרבה בר בר חנה אתון תלמידי רבי יוחנן עבידו כר' יוחנן אנן נעביד כרבי חנינא בעא מיניה רב הונא מרב אשי חמש מהו א``ל אפילו ז' מותר ט' מאי א``ל אפילו ח' אסור בעא מיניה ההוא רצענא מרבי אמי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>תפרו מבפנים</span> מהו א``ל מותר ולא ידענא מ``ט אמר רב אשי ולא ידע מר מ``ט כיון דתפרו מבפנים הוי ליה מנעל בסנדל גזרו ביה רבנן במנעל לא גזרו ביה רבנן בעא מיניה ר' אבא בר זבדא מר' אבא בר אבינא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'><span class='tlm-rsh' data-nro='20'>עשאו</span></span> כמין כלבוס מהו א``ל מותר איתמר נמי אמר רבי יוסי בר' חנינא עשאו כמין כלבוס מותר א``ר ששת <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>חיפהו</span> כולו במסמרות כדי שלא תהא קרקע אוכלתו מותר תניא כוותיה דרב ששת לא יצא האיש בסנדל המסומר ולא יטייל מבית לבית אפילו ממטה למטה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אבל מטלטלין אותו</span> לכסות בו את הכלי ולסמוך בו כרעי המטה ור' אלעזר בר' שמעון <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אוסר</span> נשרו רוב ממסמרותיו ונשתייר בו ד' או ה' מותר ורבי מתיר עד שבע חיפהו בעור מלמטה וקבע לו מסמרות מלמעלה מותר עשאו כמין כלבוס או כמין טס או כמין יתד או שחיפהו כולו במסמרות כדי שלא תהא קרקע אוכלתו מותר הא גופה קשיא אמרת נשרו רוב מסמרותיו אע``ג דנשתיירו ביה טובא והדר תני ארבע או חמש אין טפי לא א``ר ששת לא קשיא כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שנגממו</span> כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>שנעקרו</span>:  ארבע או חמש מותר:  השתא חמש שרי ארבע מיבעיא א``ר חסדא ארבע מסנדל קטן וחמש מסנדל גדול:  ורבי מתיר עד שבע:  והתניא רבי מתיר עד שלש עשרה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>נוטה שאני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>השתא דאתית להכי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>לרבי יוחנן נמי</span> לא קשיא נוטה שאני אמר רב מתנה ואמרי לה אמר רב אחדבוי בר מתנה אמר רב מתנה אין הלכה כר' אלעזר בר' שמעון פשיטא יחיד ורבים הלכה כרבים מהו דתימא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מסתברא טעמא</span> דרבי אלעזר ברבי שמעון בהא קמ``ל אמר רבי חייא אי לאו דקרו לי <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>בבלאי שרי איסורי</span> שרינא ביה טובא וכמה בפומבדיתא אמרין עשרין וארבע בסורא אמרין עשרין ותרתין אמר רב נחמן בר יצחק וסימניך עד דאתא מפומבדיתא לסורא <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>חסר תרתי</span>:  ולא ביחיד בזמן שאין ברגלו מכה


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סא,א גמרא
pgu: סא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הא יש ברגלו מכה</span> נפיק בהי מינייהו נפיק אמר רב הונא באותה שיש בה מכה אלמא קסבר סנדל לשום צער עביד וחייא בר רב אמר באותה שאין בה מכה אלמא קסבר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לשום תענוג עביד</span> וזו שיש בה מכה מכתה מוכחת עליה ואף רבי יוחנן סבר לה להא דרב הונא דאמר ליה ר' יוחנן לרב שמן בר אבא הב לי מסנאי יהב ליה דימין אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עשיתו מכה</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דילמא</span> כחייא בר רב ס``ל והכי קאמר עשית של שמאל מכה ואזדא רבי יוחנן לטעמיה דאמר ר' יוחנן כתפילין כך מנעלין מה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תפילין בשמאל</span> אף מנעלין בשמאל מיתיבי כשהוא נועל נועל של ימין ואחר כך נועל של שמאל אמר רב יוסף השתא דתניא הכי ואמר רבי יוחנן הכי דעבד הכי עבד ודעבד הכי עבד אמר ליה אביי דילמא רבי יוחנן הא מתני' לא הוה שמיע ליה ואי הוה שמיע ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הוה הדר ביה</span> ואי נמי שמיע ליה וקסבר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אין הלכה</span> כאותה משנה אמר רב נחמן בר יצחק ירא שמים יוצא ידי שתיהן ומנו מר בריה דרבנא היכי עביד סיים דימיניה ולא קטר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וסיים דשמאליה וקטר</span> והדר קטר דימיניה אמר רב אשי חזינא לרב כהנא דלא קפיד תנו רבנן כשהוא נועל נועל של ימין ואחר כך נועל של שמאל כשהוא חולץ <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חולץ של שמאל</span> ואח``כ חולץ של ימין כשהוא רוחץ רוחץ של ימין ואח``כ רוחץ של שמאל כשהוא סך סך של ימין ואח``כ של שמאל והרוצה לסוך כל גופו סך ראשו תחילה מפני שהוא מלך על כל איבריו:  ולא בתפילין:  אמר רב ספרא לא תימא אליבא דמ``ד שבת לאו זמן תפילין הוא אלא אפילו למ``ד שבת זמן תפילין הוא לא יצא דילמא אתי לאיתויי ברה``ר ואיכא דמתני לה אסיפא ואם יצא אינו חייב חטאת אמר רב ספרא לא תימא אליבא דמ``ד שבת זמן תפילין הוא אלא אפילו למ``ד שבת לאו זמן תפילין הוא אינו חייב חטאת מ``ט דרך מלבוש עבידא:  ולא בקמיע בזמן שאינו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מן המומחה</span>:  אמר רב פפא לא תימא עד <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דמומחה גברא ומומחה קמיע</span> אלא כיון דמומחה גברא אף על גב דלא מומחה קמיע דיקא נמי דקתני ולא בקמיע בזמן שאינו מן המומחה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ולא קתני בזמן שאינו מומחה</span> ש``מ:  ת``ר איזהו קמיע מומחה כל שריפא ושנה ושלש אחד קמיע של כתב ואחד קמיע של עיקרין אחד חולה שיש בו סכנה ואחד חולה שאין בו סכנה לא ש<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>נכפה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אלא שלא יכפה</span> וקושר ומתיר אפילו ברה``ר ובלבד שלא יקשרנ


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סא,ב גמרא
pgu: סא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בשיר</span> ובטבעת ויצא בו ברשות הרבים משום מראית העין והתניא איזהו קמיע מומחה כל שריפא ג' בני אדם כאחד לא קשיא הא למחויי גברא הא למחויי קמיעא אמר רב פפא פשיטא לי תלת קמיע לתלת גברי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תלתא תלתא זימני</span> איתמחי גברא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ואתמחי קמיע</span> תלתא קמיע לתלתא גברי חד חד זימנא גברא איתמחי קמיעא לא איתמחי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>חד קמיע לתלתא גברי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>קמיעא איתמחי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>גברא לא איתמחי</span> בעי רב פפא תלתא קמיע לחד גברא מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>קמיעא ודאי לא איתמחי</span> גברא איתמחי או לא איתמחי מי אמרינן הא אסי ליה או דילמא מזלא דהאי גברא הוא דקא מקבל כתבא תיקו:  איבעיא להו קמיעין יש בהן משום קדושה או דילמא אין בהן משום קדושה למאי הילכתא אילימא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לאצולינהו</span> מפני הדליקה ת``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הברכות</span> והקמיעין אע``פ שיש בהן אותיות ו<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מענינות</span> הרבה שבתורה אין מצילין אותן מפני הדליקה ונשרפים במקומן אלא לענין גניזה ת``ש היה כתוב על ידות הכלים ועל כרעי המטה יגוד ויגנזנו אלא ליכנס בהן בבית הכסא מאי יש בהן קדושה ואסיר או דילמא אין בהן קדושה ושרי ת``ש ולא בקמיע בזמן שאינו מן המומחה הא מן המומחה נפיק ואי אמרת קמיעין יש בהן משום קדושה זמנין דמיצטריך לבית הכסא ואתי לאיתויינהו ד' אמות ברה``ר הכא במאי עסקינן בקמיע של עיקרין והתניא אחד קמיע של כתב ואחד קמיע של עיקרין אלא הכא במאי עסקינן בחולה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שיש בו סכנה</span> והתניא אחד חולה שיש בו סכנה ואחד חולה שאין בו סכנה אלא כיון דמסי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אף על גב דנקיט ליה בידיה</span> נמי שפיר דמ


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סב,א גמרא
pgu: סב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  והתניא רבי אושעיא אומר ובלבד <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שלא יאחזנו</span> בידו ויעבירנו ארבע אמות ברשות הרבים [אלא] הכא במאי עסקינן במחופה עור והרי תפילין דמחופה עור ותניא הנכנס לבית הכסא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>חולץ תפילין</span> ברחוק ארבע אמות ונכנס התם משום שי``ן דאמר אביי שי``ן של תפילין הלכה למשה מסיני ואמר אביי ד' של תפילין הלכה למשה מסיני ואמר אביי יו``ד של תפילין הלכה למשה מסיני:  ולא בשריון ולא בקסדא ולא במגפיים:  שריון <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>זרדא</span> קסדא אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>סנוארתא</span> מגפיים אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>פזמקי</span>


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סב,א משנה
pgu: סב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  לא תצא אשה במחט הנקובה ולא בטבעת שיש עליה חותם ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בכוליאר</span> ולא בכובלת ולא בצלוחית של <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פלייטון</span> ואם יצתה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חייבת חטאת</span> דברי ר' מאיר וחכמים פוטרין בכובלת ובצלוחית של פלייטון


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סב,א גמרא
pgu: סב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אמר עולא וחילופיהן באיש</span> אלמא קסבר עולא כל מידי דחזי לאיש לא חזי לאשה ומידי דחזי לאשה לא חזי לאיש מתיב רב יוסף הרועים יוצאין <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בשקין</span> ולא הרועים בלבד אמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אלא כל אדם</span> אלא שדרכן של הרועים לצאת בשקין [אלא] אמר רב יוסף קסבר עולא נשים עם בפני עצמן הן איתיביה אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>המוצא תפילין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מכניסן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>זוג זוג</span> אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>הא</span>יש <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ואחד האשה</span> ואי אמרת נשים עם בפני עצמן הן והא מצות עשה שהזמן גרמא הוא וכל מצות עשה שהזמן גרמא נשים פטורות התם קסבר ר``מ לילה זמן תפילין הוא ושבת זמן תפילין הוא הוה ליה מצות עשה שלא הזמן גרמא וכל מצות עשה שלא הזמן גרמא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נשים חייבות</span> והא הוצאה כלאחר יד היא אמר רבי ירמיה באשה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>גזברית</span> עסקינן אמר רבה <בר בר חנה אמר רבי יוחנן> תרצת אשה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>איש מאי איכא למימר</span> אלא אמר רבא פעמים שאדם נותן לאשתו טבעת שיש עליה חותם להוליכה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לקופסא</span> ומניחתה בידה עד שמגעת לקופסא ופעמים שהאשה נותנת לבעלה טבעת שאין עליה חותם להוליכה אצל אומן לתקן ומניחה בידו עד שמגיע אצל אומן:  ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בכוליאר</span> ולא בכובלת:  מאי כוליאר א``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מכבנתא</span> כובלת אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>חומרתא דפילון</span> וכן אמר רב אסי חומרתא דפילון ת``ר לא תצא בכובלת ואם יצתה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חייבת חטאת</span> דברי ר``מ וחכמים אומרים לא תצא ואם יצתה פטורה רבי אליעזר אומר יוצאה אשה בכובלת לכתחלה במאי קמיפלגי רבי מאיר סבר משאוי הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ורבנן סברי תכשיט הוא</span> ודילמא שלפא ומחויא ואתיא לאיתוייה ורבי אליעזר סבר מאן דרכה למירמיה אשה שריחה רע אשה שריחה רע לא שלפא ומחויא ולא אתיא לאתוייה ארבע אמות ברשות הרבים <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>והתניא ר' אליעזר פוטר</span> בכובלת ובצלוחית של <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פלייטון</span> לא קשיא הא כי קאי אדרבי מאיר הא כי קאי אדרבנן כי קאי אדרבי מאיר דאמר חייב חטאת אמר ליה פטור כי קאי אדרבנן דאמרי פטור אבל אסור אמר איהו מותר לכתחל


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סב,ב גמרא
pgu: סב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ומאי ר' מאיר דתניא לא תצא אשה במפתח שבידה ואם יצאת חייבת חטאת דברי רבי מאיר רבי אליעזר פוטר בכובלת ובצלוחית של פלייטון כובלת מאן דכר שמה חסורי מחסרא והכי קתני וכן בכובלת וכן בצלוחית של פלייטון לא תצא ואם יצאה חייבת חטאת דברי רבי מאיר רבי אליעזר פוטר בכובלת ובצלוחית של פלייטון במה דברים אמורים כשיש בהם בושם אבל אין בהם בושם חייבת אמר רב אדא בר אהבה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>זאת אומרת</span> המוציא אוכלין פחות מכשיעור בכלי חייב דהא אין בה בושם כפחות מכשיעור בכלי דמי וקתני חייבת רב אשי אמר בעלמא אימא לך פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ושאני הכא</span> דליתיה לממשא כלל: <span class='tlm-sfr' data-chp='1506' data-rgl='6'> עמוס ו </span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ראשית שמנים</span> ימשחו אמר רב יהודה אמר שמואל זה פלייטון מתיב רב יוסף אף על פלייטון <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>גזר</span> רבי יהודה בן בבא ולא הודו לו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואי אמרת</span> משום תענוג אמאי לא הודו לו אמר ליה אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ולטעמיך הא דכתיב</span><span class='tlm-sfr' data-chp='1506' data-rgl='6'> עמוס ו </span> השותים במזרקי יין ר' אמי ור' אסי חד אמר קנישקנין וחד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שמזרקין</span> כוסותיהן זה לזה הכי נמי דאסיר והא רבה בר רב הונא איקלע לבי ריש גלותא ושתה בקנישקנין ולא אמר ליה ולא מידי אלא כל מידי דאית ביה תענוג ואית ביה שמחה גזרו רבנן אבל מידי דאית ביה תענוג ולית ביה שמחה לא גזרו רבנן: <span class='tlm-sfr' data-chp='1506' data-rgl='4'> עמוס ו </span> השוכבים על מטות שן וסרוחים על ערשותם אמר רבי יוסי ברבי חנינא מלמד שהיו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>משתינין</span> מים בפני מטותיהן ערומים מגדף בה ר' אבהו אי הכי היינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1506' data-rgl='7'> עמוס ו </span> לכן עתה יגלו בראש גולים משום דמשתינין מים בפני מטותיהם ערומים יגלו בראש גולים אלא א``ר אבהו אלו בני אדם שהיו אוכלים ושותים זה עם זה ודובקין מטותיהן זו בזו ומחליפין נשותיהן זה עם זה ומסריחין ערסותם בשכבת זרע שאינו שלהן א``ר אבהו ואמרי לה במתניתא תנא ג' דברים מביאין את האדם <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לידי עניות</span> ואלו הן המשתין מים בפני מטתו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ערום</span> ומזלזל בנטילת ידים ושאשתו מקללתו בפניו המשתין מים בפני מטתו ערום אמר רבא לא אמרן אלא דמהדר אפיה לפורייה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אבל לבראי לית לן בה</span> ומהדר אפיה לפורייה נמי לא אמרן אלא לארעא אבל במנא לית לן בה ומזלזל בנטילת ידים אמר רבא לא אמרן אלא דלא משא ידיה כלל אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>משא ולא משא</span> לית לן בה ולאו מלתא היא דאמר רב חסדא אנא משאי מלא חפני מיא ויהבו לי מלא חפני טיבותא ושאשתו מקללתו בפניו אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>על עסקי תכשיטיה</span> וה``מ הוא דאית ליה ולא עביד:  דרש רבא בריה דרב עילאי מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl='16'> ישעיהו ג </span> ויאמר ה' יען כי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>גבהו</span> בנות ציון שהיו מהלכות בקומה זקופה ותלכנה נטויות גרון שהיו מהלכות עקב בצד גודל ומשקרות עינים דהוה מלאן כוחלא לעינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ומרמזן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הלוך <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>וטפוף</span> שהיו מהלכות ארוכה בצד קצרה</span><span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl=''> ישעיהו ג </span> וברגליהן <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>תעכסנה</span> אמר רב יצחק דבי רבי אמי מלמד שמטילות מור ואפרסמון במנעליהן ומהלכות בשוקי ירושלים וכיון שמגיעות אצל בחורי ישראל בועטות בקרקע ומתיזות עליהם ומכניסות בהן יצר הרע כארס <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>בכעוס</span> מאי פורענותיהם כדדריש רבה בר עולא<span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl='24'> ישעיהו ג </span> והיה תחת בושם מק יהיה מקום שהיו מתבשמות בו נעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>נמקים</span> נמקים<span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl='24'> ישעיהו ג </span> ותחת חגורה נקפה מקום שהיו חגורות ב<span class='tlm-rsh' data-nro='29'>צלצול</span> נעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>נקפים</span> נקפים<span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl='24'> ישעיהו ג </span> ותחת מעשה מקשה קרחה מקום שהיו <span class='tlm-rsh' data-nro='31'><span class='tlm-rsh' data-nro='32'>מתקשטות</span></span> בו נעשה קרחים קרחים<span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl='24'> ישעיהו ג </span> ותחת <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>פתיגיל</span> מחגורת שק פתחים המביאין לידי גילה יהיו למחגורת שק<span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl='24'> ישעיהו ג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>כי תחת יופי</span> אמר רבא היינו דאמרי אינשי חלופי שופרא <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>כיבא</span><span class='tlm-sfr' data-chp='1003' data-rgl=''> ישעיהו ג </span> <וספח> [ושפח] ה' קדקוד בנות ציון אמר רבי יוסי ברבי חנינא מלמד שפרחה בהן צרעת כתיב הכא ושפח וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0314' data-rgl=''> ויקרא יד </span> לשאת ולספחת וה' <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>פתהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>יערה</span> רב ושמואל חד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>שנשפכו כקיתון</span> וחד אמר שנעשו פתחיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>כיער</span> אמר רב יהודה אמר רב אנשי ירושלים <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>אנשי שחץ</span> היו אדם אומר לחברו במה <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>סעדת</span> היום ב<span class='tlm-rsh' data-nro='42'><span class='tlm-rsh' data-nro='44'>פת עמילה</span></span> או בפת <span class='tlm-rsh' data-nro='43'>שאינה עמילה</span> ביין <span class='tlm-rsh' data-nro='45'>גורדלי</span> א


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סג,א גמרא
pgu: סג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ביין חרדלי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>במסב רחב</span> או במסב <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>קצר</span> ב<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>חבר טוב</span> או בחבר רע א``ר חסדא וכולן לזנות אמר רחבה אמר רבי יהודה עצי ירושלים של קינמון היו ובשעה שהיו מסיקין מהן ריחן נודף בכל ארץ ישראל ומשחרבה ירושלים נגנזו ולא נשתייר אלא כשעורה ומשתכח בגזאי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דצימצמאי מלכתא</span>


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סג,א משנה
pgu: סג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  לא יצא האיש לא בסייף ולא בקשת ולא בתריס ולא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>באלה</span> ולא ברומח ואם יצא חייב חטאת רבי אליעזר אומר תכשיטין הן לו וחכ``א אינן אלא לגנאי שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1002' data-rgl='4'> ישעיהו ב </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וכתתו חרבותם</span> לאתים וחניתותיהם למזמרות ולא ישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בירית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>טהורה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ויוצאין בה</span> בשבת כבלים טמאים ואין יוצאין בהן בשבת


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סג,א גמרא
pgu: סג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>באלה</span> קולפא:  ר' אליעזר אומר תכשיטין הן לו:  תניא אמרו לו לרבי אליעזר וכי מאחר דתכשיטין הן לו מפני מה הן בטלין לימות המשיח אמר להן לפי שאינן צריכין שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1002' data-rgl='4'> ישעיהו ב </span> לא ישא גוי אל גוי חרב ותהוי לנוי בעלמא אמר אביי מידי דהוה א<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שרגא בטיהרא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ופליגא</span> דשמואל דאמר שמואל אין בין העולם הזה לימות המשיח אלא שיעבוד <גליות> {מלכיות} בלבד שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0515' data-rgl='11'> דברים טו </span> כי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא יחדל</span> אביון מקרב הארץ <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מסייע ליה</span> לרבי חייא בר אבא דא``ר חייא בר אבא כל הנביאים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לא נתנבאו</span> אלא לימות המשיח אבל לעולם הבא<span class='tlm-sfr' data-chp='1064' data-rgl='3'> ישעיהו סד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>עין לא ראתה</span> אלהים זולתך ואיכא דאמרי אמרו לו לר' אליעזר וכי מאחר דתכשיטין הן לו מפני מה הן בטלין לימות המשיח אמר להן אף לימות המשיח אינן בטלין היינו דשמואל ופליגא דר' חייא בר אבא א``ל אביי לרב דימי ואמרי לה לרב אויא ואמרי לה רב יוסף לרב דימי ואמרי לה לרב אויא ואמרי לה אביי לרב יוסף מ``ט דר``א דאמר תכשיטין הן לו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2645' data-rgl='4'> תהילים מה </span> חגור חרבך על ירך גבור הודך <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>והדרך</span> א``ל רב כהנא למר בריה דרב הונא האי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בדברי תורה כתיב</span> א``ל אין מקרא יוצא מידי פשוטו א``ר כהנא כד הוינא בר תמני סרי שנין והוה גמירנא ליה לכוליה <הש``ס> {תלמודא} ולא הוה ידענא דאין מקרא יוצא מידי פשוטו עד השתא מאי קמ``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דליגמר איניש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>והדר ליסבר</span>:  סימן זרות:  א``ר ירמיה א``ר אלעזר שני תלמידי חכמים <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>המחדדין</span> זה לזה בהלכה הקב``ה מצליח להם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2645' data-rgl='5'> תהילים מה </span> והדרך צלח אל תקרי והדרך אלא וחדדך ולא עוד אלא שעולין לגדולה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2645' data-rgl='5'> תהילים מה </span> צלח רכב יכול אפילו שלא לשמה תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='2645' data-rgl='5'> תהילים מה </span> על דבר אמת יכול אם הגיס דעתו ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='2645' data-rgl='5'> תהילים מה </span> וענוה צדק ואם עושין כן זוכין לתורה שניתנה בימין שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2645' data-rgl='5'> תהילים מה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ותורך</span> נוראות ימינך רב נחמן בר יצחק אמר זוכין לדברים שנאמרו בימינה של תורה דאמר רבא בר רב שילא ואמרי לה אמר רב יוסף בר חמא א``ר ששת מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2803' data-rgl='16'> משלי ג </span> אורך ימים בימינה בשמאלה עושר וכבוד אלא בימינה אורך ימים איכא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>עושר וכבוד ליכא</span> אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>למיימינין</span> בה אורך ימים איכא וכ``ש עושר וכבוד למשמאילים בה עושר וכבוד איכא אורך ימים ליכא א``ר ירמיה אמר ר' שמעון בן לקיש שני תלמידי חכמים <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>הנוחין זה לזה</span> בהלכה הקדוש ברוך הוא מקשיב להן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2403' data-rgl='16'> מלאכי ג </span> אז נדברו יראי ה' וגו' אין דיבור אלא נחת שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2647' data-rgl='4'> תהילים מז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ידבר עמים תחתינו</span> מאי ולחושבי שמו א``ר אמי אפילו חישב לעשות מצוה ונאנס ולא עשאה מעלה עליו הכתוב כאילו עשאה א``ר חיננא בר אידי כל העושה מצוה כמאמרה אין מבשרין אותו בשורות רעות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3108' data-rgl='5'> קוהלת ח </span> שומר מצוה לא ידע דבר רע א``ר אסי ואיתימא ר' חנינא אפילו הקב``ה גוזר גזירה הוא מבטלה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3108' data-rgl='4'> קוהלת ח </span> באשר דבר מלך שלטון <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ומי יאמר לו מה תעשה</span> וסמיך ליה שומר מצוה לא ידע דבר רע אמר רבי אבא אמר רבי שמעון בן לקיש שני תלמידי חכמים המקשיבים זה לזה בהלכה הקדוש ב``ה שומע לקולן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3008' data-rgl='13'> שיר השירים ח </span> היושבת <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>בגנים</span> חברים מקשיבים לקולך השמיעני ואם אין עושין כן גורמין לשכינה שמסתלקת מישראל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3008' data-rgl='14'> שיר השירים ח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>ברח דודי</span> ודמה וגו' אמר רבי אבא א``ר שמעון בן לקיש שני ת``ח <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>המדגילים</span> זה לזה בהלכה הקדוש ברוך הוא אוהבן שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3002' data-rgl='4'> שיר השירים ב </span> ודגלו עלי אהבה אמר רבא והוא דידעי <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>צורתא</span> דשמעתא והוא דלית להו רבה במתא למיגמר מיניה <א``ר> [ואמר רבי] אבא א``ר שמעון בן לקיש <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>גדול המלוה</span> יותר מן העושה צדקה ומטיל בכיס יותר מכולן <א``ר> [ואמר רבי] אבא אמר ר' שמעון בן לקיש אם תלמיד חכם נוקם ונוטר כנחש הוא חגריהו על מתניך אם עם הארץ הוא חסיד <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>אל תדור בשכונתו</span> אמר רב כהנא אמר רבי שמעון בן לקיש ואמרי לה אמר רב אסי אמר <ריש לקיש> [ר' שמעון בן לקיש] ואמרי לה אמר רבי אבא אמר רבי שמעון בן לקיש כל המגדל כלב רע בתוך ביתו <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>מונע חסד</span> מתוך ביתו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2706' data-rgl=''> איוב ו </span> למ


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סג,ב גמרא
pgu: סג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מרעהו</span> חסד שכן בלשון יונית קורין לכלב למס רב נחמן בר יצחק אמר אף פורק ממנו יראת שמים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2706' data-rgl='14'> איוב ו </span> ויראת שדי יעזוב ההיא איתתא דעיילא לההוא ביתא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>למיפא</span> נבח בה כלבא איתעקר ולדה אמר לה מרי דביתא לא תידחלי ד<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שקילי ניביה</span> ושקילין טופריה אמרה ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שקולא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>טיבותיך</span> ושדיא אחיזרי כבר נד ולד אמר רב הונא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3111' data-rgl='9'> קוהלת יא </span> שמח בחור בילדותך ויטיבך לבך בימי בחורותיך והלך בדרכי לבך ובמראה עיניך ודע כי על כל אלה יביאך האלהים במשפט <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>עד כאן</span> דברי יצר הרע מכאן ואילך דברי יצר טוב ריש לקיש אמר עד כאן לדברי תורה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מכאן ואילך למעשים טובים</span>:  בירית טהורה:  אמר רב יהודה בירית זו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אצעדה</span> מתיב רב יוסף בירית טהורה ויוצא בה בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואילו אצעדה טמאה היא</span> ה``ק בירית <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>תחת אצעדה</span> עומדת יתיב רבין ורב הונא קמיה דרב ירמיה ויתיב רב ירמיה וקא מנמנם ויתיב רבין וקאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בירית באחת</span> כבלים בשתים א``ל רב הונא אלו ואלו בשתים ומטילין שלשלת ביניהן ונעשו כבלים ושלשלת שבו משויא ליה מנא וכ``ת כרבי שמואל בר נחמני דאמר רבי שמואל בר נחמני א``ר יוחנן מניין ל<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>משמיע קול בכלי מתכות</span> שהוא טמא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0431' data-rgl='23'> במדבר לא </span> כל דבר אשר יבא באש אפילו דיבור במשמע בשלמא התם קא בעו לה לקלא וקעביד מעשה הכא מאי מעשה קעביד הכא נמי קא עביד מעשה דאמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן משפחה אחת היתה בירושלים שהיו פסיעותיהן גסות והיו בתולותיהן נושרות עשו להן כבלים והטילו שלשלת ביניהן שלא יהיו פסיעותיהן גסות ולא היו בתולותיהן נושרות איתער בהו ר' ירמיה אמר להו יישר וכן א``ר יוחנן כי אתא רב דימי א``ר יוחנן מניין לאריג כל שהוא שהוא טמא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מציץ</span> א``ל אביי וציץ אריג הוא והתניא ציץ כמין טס של זהב ורוחב שתי אצבעות ומוקף מאוזן לאוזן וכתוב עליו בב' שיטין יו``ד ה``א למעלה וקודש למ``ד למטה ואמר ר' אליעזר בר' יוסי אני ראיתיו בעיר רומי וכתוב קדש לה' בשיטה אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כי סליק רב דימי לנהרדעא</span> שלח להו דברים שאמרתי לכם טעות הם בידי ברם כך אמרו משום רבי יוחנן מניין לתכשיט כ``ש שהוא טמא מציץ ומניין לאריג כ``ש שהוא טמא<span class='tlm-sfr' data-chp='0311' data-rgl=''> ויקרא יא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>מאו בגד</span> תנו רבנן אריג כ``ש טמא ותכשיט כ``ש טמא אריג ותכשיט כ``ש טמא מוסף שק על הבגד שטמא משום אריג אמר רבא אריג כל שהוא טמא מאו בגד תכשיט כל שהוא טמא מציץ <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אריג ותכשיט כל שהוא</span> טמא<span class='tlm-sfr' data-chp='0431' data-rgl='30'> במדבר לא </span> מכל כלי מעשה א``ל ההוא מרבנן לרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ההוא במדין כתיב</span> א``ל גמ


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סד,א גמרא
pgu: סד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כלי כלי</span> מהתם:  מוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שק</span> על הבגד שטמא משום אריג:  אטו בגד לאו אריג הוא הכי קאמר מוסף שק על הבגד אף על פי שאינו אריג טמא למאי חזי אמר רבי יוחנן שכן עני קולע שלש נימין <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ותולה בצואר בתו</span> תנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0311' data-rgl=''> ויקרא יא </span> שק <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אין לי אלא שק</span> מניין לרבות את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>קילקלי</span> ואת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חבק</span> ת``ל או שק יכול שאני מרבה את החבלים ואת המשיחות ת``ל שק מה שק טווי ואריג אף כל טווי ואריג הרי הוא אומר במת<span class='tlm-sfr' data-chp='0431' data-rgl='20'> במדבר לא </span> וכל כלי עור וכל מעשה עזים וגו' תתחטאו לרבות הקילקלי ואת החבק יכול שאני מרבה את החבלים ואת המשיחות ודין הוא טימא בשרץ וטימא במת מה כשטימא בשרץ לא טימא אלא טווי ואריג אף כשטימא במת לא טימא אלא טווי ואריג <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הן</span> אם היקל בטמא שרץ שהיא קלה נקיל בטומאת המת שהיא חמורה תלמוד לומר בגד ועור בגד ועור לגזירה שוה נאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0311' data-rgl=''> ויקרא יא </span> בגד ועור בשרץ ונאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0431' data-rgl=''> במדבר לא </span> בגד ועור במת מה בגד ועור האמור בשרץ לא טימא אלא טווי ואריג אף בגד ועור האמור במת לא טימא אלא טווי ואריג ומה בגד ועור האמור במת טמא כל מעשה עזים אף בגד ועור האמור בשרץ טמא כל מעשה עזים אין לי אלא דבר הבא מן העזים מנין לרבות דבר הבא מזנב הסוס ומזנב הפרה תלמוד לומר או שק והא אפיקתיה לקילקלי וחבק הני מילי מקמי דליתיה ג``ש השתא דאתי גזירה שוה אייתור ליה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אין לי אלא בשרץ</span> בטומאת מת מניין ודין הוא טימא במת וטימא בשרץ מה כשטימא בשרץ עשה דבר הבא מזנב הסוס ומזנב הפרה כמעשה עזים אף כשטימא במת עשה דבר הבא מזנב הסוס ומזנב הפרה כמעשה עזים הן אם הרבה בטומאת ערב <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שהיא מרובה</span> נרבה בטומאת שבעה שהיא מועטת תלמוד לומר בגד ועור בגד ועור לגזירה שוה נאמר בגד ועור בשרץ ונאמר בגד ועור במת מה בגד ועור האמור בשרץ עשה דבר הבא מזנב הסוס ומזנב הפרה כמעשה עזים אף בגד ועור האמור במת עשה דבר הבא מזנב הסוס ומזנב הפרה כמעשה עזים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מופנה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>דאי לאו מופנה</span> איכא למיפרך מה לשרץ שכן מטמא בכעדשה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לאי</span> אפנויי מופני מכדי שרץ איתקש לשכבת זרע דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0322' data-rgl='4'> ויקרא כב </span> איש אשר תצא ממנו שכבת זרע וסמיך ליה איש אשר יגע בכל שרץ <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>וכתיב ביה בשכבת זרע</span> וכל בגד וכל עור אשר יהיה עליו שכבת זרע בגד ועור דכתב רחמנא בשרץ למה לי שמע מינה לאפנויי ואכתי מופנה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מצד אחד</span> הוא הניחא למאן דאמר מופנה מצד אחד למידין ואין משיבין <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אלא למאן דאמר למידין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ומשיבין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מאי איכא למימר</span> דמת נמי אפנויי מופנה מכדי מת אתקש לשכבת זרע דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0322' data-rgl='4'> ויקרא כב </span> והנוגע בכל טמא נפש או איש אשר תצא ממנו שכבת זרע וכתיב בשכבת זרע וכל בגד וכל עור בגד ועור דכתב רחמנא במת למה לי ש``מ לאפנויי: <span class='tlm-sfr' data-chp='0431' data-rgl='50'> במדבר לא </span> ונקרב את קרבן ה' איש אשר מצא כלי זהב אצעדה וצמיד טבעת עגיל וכומז א``ר אלעזר עגיל זה <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>דפוס של דדין</span> כומז זה דפוס של בית הרחם אמר רב יוסף אי הכי היינו דמתרגמינן מחוך דבר המביא לידי <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>גיחוך</span> אמר ליה רבה מגופיה דקרא ש``מ כומז כאן מקום זימה: <span class='tlm-sfr' data-chp='0431' data-rgl='14'> במדבר לא </span> ויקצוף משה על פקודי החיל אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה אמר להן משה לישראל שמא חזרתם <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>לקלקולכם</span> הראשון אמרו לו <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>לא נפקד</span> ממנו איש אמר להן אם כן כפרה למה אמרו לו אם מידי עבירה יצאנו מידי הרהור לא יצאנו מיד ונקרב את קרבן ה' תנא דבי רבי ישמעאל מפני מה הוצרכו ישראל שבאותו הדור כפרה מפנ


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סד,ב גמרא
pgu: סד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שזנו</span> עיניהם מן הערוה אמר רב ששת מפני מה מנה הכתוב <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>תכשיטין שבחוץ</span> עם <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>תכשיטין שבפנים</span> לומר לך כל המסתכל באצבע קטנה של אשה כאילו מסתכל במקום התורפה


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סד,ב משנה
pgu: סד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  יוצאה אשה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בחוטי שער</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בין משלה</span> בין משל חבירתה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בין משל בהמה</span> ובטוטפת ובסרביטין בזמן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שהן תפורין</span> בכבול ובפאה נכרית <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לחצר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>במוך שבאזנה</span> ובמוך <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שבסנדלה</span> ובמוך שהתקינה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לנדתה</span> בפילפל וב<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>גלגל מלח</span> וכל דבר שניתן לתוך פיה ובלבד שלא תתן לכתחלה בשבת ואם נפל לא תחזיר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שן תותבת</span> שן של זהב <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>רבי מתיר</span> וחכמים אוסרים


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סד,ב גמרא
pgu: סד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  וצריכא דאי אשמעינן דידה משום <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>דלא מאיס</span> אבל חבירתה דמאיס אימא לא ואי אשמעינן דחבירתה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דבת מינה הוא</span> אבל דבהמה לאו בר מינה הוא אימא לא צריכא תנא ובלבד שלא תצא ילדה בשל זקנה וזקנה בשל ילדה בשלמא זקנה בשל ילדה שבח הוא לה אלא ילדה בשל זקנה אמאי גנאי הוא לה איידי דתנא זקנה בשל ילדה תנא נמי ילדה בשל זקנה:  בכבול ובפאה נכרית <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לחצר</span>:  אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כל שאסרו חכמים</span> לצאת בו לרה``ר אסור לצאת בו לחצר חוץ מכבול ופאה נכרית רבי ענני בר ששון משמיה דר' ישמעאל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>הכל ככבול</span> תנן בכבול ובפאה נכרית לחצר <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>בשלמא לרב ניחא</span> אלא לרבי ענני בר ששון קשיא רבי ענני בר ששון משמיה דמאן קאמר ליה משמיה דרבי ישמעאל בר יוסי רבי ישמעאל בר יוסי תנא הוא ופליג ורב מאי שנא הני אמר עולא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>כדי שלא תתגנה</span> על בעלה <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>כדתניא</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0315' data-rgl='33'> ויקרא טו </span> והדוה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>בנדתה</span> זקנים הראשונים אמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>שלא תכחול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>ולא תפקוס</span> ולא תתקשט בבגדי צבעונין עד שבא ר``ע ולימד אם כן אתה מגנה על בעלה ונמצא בעלה מגרשה אלא מה ת``ל והדוה בנדתה בנדתה תהא <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>עד שתבא במים</span> אמר רב יהודה אמר רב כל מקום שאסרו חכמים מפני מראית העין אפילו בחדרי חדרים אסור תנן ולא בזוג אע``פ שפקוק <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>ותניא</span> אידך פוקק לה זוג בצוארה ומטייל עמה בחצר תנאי היא דתני


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סה,א גמרא
pgu: סה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שוטחן בחמה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אבל לא כנגד העם</span> רבי אליעזר ורבי שמעון <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אוסרין</span>:  ובמוך שבאזנה:  תני רמי בר יחזקאל והוא שקשור באזנה:  ובמוך שבסנדלה:  תני רמי בר יחזקאל והוא שקשור לה בסנדלה:  ובמוך שהתקינה לה לנדתה:  סבר רמי בר חמא למימר והוא שקשורה לה בין יריכותיה אמר רבא אע``פ שאינו קשור לה כיון דמאיס לא אתיא לאיתויי בעא מיניה רבי ירמיה מרבי אבא עשתה לה בית יד מהו א``ל מותר איתמר [נמי] אמר רב נחמן בר אושעיא א``ר יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>עשתה לה בית יד מותר</span> רבי יוחנן נפיק בהו לבי מדרשא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וחלוקין עליו חבריו</span> רבי ינאי נפיק בהו לכרמלית וחלוקין עליו כל דורו והתני רמי בר יחזקאל והוא שקשור לה באזנה לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הא דמיהדק</span> הא דלא מיהדק:  בפלפל ובגלגל מלח:  פלפל לריח הפה גלגל מלח <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לדורשיני</span>:  וכל דבר שנותנת לתוך פיה:  <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>זנגבילא</span> אי נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דרצונא</span>:  שן תותבת שן של זהב רבי מתיר וחכמים אוסרין:  א``ר זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לא שנו</span> אלא של זהב אבל בשל כסף דברי הכל מותר תניא נמי הכי בשל כסף ד``ה מותר של זהב רבי מתיר וחכמים אוסרין אמר אביי רבי ור' אליעזר ור' שמעון בן אלעזר כולהו סבירא להו דכל מידי דמיגניא ביה לא אתיא לאחויי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>רבי הא דאמרן</span> ר' אליעזר דתניא ר' אליעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>פוטר בכובלת</span> ובצלוחית של פלייטון ר' שמעון בן אלעזר דתניא כלל אמר רבי שמעון בן אלעזר כל שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>למטה מן הסבכה</span> יוצאה בו למעלה מן הסבכה אינה יוצאה בו


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סה,א משנה
pgu: סה
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  יוצאה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>סלע</span> שעל ה<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>צינית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>הבנות קטנות</span> יוצאות בחוטין ואפי' בקיסמין שבאזניהם <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ערביות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>יוצאות רעולות</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מדיות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>פרופות</span> וכל אדם אלא שדברו חכמים בהוה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>פורפת</span> על האבן ועל האגוז ועל המטבע <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ובלבד שלא תפרוף לכתחלה בשבת</span>


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סה,א גמרא
pgu: סה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>צינית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>בת ארעא</span> ומאי שנא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>סלע</span> אילימא כל מידי <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>דאקושא</span> מעלי לה ליעבד לה חספא אלא משום <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>שוכתא</span> ליעבד לה טסא אלא משום צורתא ליעבד לה פולסא אמר אביי שמע מינה כולהו מעלין לה:  הבנות יוצאות בחוטין:  אבוה דשמואל לא שביק להו לבנתיה דנפקי בחוטין ולא שביק להו <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>גניאן גבי הדדי</span> ועביד להו <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>מקואות ביומי ניסן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>ומפצי ביומי תשרי</span> לא שביק להו יוצאות בחוטין והאנן תנן הבנות יוצאות בחוטין בנתיה דאבוה דשמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>דצבעונין</span> הוו לא שביק להו גניאן גבי הדדי לימא מסייע ליה לרב הונא דאמר ר``ה נשים <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>המסוללות</span> זו בז


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סה,ב גמרא
pgu: סה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>פסולות לכהונה</span> לא סבר כי היכי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דלא לילפן גופא נוכראה</span> ועביד להו מקוה ביומי ניסן מסייע ליה לרב דאמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מטרא במערבא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>סהדא רבה פרת</span> סבר שלא ירבו הנוטפין על הזוחלין ופליגא דשמואל דאמר שמואל נהרא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מכיפיה מיברך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ופליגא דידיה אדידיה</span> דאמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אין המים מטהרין בזוחלין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אלא פרת ביומי תשרי</span> בלבד:  פורפת על האבן כו':  והאמרת רישא פורפת אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>סיפא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אתאן למטבע</span> בעי אביי אשה מהו שתערים ותפרוף על האגוז להוציא לבנה קטן בשבת תיבעי למ``ד מערימין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>תיבעי למאן דאמר</span> אין מערימין תיבעי למאן דאמר מערימין בדליקה התם הוא דאי לא שרית ליה אתי לכבויי אבל הכא אי לא שרית ליה לא אתי לאפוקי או דלמא אפילו למאן דאמר אין מערימין בדליקה התם <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דרך הוצאה בכך</span> אבל הכא אין דרך הוצאה בכך אימא שפיר דמי תיקו


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סה,ב משנה
pgu: סה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>הקיטע</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>יוצא בקב שלו</span> דברי ר' מאי


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סו,א משנה
pgu: סו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  ורבי יוסי אוסר ואם יש לו בית קיבול כתיתין <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>טמא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='8'>סמוכות</span> שלו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>טמאין מדרס</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ויוצאין בהן בשבת</span> ונכנסין בהן בעזרה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כסא</span> וסמוכות שלו טמאין מדרס <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואין יוצאין בהן בשבת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ואין נכנסין בהן בעזרה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לוקטמין</span> טהורין ואין יוצאין בהן


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סו,א גמרא
pgu: סו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר ליה רבא לרב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>היכי תנן</span> אמר ליה לא ידענא הילכתא מאי אמר ליה לא ידענא איתמר אמר שמואל אין הקיטע וכן אמר רב הונא אין הקיטע אמר רב יוסף הואיל ואמר שמואל אין הקיטע ואמר רב הונא אין הקיטע אנן נמי ניתני אין הקיטע מתקיף לה רבא בר שירא לא שמיע להו הא דמתני ליה רב חנן בר רבא לחייא בר רב קמיה דרב ב<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>קיטונא</span> דבי רב אין הקיטע יוצא בקב שלו דברי ר' מאיר ור' יוסי מתיר ומחוי ליה רב איפוך אמר רב נחמן בר יצחק וסימנא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>סמך סמך</span> ואף שמואל הדר ביה דתנן חלצה בסנדל שאינו שלו בסנדל של עץ <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>או של שמאל בימין</span> חליצה כשרה ואמרינן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מאן תנא</span> אמר שמואל ר``מ היא דתנן הקיטע יוצא בקב שלו דברי ר``מ ר' יוסי אוסר ואף רב הונא הדר ביה דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>סנדל של סיידין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>טמא</span> מדרס ואשה חולצת בו ויוצאין בו בשבת דברי ר``ע ולא הודו לו והתניא הודו לו אמר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מאן הודו לו ר' מאיר</span> ומאן לא הודו לו ר' יוסי <אמר רב יוסף> [רב יוסף אמר] מאן לא הודו לו ר' יוחנן בן נורי דתנן כוורת של <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>קש</span> ושפופרת של קנים ר``ע מטמא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ור' יוחנן בן נורי מטהר</span> אמר מר סנדל של סיידין טמא מדרס הא לאו להילוכא עבדי אמר רב אחא בר רב עולא שכן הסייד מטייל בו עד שמגיע לביתו:  ואם יש לו בית קיבול כתיתין טמא:  אמר אביי טמא טומאת מת <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ואין טמא מדרס</span> רבא אמר אף טמא מדרס אמר רבא מנא אמינא לה דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>עגלה של קטן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>טמאה מדרס</span> ואביי אמר התם סמיך עילויה הכא לא סמיך עילויה אמר אביי מנא אמינא לה דתניא מקל של זקנים <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>טהור מכלום</span> ורבא הת


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סו,ב גמרא
pgu: סו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לתרוצי סוגיא</span> עבידא הכא לסמוך עילויה הוא דעבידא וסמיך עליה:  טמאין מדרס ואין יוצאין בהן בשבת ואין נכנסין בהן לעזרה:  תני תנא קמיה דר' יוחנן נכנסין בהן לעזרה א``ל אני שונה אשה חולצת בו ואת אמרת נכנסין תני אין נכנסין בהן לעזרה:  לוקטמין טהורה:  מאי לוקטמין אמר ר' אבהו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>חמרא דאכפא</span> רבא בר פפא אמר קשירי רבא בר רב הונא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>פרמי</span>


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סו,ב משנה
pgu: סו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  הבנים יוצאין <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בקשרים</span> ובני מלכים בזוגין וכל אדם אלא שדברו חכמים בהווה


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סו,ב גמרא
pgu: סו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי קשרים אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אדא מרי</span> אמר רב נחמן בר ברוך אמר רב אשי בר אבין אמר רב יהודה קשורי פואה אמר אביי אמרה לי אם תלתא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מוקמי</span> חמשה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מסו</span> שבעה אפילו לכשפים מעלי אמר רב אחא בר יעקב והוא דלא חזי ליה שמשא וסיהרא ולא חזי מיטרא ולא שמיע ליה קול ברזלא וקל תרנגולתא וקל ניגרי אמר רב נחמן בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>נפל פותא בבירא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מאי איריא בנים</span> אפי' בנות נמי מאי איריא קטנים אפי' גדולים נמי אלא מאי קשרים כי הא דאמר אבין בר הונא א``ר חמא בר גוריא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>בן</span> שיש <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>געגועין</span> על אביו נוטל רצועה ממנעל של ימין וקושר לו בשמאלו אמר רב נחמן בר יצחק וסימניך <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תפילין</span> וחילופא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>סכנתא</span> אמר אבין בר הונא אמר רב חמא בר גוריא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>סחופי כסא</span> אטיבורי בשבתא שפיר דמי ואמר אבין בר הונא אמר רב חמא בר גוריא מותר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לסוך</span> שמן ומלח בשבת כי הא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דרב הונא מבי רב</span> ורב מבי ר' חייא ור' חייא מבי רבי כי הוו מיבסמי מייתי משחא ומילחא ושייפי להו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לגוייתא דידייהו</span> וגוייתא דכרעייהו ואמרי כי היכי דציל הא מישחא ליציל חמריה דפלניא בר פלניתא ואי לא מייתי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שיעא דדנא</span> ושרי ליה במיא ואמר כי היכי דליציל האי שיעא ליציל חמריה דפלניא בר פלניתא ואמר אבין בר הונא אמר רב חמא בר גוריא מותר לחנק בשבת ואמר אבין בר הונא אמר רב חמא בר גוריא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>לפופי</span> ינוקא בשבתא שפיר דמי רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מתני בנים</span> רב זביד מתני בן רב פפא מתני בנים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='30'>תרוייהו</span> מתני להו באבין בר הונא רב זביד מתני בן קמייתא מתני באבין בר הונא והאי מתני לה ברבה בר בר חנה דאמר רבה בר בר חנה לפופי ינוקא בשבתא שפיר דמי אמר אביי אמרה לי אם <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>כל מנייני</span> בשמא דאימא וכל קטרי בשמאלא ואמר אביי אמרה לי אם כל מנייני דמפרשי <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>כדמפרשי</span> ודלא מפרשי ארבעין וחד זימני ת``ר יוצאין ב<span class='tlm-rsh' data-nro='35'>אבן תקומה</span> בשבת משום ר``מ אמרו אף <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>במשקל</span> אבן תקומה <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>ולא שהפילה</span> אלא שמא תפיל <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>ולא שעיברה</span> אלא שמא תתעבר ותפיל אמר רב יימר בר שלמיא משמיה דאביי והוא דאיכוון ואיתקל בעי אביי משקל דמשקל מאי תיקו ואמר אביי אמרה לי אם לאשתא <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>בת יומא</span> לישקול <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>זוזא חיוורא</span> וליזיל <span class='tlm-rsh' data-nro='42'>למלחתא</span> וליתקול מתקליה מילחא ולצייריה בחללא דבי צואר ב<span class='tlm-rsh' data-nro='44'>נירא ברקא</span> ואי לא ליתוב א<span class='tlm-rsh' data-nro='45'>פרשת דרכים</span> וכי חזי <span class='tlm-rsh' data-nro='46'>שומשמנא גמלא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='47'>דדרי מידי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='48'>לישקליה</span> ולישדייה <span class='tlm-rsh' data-nro='49'>בגובתא דנחשא</span> וליסתמיא באברא וליחתמי בשיתין <span class='tlm-rsh' data-nro='51'>גושפנקי</span> ולברזוליה <span class='tlm-rsh' data-nro='53'>ולידריה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='54'>ולימא ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='55'>טעונך עלי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='56'>וטעונאי</span> עלך אמר ליה רב אחא בריה דרב הונא לרב אשי ודילמא איניש אשכחיה ואיפסק ביה אלא לימא ליה טעונאי וטעונך עלך ואי לא לישקול <span class='tlm-rsh' data-nro='58'>כוזא חדתא</span> וליזיל לנהרא ולימא ליה נהרא נהרא <span class='tlm-rsh' data-nro='59'>אוזפן</span> כוזא דמיא לאורחא דאיקלע לי וליהדר שב זימני על רישיה ולשדיין לאחוריה ולימא ליה נהרא נהרא שקול מיא דיהבת לי דאורחא דאיקלע לי ביומיה אתא וביומיה אזל אמר רב הונ


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סז,א גמרא
pgu: סז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לאשתא תילתא</span> לייתי שבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>סילוי</span> משבעה דיקלי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ושבעה ציבי</span> משבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כשורי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ושבעה סיכי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>משבעה גשורי</span> ושבעה קטימי משבעה תנורי ושבעה עפרי משבעה סנרי ושבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כופרי</span> משבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ארבי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ושבעה בוני כמוני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ושבעה ביני מדיקנא דכלבא סבא</span> ולציירינהו בחללא דבי צוארא בנירא ברקא א``ר יוחנן ל<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אשתא צמירתא</span> לישקל סכינא דכולא פרזלא וליזל להיכא דאיכא וורדינא וליקטר ביה נירא ברקא יומא קמא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ליחרוק</span> ביה פורתא ולימא<span class='tlm-sfr' data-chp='0203' data-rgl='2'> שמות ג </span> וירא מלאך ה' אליו וגו' למחר ליחרוק ביה פורתא ולימא<span class='tlm-sfr' data-chp='0203' data-rgl='3'> שמות ג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ויאמר משה</span> אסורה נא ואראה למחר ליחרוק ביה פורתא ולימא<span class='tlm-sfr' data-chp='0203' data-rgl='4'> שמות ג </span> וירא ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כי סר</span> לראות וגו' א``ל רב אחא בריה דרבא לרב אשי ולימא<span class='tlm-sfr' data-chp='0203' data-rgl='14'> שמות ג </span> ויאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אל תקרב הלום</span> וגו' אלא ליומא קמא לימא וירא מלאך ה' אליו וגו' ויאמר משה וגו' ולמחר לימא וירא ה' כי סר לראות ולמחר ויאמר <ה'> אל תקרב הלום וכי פסק ליה ליתתיה ולפסקי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>לימא הכי</span> הסנה הסנה לאו משום דגביהת מכל אילני אשרי הקב``ה שכינתיה עלך אלא משום <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דמייכת</span> מכל אילני אשרי קודשא בריך הוא שכינתיה עלך וכי היכי דחמיתיה אשתא לחנניה מישאל ועזריה ועריקת מן קדמוהי כן תחמיניה אשתא לפלוני בר פלונית ותיערוק מן קדמוהי <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>לסימטא</span> לימא הכי בז בזייה מס מסייא כס כסייה שרלאי ואמרלאי אלין מלאכי דאישתלחו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מארעא דסדום</span> ולאסאה שחינא כאיבין <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בזך בזיך</span> בזבזיך מסמסיך כמון כמיך <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>עיניך ביך</span> עינך ביך אתריך בך זרעיך <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>כקלוט</span> וכפרדה דלא פרה ולא רביא כך לא תפרה ולא תרבה בגופיה דפלוני בר פלונית <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>לכיפה</span> לימא הכי חרב שלופה וקלע נטושה לא שמיה יוכב חולין מכאובין לשידא לימא הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>הוית דפקיק דפקיק הוית</span> ליטא תבור ומשומת בר טיט בר טמא בר טינא כשמגז מריגז ואיסטמאי <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>לשידא דבית הכסא</span> לימא הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>אקרקפי דארי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>ואאוסי דגורייתא</span> אשכחתון לשידאי בר שיריקא פנדא <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>במישרא דכרתי חבטיה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>בלועא דחמרא חטרתיה</span>:  ו<span class='tlm-rsh' data-nro='39'>בני מלכים</span> בזגין:  <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>מאן תנא</span> א``ר אושעיא <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>רבי שמעון</span> היא דאמר כל ישראל בני מלכים הם רבא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>באריג בכסותו</span> ודברי הכל


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סז,א משנה
pgu: סז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  יוצאין בביצת החרגול ובשן שועל ובמסמר מן הצלוב משום רפואה דברי ר``מ וחכמים אוסרין אף בחול משום <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>דרכי האמורי</span>


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סז,א גמרא
pgu: סז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  יוצאין בביצת החרגול דעבדי <span class='tlm-rsh' data-nro='42'>לשיחלא</span> ובשן של שועל דעבדי <span class='tlm-rsh' data-nro='43'>לשינתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='44'>דחייא</span> למאן דניים דמיתא למאן דלא ניים:  ובמסמר מן הצלוב:  דעבדי <span class='tlm-rsh' data-nro='45'>לזירפא</span>:  משום רפואה דברי רבי מאיר:  אביי ורבא דאמרי תרוייהו כל דבר <span class='tlm-rsh' data-nro='46'>שיש בו משום רפואה</span> אין בו משום <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>דרכי האמורי</span> הא אין בו משום רפואה יש בו משום דרכי האמורי והתניא אילן שמשיר פירותיו סוקרו <וצובע אותו> בסיקרא וטוענו באבנים בשלמא טוענו באבנים כי היכי <span class='tlm-rsh' data-nro='47'>דליכחוש חיליה</span> אלא סוקרו בסיקרא מאי רפואה קעביד כי היכי דליחזייה אינשי וליבעו עליה רחמי כדתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0313' data-rgl='45'> ויקרא יג </span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='49'>טמא טמא</span> יקרא צריך להודיע צערו לרבים ורבים יבקשו עליו רחמים אמר רבינא כמאן תלינן <span class='tlm-rsh' data-nro='50'>כובסי</span> בדיקלא כי האי תנא תני תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='51'>בפרק אמוראי</span> קמיה דר' חייא בר אבין א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='53'>כולהו אית בהו</span> משום דרכי האמורי לבר מהני מי שיש לו עצם בגרונו מביא מאותו המין ומניח ליה על קדקדו ו<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>לימא הכי</span> חד חד נחית בלע בלע נחית חד חד אין בו משום דרכי האמורי <span class='tlm-rsh' data-nro='55'>לאדרא</span> לימא הכי ננעצתא כמחט ננעלתא כתריס שייא שיי


id: 2106
lvr: 21
prk: 06
nru: דף סז,ב גמרא
pgu: סז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>האומר גד גדי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וסנוק לא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אשכי ובושכי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>יש בו משום דרכי האמורי</span> ר' יהודה אומר גד אינו אלא לשון ע``ז שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1065' data-rgl='11'> ישעיהו סה </span> העורכים לגד שלחן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הוא בשמה והיא בשמו</span> יש בו משום דרכי האמורי דונו דני יש בו משום דרכי האמורי ר' יהודה אומר אין <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דן</span> אלא לשון ע``ז שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1508' data-rgl='14'> עמוס ח </span> הנשבעים באשמת שומרון ואמרו חי אלהיך דן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>האומר לעורב צרח</span> ולעורבתא שריקי והחזירי לי זנביך לטובה יש בו משום דרכי האמורי האומר שחטו תרנגול זה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שקרא ערבית</span> ותרנגולת <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שקראה גברית</span> יש בו משום דרכי האמורי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אשתה ואותיר</span> אשתה ואותיר יש בו משום דרכי האמורי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>המבקעת ביצים בכותל</span> <והטח> בפני האפרוחים יש בו משום דרכי האמורי והמגיס בפני אפרוחים יש בו משום דרכי האמורי המרקדת והמונה שבעים ואחד אפרוחין בשביל שלא ימותו יש בו משום דרכי האמורי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>המרקדת לכותח</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>המשתקת לעדשים</span> והמצווחת לגריסין יש בו משום דרכי האמורי המשתנת בפני קדירתה בשביל שתתבשל מהרה יש בו משום דרכי האמורי אבל נותנין קיסם של תות ושברי זכוכית בקדירה בשביל שתתבשל מהרה וחכמים אוסרין בשברי זכוכית מפני הסכנה תנו רבנן נותנין בול של מלח לתוך הנר בשביל שתאיר ותדליק ונותנין <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>טיט וחרסית</span> תחת הנר בשביל שתמתין ותדליק אמר רב זוטרא האי מאן דמיכסי שרגא דמשחא ומגלי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נפט</span>א קעבר משום בל תשחית <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>חמרא וחיי</span> לפום רבנן אין בו משום דרכי האמורי מעשה ברבי עקיבא שעשה משתה לבנו ועל כל כוס וכוס שהביא אמר חמרא וחיי לפום רבנן חיי וחמרא לפום רבנן ולפום תלמידיהון:
<BR


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף סז,ב משנה
pgu: סז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כלל גדול</span> אמרו בשבת כל <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>השוכח עיקר שבת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ועשה מלאכות הרבה בשבתות הרבה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אינו חייב אלא חטאת אחת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>היודע עיקר שבת</span> ועשה מלאכות הרבה בשבתות הרבה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>חייב על כל שבת ושבת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>היודע שהוא שבת ועשה מלאכות הרבה</span> בשבתות הרבה חייב על כ


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף סח,א גמרא
pgu: סח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מ``ט תנא כלל גדול אילימא משום דקבעי למיתני <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>עוד כלל אחר</span> תנא כלל גדול <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וגבי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שביעית</span></span> נמי משום דקבעי למיתני עוד כלל אחר תנא כלל גדול והא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>גבי מעשר</span> דקתני כלל אחר ולא תני כלל גדול א``ר יוסי בר אבין שבת ושביעית דאית בהו אבות ותולדות תנא גדול מעשר דלית בה אבות ותולדות לא תנא כלל גדול ולבר קפרא דתני כלל גדול במעשר מאי אבות ומאי תולדות איכא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא לאו היינו טעמא</span> גדול עונשו של שבת יותר משל שביעית דאילו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שבת איתא</span> בין בתלוש בין במחובר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואילו שביעית</span> בתלוש ליתא במחובר איתא וגדול עונשה של שביעית יותר מן המעשר דאילו שביעית איתא בין במאכל אדם בין במאכל בהמה ואילו מעשר במאכל אדם איתא במאכל בהמה ליתא ולבר קפרא דתני כלל גדול במעשר גדול עונשו של מעשר יותר משל פיאה דאילו מעשר איתא בתאנה וירק ואילו פיאה ליתא בתאנה וירק דתנן כלל אמרו בפיאה כל שהוא אוכל ונשמר וגידולו מן הארץ ולקיטתו כאחת ומכניסו לקיום חייב בפיאה אוכל <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>למעוטי ספיחי סטיס וקוצה</span> ונשמר למעוטי הפקר וגידולו מן הארץ למעוטי כמיהין ופטריות ולקיטתו כאחת למעוטי תאנה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ומכניסו לקיום למעוטי ירק</span> ואילו גבי מעשר תנן כלל אמרו במעשר כל שהוא אוכל ונשמר וגידולו מן הארץ חייב במעשר ואילו לקיטתו כאחת ומכניסו לקיום לא תנן:  רב ושמואל דאמרי תרוייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מתניתין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בתינוק שנשבה</span> לבין הנכרים וגר שנתגייר לבין הנכרים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אבל הכיר ולבסוף שכח</span> חייב על כל שבת ושבת תנן השוכח עיקר שבת לאו מכלל דהויא ליה ידיעה מעיקרא לא מאי כל השוכח עיקר שבת דהיתה שכוח ממנו עיקרה של שבת אבל הכיר ולבסוף שכח מאי חייב על כל שבת ושבת אדתני היודע עיקר שבת ועשה מלאכות הרבה בשבתות הרבה חייב על כל שבת ושבת ליתני הכיר ולבסוף שכח וכ``ש הא מאי היודע עיקר שבת מי שהיה יודע עיקרה של שבת ושכח


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף סח,ב גמרא
pgu: סח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אבל לא שכחה</span> מאי חייב על כל מלאכה ומלאכה אדתני היודע שהוא שבת ועשה מלאכות הרבה בשבתות הרבה חייב על כל מלאכה ומלאכה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ליתני היודע עיקר שבת</span> וכל שכן הא אלא מתניתין כשהכיר ולבסוף שכח ודרב ושמואל נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כהכיר ולבסוף שכח דמי</span> והכי איתמר רב ושמואל דאמרי תרוייהו אפילו תינוק שנשבה בין הנכרים וגר שנתגייר לבין הנכרים כהכיר ולבסוף שכח דמי וחייב ורבי יוחנן ורבי שמעון בן לקיש דאמרי תרוייהו דוקא הכיר ולבסוף שכח אבל תינוק שנשבה בין הנכרים וגר שנתגייר לבין הנכרים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>פטור</span> מיתיבי כלל גדול אמרו בשבת כל השוכח עיקר שבת ועשה מלאכות הרבה בשבתות הרבה אינו חייב אלא אחת כיצד תינוק שנשבה לבין הנכרים וגר שנתגייר בין הנכרים ועשה מלאכות הרבה בשבתות הרבה אינו חייב אלא חטאת אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וחייב על הדם</span> אחת ועל החלב אחת ועל ע``ז אחת ומונבז פוטר וכך היה מונבז דן לפני רבי עקיבא הואיל ו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מזיד קרוי חוטא</span> ושוגג קרוי חוטא מה מזיד שהיתה לו ידיעה אף שוגג שהיתה לו ידיעה אמר לו ר' עקיבא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הריני מוסיף על דבריך</span> אי מה מזיד שהיתה הידיעה בשעת מעשה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אף שוגג שהיתה לו ידיעה בשעת מעשה</span> אמר לו הן וכל שכן שהוספת אמר לו לדבריך אין זה קרוי שוגג אלא מזיד <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קתני מיהא</span> כיצד תינוק <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בשלמא לרב ושמואל ניחא</span> אלא לרבי יוחנן ולרבי שמעון בן לקיש קשיא אמרי לך רבי יוחנן וריש לקיש לא מי איכא מונבז דפטר אנן דאמרינן כמונבז <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מאי טעמא דמונבז</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl='29'> במדבר טו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>תורה אחת יהיה לכם</span> לעושה בשגגה וסמיך ליה והנפש אשר תעשה ביד רמה הקיש שוגג למזיד מה מזיד שהיתה לו ידיעה אף שוגג שהיתה לו ידיעה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ורבנן</span> האי תורה אחת מאי עבדי ליה מיבעי להו לכדמקרי ליה ר' יהושע בן לוי לבריה תורה אחת יהיה לכם לעושה בשגגה וכתי


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף סט,א גמרא
pgu: סט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
 <span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl='22'> במדבר טו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>וכי תשגו ולא תעשו את כל המצות האלה</span> וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl='30'> במדבר טו </span> והנפש אשר תעשה ביד רמה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הוקשו</span> כולם לע``ז מה להלן דבר שחייבים על זדונו כרת ושגגתו חטאת אף כל דבר שחייבין על זדונו כרת ועל שגגתו חטאת <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואלא מונבז</span> שגגה במאי כגון ששגג בקרבן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ורבנן</span> שגגת קרבן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לא שמה שגגה</span> ורבנן שגגה במאי רבי יוחנן אמר כיון ששגג בכרת אף על פי שהזיד בלאו וריש לקיש אמר עד שישגוג בלאו וכרת אמר רבא מאי טעמא דרשב``ל אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl=' 13, 2, 22, 27'> ויקרא ד </span> אשר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לא תעשינה</span> <בשגגה> ואשם עד שישגוג בלאו וכרת שבה ורבי יוחנן האי קרא דרשב``ל מאי עביד ליה מיבעי ליה לכדתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='27'> ויקרא ד </span> מעם הארץ פרט <למומר> {למשומד} רבי שמעון בן אלעזר אומר משום רבי שמעון אשר לא תעשינה <בשגגה> ואשם השב מידיעתו מביא קרבן על שגגתו לא שב מידיעתו אינו מביא קרבן על שגגתו:  תנן אבות מלאכות ארבעים חסר אחת והוינן בה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מנינא למה לי</span> ואמר ר' יוחנן שאם עשאן כולן בהעלם אחד חייב על כל אחת ואחת <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>היכי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>משכחת לה</span></span> בזדון שבת ושגגת מלאכות בשלמא לרבי יוחנן דאמר כיון ששגג בכרת אע``פ שהזיד בלאו משכחת לה כגון דידע לה לשבת בלאו אלא לר``ש ב``ל דאמר עד שישגוג בלאו ובכרת דידע ליה לשבת במאי דידעה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בתחומין</span> ואליבא דר``ע מאן תנא להא דתנו רבנן שגג בזה ובזה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>זהו שוגג האמור בתורה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הזיד בזה ובזה</span> זו היא מזיד האמור בתורה שגג בשבת והזיד במלאכות או ששגג במלאכות והזיד בשבת או שאמר יודע אני שמלאכה זו אסורה אבל איני יודע שחייבין עליה קרבן או לא חייב כמאן כמונבז אמר אביי הכל מודים ב<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שבועת ביטוי</span> שאין חייבין עליה קרבן עד שישגוג בלאו שבה הכל מודים מאן ר' יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>פשיטא</span> כי קא``ר יוחנן היכא דאיכא כרת אבל הכא דליכא כרת לא סד``א הואיל וחייב קרבן חידוש הוא דבכל התורה כולה לא אשכחן לאו דמייתי עליה קרבן והכא מייתי כי שגג בקרבן נמי ליחיי


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף סט,ב גמרא
pgu: סט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  קמ``ל מיתיבי איזהו שגגת שבועת ביטוי לשעבר שאם אמר יודע אני ששבועה זו אסורה אבל איני יודע אם <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חייב</span>ין עליה קרבן או לא חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הא מני מונבז היא</span> <לישנא אחרינא מני אילימא מונבז פשיטא השתא בכל התורה דלאו חידוש הוא אמר שגגת קרבן שמה שגגה הכא דחידוש הוא לא כ``ש אלא לאו רבנן היא ותיובתא דאביי תיובתא>:  ואמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הכל מודים בתרומה</span> שאין חייבין עליה חומש עד שישגוג <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בלאו שבה</span> הכל מודים מאן רבי יוחנן פשיטא כי אמר רבי יוחנן היכא דאיכא כרת היכא דליכא כרת לא מהו דתימא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מיתה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>במקום כרת</span> עומדת וכי שגג במיתה נמי ליחייב קמ``ל רבא אמר מיתה במקום כרת עומדת <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וחומש</span> במקום קרבן קאי:  אמר רב הונא היה מהלך <בדרך או> במדבר ואינו יודע אימתי שבת מונה ששה ימים ומשמר יום אחד חייא בר רב אומר משמר יום אחד ומונה ששה במאי קמיפלגי מר סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כברייתו של עולם</span> ומר סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כאדם הראשון</span> מיתיבי היה מהלך בדרך ואינו יודע אימתי שבת משמר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>יום אחד לששה</span> מאי לאו מונה ששה ומשמר יום אחד לא משמר יום אחד ומונה ששה אי הכי משמר יום אחד לששה משמר יום אחד ומונה ששה מיבעי ליה ועוד תניא היה מהלך בדרך או במדבר ואינו יודע אימתי שבת מונה ששה ומשמר יום אחד תיובתא <דר' חייא> [דחייא] בר רב תיובתא אמר רבא בכל יום ויום עושה לו כדי פרנסתו [בר מההוא יומא] ו<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ההוא יומא לימות</span> דעביד מאתמול שתי פרנסות ודילמא מאתמול שבת הואי אלא כל יום ויום עושה לו פרנסתו אפילו ההוא יומא וההוא יומא במאי מינכר ליה בקידושא ואבדלתא אמר רבא אם היה מכיר מקצת היום שיצא בו עושה מלאכה כל היום כולו פשיטא מהו דתימא כיון דשבת לא נפיק במעלי שבתא [נמי] לא נפיק והאי אי נמי בחמשה בשבתא נפיק לישתרי ליה למיעבד מלאכה תרי יומי קא משמע לן זימנין דמשכח שיירתא ומקרי ונפיק:  היודע עיקר שבת:  מנהני מילי אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה תרי קראי כתיבי<span class='tlm-sfr' data-chp='0231' data-rgl='16'> שמות לא </span> ושמרו בני ישראל את השבת וכתי'<span class='tlm-sfr' data-chp='0319' data-rgl='3'> ויקרא יט </span> ואת שבתותי תשמורו הא כיצד ושמרו בני ישראל את השבת שמירה אחת לשבתות הרבה ואת שבתותי תשמורו שמירה אחת לכל שבת ושבת מתקיף לה רב נחמן בר יצחק אדרבה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>איפכא מסתברא</span> ושמרו בני ישראל את השבת שמירה אחת לכל שבת ושבת ואת שבתותי תשמורו שמירה אחת לשבתות הרבה:  היודע שהוא שבת


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף ע,א גמרא
pgu: ע
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מאי שנא רישא</span> ומאי שנא סיפא אמר רב ספרא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כאן מידיעת שבת הוא פורש</span> וכאן מידיעת מלאכה הוא פורש א``ל רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כלום פריש משבת אלא משום</span> מלאכות וכלום פריש ממלאכות אלא משום שבת אלא אמר רב נחמן קרבן דחייב רחמנא אמאי אשגגה התם חדא שגגה הכא טובא שגגות הויין:  חייב על כל מלאכה ומלאכה:  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>חילוק מלאכות</span> מנלן אמר שמואל אמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0231' data-rgl='14'> שמות לא </span> מחלליה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מות יומת</span> התורה רבתה מיתות הרבה על חילול אחד האי במזיד כתיב אם אינו ענין למזיד דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0235' data-rgl='2'> שמות לה </span> כל העושה מלאכה יומת תנהו ענין לשוגג ומאי יומת יומת <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בממון</span> ותיפוק ליה חילוק מלאכות מהיכא דנפקא ליה לר' נתן דתניא ר' נתן אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0235' data-rgl='3'> שמות לה </span> לא תבערו אש בכל מושבותיכם ביום השבת מה ת``ל לפי שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0235' data-rgl='1'> שמות לה </span> ויקהל משה את כל עדת בני ישראל אלה ה<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דברים</span> וגו' ששת ימים תעשה מלאכה דברים הדברים אלה הדברים אלו שלשים ותשע מלאכות שנאמרו למשה בסיני יכול עשאן כולן בהעלם אחד אינו חייב אלא אחת ת``ל<span class='tlm-sfr' data-chp='0234' data-rgl='21'> שמות לד </span> בחריש ובקציר תשבות ועדיין אני אומר על חרישה ועל הקצירה חייב שתים ועל כולן אינו חייב אלא אחת ת``ל לא תבערו אש הבערה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בכלל היתה</span> ולמה יצאת <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>להקיש אליה</span> ולומר לך מה הבערה שהיא אב מלאכה וחייבין עליה בפני עצמה אף כל שהוא אב מלאכה חייבין עליה בפני עצמה שמואל סבר לה כרבי יוסי דאמר הבערה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ללאו</span> יצאת דתניא הבערה ללאו יצאת דברי רבי יוסי ר' נתן אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לחלק</span> יצאת ותיפוק ליה לחלוק מלאכות מהיכא דנפקא ליה לר' יוסי דתניא רבי יוסי אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='2'> ויקרא ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ועשה מאחת מהנה</span> פעמים שחייבים אחת על כולן ופעמים שחייבין על כל אחת ואחת אמר ר' יוסי בר' חנינא מ``ט דר' יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אחת מאחת</span> הנה מהנה אחת שהיא הנה הנה שהיא אחת אחת שמעון מאח


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף ע,ב גמרא
pgu: ע
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  שם משמעון הנה אבות מהנה תולדות <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אחת שהיא הנה</span> זדון שבת ושגגת מלאכות הנה שהיא אחת שגגת שבת וזדון מלאכות ושמואל אחת שהיא הנה והנה שהיא אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לא משמע ליה</span>:  בעא מיניה רבא מרב נחמן העלם <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>זה וזה</span> בידו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מהו</span> א``ל הרי העלם שבת בידו ואינו חייב אלא אחת אדרבה הרי העלם מלאכות בידו וחייב על כל אחת ואחת אלא אמר רב אשי חזינן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אי משום שבת קא פריש</span> הרי העלם שבת בידו ואינו חייב אלא אחת ואי משום מלאכה קפריש הרי העלם מלאכות בידו וחייב על כל אחת ואחת א``ל רבינא לרב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כלום פריש משבת אלא משום מלאכות</span> כלום פריש ממלאכות אלא משום שבת <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אלא לא שנא</span> תנן אבות מלאכות ארבעים חסר אחת והוינן בה מנינא למה לי ואמר ר' יוחנן שאם עשאן כולן בהעלם אחד חייב על כל אחת ואחת אי אמרת בשלמא העלם זה וזה בידו חייב על כל אחת ואחת שפיר אלא אי אמרת העלם שבת בידו אינו חייב אלא אחת היכי משכחת לה בזדון שבת ושגגת מלאכות הניחא אי סבר ליה כרבי יוחנן דאמר כיון ששגג בכרת אע``פ שהזיד בלאו משכחת לה דידע ליה שבת בלאו אלא אי סבר לה כרבי שמעון בן לקיש דאמר עד שישגוג בלאו וכרת דידע ליה שבת במאי דידע לה בתחומין ואליבא דרבי עקיבא:  אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>קצר</span> וטחן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כגרוגרת</span> בשגגת שבת וזדון מלאכות <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>וחזר וקצר</span> וטחן כגרוגרת בזדון שבת ושגגת מלאכות <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ונודע לו</span> על קצירה וטחינה של שגגת שבת וזדון מלאכות וחזר ונודע לו על קצירה ועל טחינה של זדון שבת ושגגת מלאכו


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עא,א גמרא
pgu: עא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='2'><span class='tlm-rsh' data-nro='6'>קצירה גוררת קצירה</span></span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ו<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>טחינה</span></span> גוררת טחינה אבל נודע לו על קצירה של זדון שבת ושגגת מלאכות קצירה גוררת קצירה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וטחינה שעמה</span> וטחינה שכנגדה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>במקומה עומדת</span> אביי אמר טחינה נמי גוררת טחינה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שם טחינה אחת היא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ומי אית ליה לרבא גרירה</span> והא איתמר אכל שני זיתי חלב בהעלם אחד ונודע לו על אחת מהן וחזר ואכל כזית בהעלמו של שני אמר רבא הביא קרבן על ראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ראשון ושני מתכפרין</span> ג' אינו מתכפר הביא קרבן על השלישי שלישי ושני מתכפרין ראשון אינו מתכפר הביא קרבן על האמצעי נתכפרו כולן אביי אמר אפילו הביא קרבן על אחד מהן נתכפרו כולן בתר דשמעה מאביי סברה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אי הכי</span> טחינה נמי תגרר לטחינה גרירה אית ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>גרירה דגרירה</span> לית ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מילתא דפשיטא להו</span> לאביי ורבא מבעיא לר' זירא דבעי רבי זירא מרבי אסי ואמרי לה בעא מיניה רבי ירמיה מרבי זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>קצר וטחן</span> חצי גרוגרת בשגגת שבת וזדון מלאכות וחזר וקצר וטחן חצי גרוגרת בזדון שבת ושגגת מלאכות <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מהו שיצטרפו</span> אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>חלוקין לחטאות</span> ולא מצטרפין וכל היכא דחלוקין לחטאות לא מצטרפי והתנן אכל <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>חלב וחלב</span> בהעלם אחד אינו חייב אלא אחת אכל חלב ודם ונותר ופגול בהעלם אחד חייב על כל אחת ואחת זו חומר במינין הרבה ממין אחד וזו חומר במין אחד ממינין הרבה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>שאם אכל חצי זית וחזר ואכל חצי זית</span> ממין אחד חייב משני מינין פטור והוינן בה ממין אחד חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>צריכא למימר</span> ואמר ריש לקיש משום בר <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>תוטני</span> הכא במאי עסקינן כגון שאכלו ב<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>שני תמחויין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ורבי יהושע היא</span> דאמר תמחויין מחלקין מהו דתימא אמר רבי יהושע בין לקולא בין לחומרא קא משמע לן דלקולא לא אמר לחומרא קאמר והא הכא דחלוקין לחטאות וקא מצטרפי אמר ליה מר <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ארישא מתני</span> לה וקשיא ליה אנן <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>אסיפא מתנינן לה</span> ולא קשיא לן משני מינין פטור צריכה למימר ואמר ריש לקיש משום בר תוטני לעולם ממין אחד ואמאי קרי ליה שני מינין שאכלו בשני תמחויין ור' יהושע היא דאמר תמחויין מחלקין והא קא משמע לן דאמר רבי יהושע בין לקולא בין לחומרא מדסיפא מין אחד ושני תמחויי


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עא,ב גמרא
pgu: עא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מכלל דרישא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מין אחד ותמחוי אחד</span> מין אחד ותמחוי אחד צריכא למימר אמר רב הונא הכא במאי עסקינן כגון <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שהיתה לו ידיעה</span> בינתיים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>רבן גמליאל היא דאמר</span> אין ידיעה לחצי שיעור:  איתמר אכל שני זיתי חלב בהעלם אחד ונודע לו על הראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וחזר ונודע לו</span> על השני ר' יוחנן אמר חייב שתים וריש לקיש אמר אינו חייב אלא אחת רבי יוחנן אמר חייב<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl=' 28, 3, 35'> ויקרא ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>על חטאתו והביא</span> וריש לקיש אמר פטור<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='26'> ויקרא ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מחטאתו ונסלח לו</span> וריש לקיש הכתיב על חטאתו והביא ההוא לאחר כפרה ולרבי יוחנן נמי הכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='26'> ויקרא ד </span> מחטאתו ונסלח לו הכא במאי עסקינן כגון שאכל כזית ומחצה ונודע לו על כזית וחזר ואכל כחצי זית אחר בהעלמו של שני מהו דתימא ליצטרפו קמ``ל א``ל רבינא לרב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דאיתידע ליה</span> קודם הפרשה פליגי ובהא פליגי דמר סבר ידיעות מחלקות ומר סבר הפרשות מחלקות אבל לאחר הפרשה מודי ליה ריש לקיש לר' יוחנן דחייב שתים או דילמא דאיתידע ליה לאחר הפרשה פליגי ובהא פליגי דמר סבר הפרשות מחלקות ומר סבר כפרות מחלקות אבל קודם הפרשה מודי ליה ר' יוחנן לריש לקיש דאינו חייב אלא אחת או דילמא בין בזו ובין בזו מחלוקת א``ל מסתברא בין בזו ובין בזו מחלוקת דאי סלקא דעתך קודם הפרשה פליגי אבל לאחר הפרשה מודה ליה ריש לקיש לר' יוחנן דחייב שתים אדמוקים ליה קרא לאחר כפרה לוקמיה לאחר הפרשה ואי אחר הפרשה פליגי אבל קודם הפרשה מודה ליה רבי יוחנן לריש לקיש דאינו חייב אלא אחת אדמוקי ליה קרא בכזית ומחצה לוקמיה קודם הפרשה ודילמא ספוקי מספקא ליה ואם תימצי לומר קאמר אם תימצי לומר קודם הפרשה פליגי בה רבי יוחנן היכי מוקי ליה לקרא בכזית ומחצה ואם תימצי לומר לאחר הפרשה פליגי ריש לקיש היכי מוקי ליה לקרא בלאחר כפרה:  אמר עולא למאן דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אשם ודאי</span> לא בעיא ידיעה בתחיל


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עב,א גמרא
pgu: עב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בעל חמש בעילות בשפחה חרופה אינו חייב אלא אחת מתקיף לה רב המנונא אלא מעתה בעל וחזר ובעל והפריש קרבן ואמר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>המתינו</span> לי עד שאבעול הכי נמי דאינו חייב אלא אחת א``ל מעשה דלאחר הפרשה קאמרת מעשה דלאחר הפרשה לא קאמינא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כי אתא רב דימי</span> אמר למאן דאמר אשם ודאי בעי ידיעה בתחלה בעל חמש בעילות בשפחה חרופה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>חייב על כל אחת ואחת</span> אמר ליה אביי הרי חטאת דבעינן ידיעה בתחלה ופליגי ר' יוחנן ורבי שמעון בן לקיש אישתיק אמר ליה דלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>במעשה דלאחר הפרשה קאמרת</span> וכדרב המנונא א``ל אין כי אתא רבין אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הכל מודים</span> בשפחה חרופה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'><span class='tlm-rsh' data-nro='12'>והכל מודים</span></span> בשפחה חרופה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'><span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ומחלוקת</span></span> בשפחה חרופה הכל מודים בשפחה חרופה דאינו חייב אלא אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כדעולא</span> והכל מודים בשפחה חרופה דחייב על כל אחת ואחת כרב המנונא ומחלוקת בשפחה חרופה למ``ד אשם ודאי בעי ידיעה בתחלה מחלוקת דרבי יוחנן ורבי שמעון בן לקיש:  איתמ


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עב,ב גמרא
pgu: עב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>נתכוין להגביה את התלוש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וחתך את המחובר פטור</span> לחתוך את התלוש וחתך את המחובר רבא אמר פטור אביי אמר חייב רבא אמר פטור דהא לא נתכוון לחתיכה דאיסורא אביי אמר חייב דהא קמיכוין לחתיכה בעלמא אמר רבא מנא אמינא לה דתניא חומר שבת משאר מצות וחומר שאר מצות משבת חומר שבת משאר מצות שהשבת עשה שתים בהעלם אחד חייב על כל אחת ואחת מה שאין כן בשאר מצות וחומר שאר מצות משבת שבשאר מצות <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שגג בלא מתכוין</span> חייב מה שאין כן בשבת:  אמר מר חומר שבת משאר מצות שהשבת עשה שתים בהעלם אחד חייב על כל אחת ואחת מה שאין כן בשאר מצות היכי דמי אילימא דעבד קצירה וטחינה דכוותה גבי שאר מצות אכל <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חלב ודם</span> הכא תרתי מיחייב והכא תרתי מיחייב אלא שאר מצות דלא מיחייב אלא חדא היכי דמי דאכל חלב וחלב דכוותה גבי שבת דעבד קצירה וקצירה הכא חדא מיחייב והכא חדא מיחייב לעולם דעבד קצירה וטחינה ומאי מה שאין כן בשאר מצות אע``ז וכ<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דרבי אמי</span> דא``ר אמי זיבח וקיטר וניסך בהעלמה אחת אינו חייב אלא אחת במאי אוקימתא בע``ז אימא סיפא חומר בשאר מצות שבשאר מצות שגג בלא מתכוין חייב מה שאין כן בשבת האי שגג בלא מתכוין דע``ז היכי דמי אילימא כסבור בית הכנסת הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>והשתחוה לה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הרי לבו לשמים</span> ואלא דחזי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אנדרטא</span> וסגיד לה היכי דמי אי דקבלה עליה באלוה מזיד הוא ואי דלא קבלה עליה באלוה לאו כלום הוא אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מאהבה ומיראה</span> הניחא לאביי דאמר חייב אלא לרבא דאמר פטור מאי איכא למימר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אלא באומר מותר</span> משא``כ בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דפטור לגמרי</span> ע``כ לא בעא מיני' רבא מרב נחמן אלא אי לחיובי חדא אי לחיובי תרתי אבל מפטרי לגמרי ל


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עג,א גמרא
pgu: עג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אלא לאו רישא <בעכו``ם> {בעבודה זרה} וסיפא בשאר מצות ושגג בלא מתכוין בשאר מצות ה``ד דסבור דשומן הוא ואכלו משא``כ בשבת דפטור דנתכוון לחתוך את התלוש וחתך את המחובר פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואביי</span> שגג בלא מתכוין ה``ד דסבור רוק הוא ובלעו משא``כ בשבת דפטור דנתכוון להגביה את התלוש וחתך את המחובר פטור אבל נתכוון לחתוך את התלוש וחתך את המחובר חייב:  איתמר נתכוון לזרוק שתים וזרק ארבע רבא אמר פטור אביי אמר חייב רבא אמר פטור דלא קמיכוין לזריקה דארבע אביי אמר חייב דהא קמיכוין לזריקה בעלמא כסבור רשות היחיד ונמצאת רשות הרבים רבא אמר פטור ואביי אמר חייב רבא אמר פטור דהא לא מיכוין לזריקה דאיסורא ואביי אמר חייב דהא קא מיכוין לזריקה בעלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וצריכא</span> דאי אשמעינן קמייתא בההוא קאמר רבא דהא לא קמיכוין לחתיכה דאיסורא אבל נתכוון לזרוק שתים וזרק ארבע דארבע בלא תרתי לא מיזרקא ליה אימא מודה ליה לאביי ואי אשמעינן בהא בהא קאמר רבא דהא לא קמיכוין לזריקה דארבע אבל כסבור רה``י ונמצא רה``ר דמכוין לזריקה דארבע אימא מודי ליה לאביי צריכא תנן אבות מלאכות ארבעים חסר אחת והוינן בה מנינא למה לי וא``ר יוחנן שאם עשאן כולם בהעלם אחד חייב על כל אחת ואחת בשלמא לאביי דאמר כי האי גוונא חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>משכחת לה</span> דידע דאסורא שבת וידע לה איסור מלאכות וקא טעה בשיעורין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אלא לרבא דאמר פטור היכי משכחת לה</span> בזדון שבת ושגגת מלאכות הניחא אי סבר לה כר' יוחנן דאמר כיון ששגג בכרת אע``פ שהזיד בלאו משכחת לה דידע לה לשבת בלאו אלא אי סבר לה כרשב``ל דאמר עד שישגוג בלאו וכרת דידע לה לשבת במאי דידע לה בתחומין ואליבא דר``ע


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עג,א משנה
pgu: עג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  אבות מלאכות ארבעים חסר אחת הזורע והחורש והקוצר והמעמר והדש ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>הזורה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הבורר</span> הטוחן ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>המרקד</span> והלש ו<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>האופה</span> הגוזז את הצמר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>המלבנו</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>המנפצו</span> והצובעו והטווה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>המיסך</span> והעושה שתי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בתי נירין</span> והאורג שני חוטין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>הפוצע</span> שני חוטין הקושר והמתיר והתופר שתי תפירות הקורע <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>על מנת לתפור</span> [שתי תפירות] הצד צבי השוחטו והמפשיטו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>המולחו</span> והמעבד את עורו וה<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ממחקו</span> וה<span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מחתכו</span> הכותב שתי אותיות והמוחק על מנת לכתוב שתי אותיות הבונה והסותר המכבה והמבעיר ה<span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מכה בפטיש</span> המוציא מרשות לרשות הרי אלו אבות מלאכות ארבעים חסר אחת


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עג,ב גמרא
pgu: עג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מנינא למה לי</span> א``ר יוחנן שאם עשאן כולם בהעלם אחד חייב על כל אחת ואחת:  הזורע והחורש:  מכדי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מכרב כרבי</span> ברישא ליתני חורש והדר ליתני זורע תנא בארץ ישראל קאי דזרעי ברישא והדר כרבי תנא הזורע וה<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>זומר</span> והנוטע והמבריך והמרכיב <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כולן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מלאכה אחת הן</span></span> מאי קמ``ל [הא קמ``ל] העושה מלאכות הרבה מעין מלאכה אחת אינו חייב אלא אחת א``ר אחא א``ר חייא בר אשי א``ר אמי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>זומר חייב</span> משום נוטע והנוטע והמבריך והמרכיב <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חייב משום זורע</span> משום זורע אין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>משום נוטע לא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אימא אף משום זורע</span> אמר רב כהנא זומר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וצריך לעצים</span> חייב שתים אחת משום קוצר ואחת משום נוטע א``ר יוסף האי מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דקטל אספסתא</span> חייב שתים אחת משום קוצר ואחת משום נוטע אמר אביי האי מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דקניב סילקא</span> חייב שתים אחת משום קוצר ואחת משום זורע:  והחורש:  תנא החורש והחופר ו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>החורץ</span> כולן מלאכה אחת הן אמר רב ששת היתה לו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>גבשושית</span> ונטלה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בבית</span> חייב משום בונה בשדה חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>משום חורש</span> אמר רבא היתה לו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>גומא וטממה</span> בבית חייב משום בונה בשדה משום חורש אמר רבי אבא החופר גומא בשבת ואינו צריך <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אלא לעפרה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>פטור עליה</span> ואפילו <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לרבי יהודה</span> דאמר מלאכה שאינה צריכה לגופה חייב עליה ה``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מתקן</span> האי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מקלקל הוא</span>:  והקוצר:  תנא הקוצר הבוצר וה<span class='tlm-rsh' data-nro='25'>גודר</span> והמסיק וה<span class='tlm-rsh' data-nro='27'>אורה</span> כולן מלאכה אחת אמר רב פפא האי מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>דשדא פיסא לדיקלא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ואתר תמרי</span> חייב שתים אחת משום <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>תולש</span> ואחת משום <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>מפרק</span> רב אשי אמר אין דרך תלישה בכך ואין דרך פריקה בכך:  והמעמר:  אמר רבא האי מאן דכניף מילחא ממלחתא חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>משום מעמר</span> אביי אמר אין עימור אלא בגידולי קרקע:  והדש:  תנא הדש ו<span class='tlm-rsh' data-nro='35'>המנפץ</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>והמנפט</span> כולן מלאכה אחת הן:  הזורה הבורר והטוחן והמרקד:  <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>היינו</span> זורה היינו בורר היינו מרקד אביי ורבא דאמרי תרוייהו כל מילתא דהויא במשכ


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עד,א גמרא
pgu: עד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אע``ג דאיכא דדמיא לה חשיב לה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וליחשב נמי כותש</span> אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שכן עני אוכל פתו בלא כתישה</span> רבא אמר הא מני <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>רבי היא</span> דאמר אבות מלאכות ארבעים חסר אחת ואי חשיב כותש הויא ליה ארבעים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וליפוק חדא מהנך</span> ולעייל כותש אלא מחוורתא כדאביי:  ת``ר היו לפניו מיני אוכלין בורר ואוכל בורר ומניח <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ולא יברור</span> ואם בירר חייב חטאת מאי קאמר אמר עולא הכי קאמר בורר ואוכל לבו ביום ובורר ומניח לבו ביום <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ולמחר</span> לא יברור ואם בירר חייב חטאת מתקיף לה רב חסדא וכי מותר לאפות לבו ביום וכי מותר לבשל לבו ביום אלא אמר רב חסדא בורר ואוכל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>פחות מכשיעור</span> בורר ומניח פחות מכשיעור וכשיעור לא יברור ואם בירר חייב חטאת מתקיף לה רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>וכי מותר לאפות פחות מכשיעור</span> אלא אמר רב יוסף בורר ואוכל ביד בורר ומניח ביד <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בקנון</span> ובתמחוי לא יברור ואם בירר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>פטור אבל אסור</span> ובנפה ובכברה לא יברור ואם בירר חייב חטאת מתקיף לה רב המנונא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מידי קנון ותמחוי קתני</span> אלא אמר רב המנונא בורר ואוכל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אוכל מתוך הפסולת</span> בורר ומניח אוכל מתוך הפסולת פסולת מתוך אוכל לא יברור ואם בירר חייב חטאת מתקיף לה אביי מידי אוכל מתוך פסולת קתני אלא אמר אביי בורר ואוכל לאלתר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ובורר ומניח לאלתר</span> ולבו ביום לא יברור ואם בירר נעשה כבורר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לאוצר</span> וחייב חטאת אמרוה רבנן קמיה דרבא אמר להו שפיר אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>נחמני</span> היו לפניו שני מיני אוכלין ובירר ואכל ובירר והניח רב אשי מתני פטור רבי ירמיה מדיפתי מתני חייב רב אשי מתני פטור והא תני חייב לא קשיא הא בקנון ותמחוי הא בנפה וכברה כי אתא רב דימי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שבתא דרב ביבי הואי</span> ואיקלעו רבי אמי ור' אסי שדא קמייהו כלכלה דפירי ולא ידענא אי משום דסבר אוכל מתוך פסולת אסור אי משום עין יפה הוא דמכוין חזקיה אמר הבורר תורמוסים מתוך פסולת שלהן חייב לימא קסבר חזקיה אוכל מתוך פסולת אסור שאני תורמוסי


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עד,ב גמרא
pgu: עד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  דשלקי ליה שבעא זימני <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואי לא שקלי ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מסרח</span> וכפסולת מתוך אוכל דמי:  והטוחן:  א``ר פפא האי מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דפרים סילקא</span> חייב משום טוחן אמר רב מנשה האי מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דסלית סילתי</span> חייב משום טוחן אמר רב אשי אי קפיד אמשחתא חייב משום <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מחתך</span>:  והלש והאופה:  אמר רב פפא שבק תנא דידן בישול סממנין דהוה במשכן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ונקט אופה</span> תנא דידן סידורא דפת נקט אמר רב אחא בר רב עוירא האי מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>דשדא סיכתא</span> לאתונא חייב משום מבשל פשיטא מהו דתימא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לשרורי</span> מנא קא מיכוין קמ``ל דמירפא רפי והדר קמיט אמר רבה בר רב הונא האי מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דארתח כופרא</span> חייב משום מבשל פשיטא מהו דתימא כיון דהדר ואיקושא אימא לא קמ``ל אמר רבא האי מאן דעבד <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>חביתא</span> חייב משום <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שבע חטאות</span> תנורא חייב משום שמונה חטאות אמר אביי האי מאן דעבד <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>חלתא</span> חייב אחת עשרה חטאות <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואי חייטיה לפומיה</span> חייב שלש עשרה חטאות:  הגוזז את הצמר והמלבנו:  אמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן הטווה צמר שעל גבי בהמה בשבת חייב שלש חטאות אחת משום גוזז ואחת משום מנפץ ואחת משום טווה רב כהנא אמר אין דרך גזיזה בכך ואין דרך מנפץ בכך ואין דרך טווי בכך ולא והתניא משמיה דרבי נחמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שטוף בעזים וטוו בעזים</span> אלמא טוויה על גבי בהמה שמה טוויה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>חכמה יתירה</span> שאני תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>התולש את הכנף</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>והקוטמו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>והמורטו</span> חייב שלש חטאות <וא``ר> [אמר ר'] שמעון בן לקיש תולש חייב משום גוזז קוטם חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>משום מחתך</span> ממרט חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>משום ממחק</span>:  הקושר והמתיר:  קשירה במשכן היכא הואי אמר רבא שכן קושרין <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ביתדות אהלים</span> <קושרים> [א``ל אביי] ההוא קושר על מנת להתיר הוא אלא אמר אביי שכן אורגי יריעות שנפסקה להן נימא קושרים אותה א``ל רבא תרצת קושר מתיר מאי איכא למימר וכי תימא דאי מתרמי ליה תרי חוטי קיטרי <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>בהדי הדדי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>שרי חד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>וקטר חד</span> השתא לפני מלך בשר ודם אין עושין כן לפני ממ``ה הקב``ה עושין אלא אמר רבא ואיתימא רבי עילאי שכן <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>צדי חלזון</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>קושרין ומתירין</span>:  והתופר שתי תפירות:  <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>והא לא קיימא</span> אמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן והוא <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>שקשרן</span>:  הקורע על מנת לתפור:  קריעה במשכן מי הוה רבה ורבי זירא דאמרי תרווייה


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עה,א גמרא
pgu: עה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  שכן יריעה שנפל בה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דרנא</span> קורעין בה ותופרין אותה אמר רב זוטרא בר טוביה אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>המותח חוט של תפירה</span> בשבת חייב חטאת <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>והלומד דבר אחד מן המגוש</span> חייב מיתה והיודע לחשב תקופות ומזלות ואינו חושב אסור לספר הימנו מגושתא רב ושמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חד אמר חרשי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וחד אמר גדופי</span> תסתיים דרב דאמר גדופי דאמר רב זוטרא בר טוביה אמר רב הלומד דבר אחד מן המגוש חייב מיתה דאי ס``ד חרשי הכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0518' data-rgl='9'> דברים יח </span> לא תלמד לעשות אבל אתה למד <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>להבין</span> ולהורות תסתיים אר``ש בן פזי א``ר יהושע בן לוי משום בר קפרא כל היודע לחשב בתקופות ומזלות ואינו חושב עליו הכתוב אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1005' data-rgl='12'> ישעיהו ה </span> ואת פועל ה' לא יביטו ומעשה ידיו לא ראו א``ר שמואל בר נחמני א``ר יוחנן מנין שמצוה על האדם לחשב תקופות ומזלות שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0504' data-rgl='6'> דברים ד </span> ושמרתם ועשיתם כי היא חכמתכם ובינתכם <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לעיני העמים</span> איזו חכמה ובינה שהיא לעיני העמים הוי אומר זה חישוב תקופות ומזלות:  הצד צבי וכו':  ת``ר הצד חלזון ו<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>הפוצעו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אינו חייב אלא אחת</span> רבי יהודה אומר חייב שתים שהיה ר' יהודה אומר פציעה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בכלל דישה</span> אמרו לו אין פציעה בכלל דישה אמר רבא מ``ט דרבנן קסברי אין דישה אלא לגדולי קרקע וליחייב נמי משום נטילת נשמה אמר רבי יוחנן שפצעו מת רבא אמר אפילו תימא שפצעו חי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מתעסק הוא אצל נטילת נשמה</span> והא אביי ורבא דאמרי תרווייהו מודה ר``ש בפסיק רישא ולא ימות שאני הכא דכמה דאית ביה נשמה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>טפי ניחא ליה</span> כי היכי דליציל ציבעיה:  והשוחטו:  שוחט משום מאי חייב רב אמר משום צובע ושמואל אמר משום נטילת נשמ


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עה,ב גמרא
pgu: עה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>משום צובע</span> אין <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>משום נטילת נשמה</span> לא אימא אף משום צובע אמר רב מילתא דאמרי אימא בה מילתא דלא ליתו דרי בתראי וליחכו עלי צובע במאי ניחא ליה ניחא דליתווס בית השחיטה דמא כי היכי דליחזוה אינשי וליתו ליזבנו מיניה:  והמולחו והמעבדו:  היינו מולח והיינו מעבד ר' יוחנן ור``ל דאמרי תרוייהו אפיק חד מינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ועייל שירטוט</span> אמר רבה בר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>הא</span>י מאן דמלח בישרא חייב משום מעבד רבא אמר אין עיבוד באוכלין אמר רב אשי ואפילו רבה בר רב הונא לא אמר אלא דקא בעי ליה לאורחא אבל לביתא לא משוי איניש מיכליה עץ:  והממחקו והמחתכו:  אמר רבי אחא בר חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>השף בין העמודים</span> בשבת חייב משום ממחק אמר רבי חייא בר אבא ג' דברים סח לי רב אשי משמיה דרבי יהושע בן לוי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>המגרר ראשי כלונסות</span> בשבת חייב משום מחתך ה<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ממרח רטיה</span> בשבת חייב משום ממחק וה<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מסתת את האבן</span> בשבת חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>משום מכה בפטיש</span> אמר ר' שמעון בן קיסמא אמר רבי שמעון בן לקיש הצר צורה בכלי וה<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מנפח בכלי זכוכית</span> חייב משום מכה בפטיש א``ר יהודה האי מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דשקיל אקופי</span> מגלימי חייב משום מכה בפטיש והני מילי דקפיד עלייהו:  והכותב שתי אותיות:  ת``ר כתב אות אחת גדולה ויש במקומה לכתוב שתים פטור מחק אות גדולה ויש במקומה לכתוב שתים חייב אמר רבי מנחם בר' יוסי וזה חומר במוחק מבכותב:  הבונה והסותר המכבה והמבעיר והמכה בפטיש:  רבה ור' זירא דאמרי תרוייהו כל מידי דאית ביה גמר מלאכה חייב משום מכה בפטיש:  אלו אבות מלאכות:  אלו לאפוקי מדר``א דמחייב על תולדה במקום אב:  חסר אחת:  לאפוקי מדר' יהודה דתניא ר' יהודה מוסיף את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שובט</span> וה<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מדקדק</span> אמרו לו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שובט הרי הוא בכלל מיסך</span> מדקדק הרי הוא בכלל אורג


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עה,ב משנה
pgu: עה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  ועוד כלל אחר אמרו כל הכשר להצניע <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ומצניעין כמוהו</span> והוציאו בשבת חייב חטאת עליו וכל שאינו כשר להצניע ואין מצניעין כמוהו והוציאו בשבת אינו חייב אלא המצניעו


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עה,ב גמרא
pgu: עה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  כל הכשר להצניע לאפוקי מאי רב פפא אמר לאפוקי דם נדה מר עוקבא אמר לאפוקי עצי אשרה מאן דאמר דם נדה כ``ש עצי אשרה מאן דאמר עצי אשרה אבל דם נדה מצנע ליה לשונרא ואידך <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>כיון דחלשא</span> לא מצנע ליה אמר רבי יוסי בר חנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>הא</span>י דלא כר``ש דאי כר``ש האמר לא אמרו כל השיעורין הללו אלא למצניעיהן:  וכל שאינו כשר להצניע


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עו,א גמרא
pgu: עו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  א``ר אלעזר הא דלא כר``ש בן אלעזר דתניא כלל אמר ר' שמעון בן אלעזר כל שאינו כשר להצניע ואין מצניעין כמוהו והוכשר לזה והצניעו ובא אחר והוציאו נתחייב זה במחשבה של זה


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עו,א משנה
pgu: עו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>המוציא תבן כמלא פי פרה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='9'>עצה</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כמלא פי גמל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עמיר</span> כמלא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>פי טלה</span> עשבים כמלא פי גדי עלי שום ועלי בצלים לחים כגרוגרת יבשים כמלא פי גדי ואין מצטרפין זה עם זה מפני שלא שוו בשיעוריהן


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עו,א גמרא
pgu: עו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'><span class='tlm-rsh' data-nro='9'>עצה</span></span> אמר רב יהודה תבן של מיני קטנית כי אתא רב דימי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>המוציא תבן כמלא פי פרה</span> לגמל ר' יוחנן אמר חייב ר``ש בן לקיש אמר פטור באורתא א``ר יוחנן הכי לצפרא הדר ביה אמר רב יוסף שפיר עבד דהדר דהא לא חזי לגמל א``ל אביי אדרבה כדמעיקרא מסתברא דהא חזי לפרה אלא כי אתא רבין אמר המוציא תבן כמלא פי פרה לגמל דכולי עלמא לא פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דחייב</span> כי פליגי במוציא עצה כמלא פי פרה לפרה ואיפכא איתמר ר' יוחנן אמר פטור ריש לקיש אמר חייב ר' יוחנן אמר פטור אכילה על ידי הדחק לא שמה אכילה ריש לקיש אמר חייב אכילה ע``י הדחק שמה אכילה:  <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עמיר</span> כמלא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>פי טלה</span>:  והתניא כגרוגרת אידי ואידי חד שיעורא הוא:  עלי שום ועלי בצלים לחים כגרוגרת ויבשים כמלא פי הגדי ואין מצטרפין זה עם זה מפני שלא שוו בשיעוריהן:  אמר ר' יוסי בר חנינא אין מצטרפין לחמור שבהן אבל מצטרפין לקל שבהן וכל דלא שוו בשיעורייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מי מצטרפין</span> והתנן הבגד <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ג' על ג'</span> והשק ד' על ד' והעור ה' על ה' מפץ ו' על ו' ותני עלה הבגד והשק השק והעור העור והמפץ מצטרפין זה עם זה ואמר ר``ש מה טעם מפני שראויין ליטמא מושב טעמא דראויין ליטמא מושב אבל אין ראוי ליטמא מושב לא אמר רב


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עו,ב משנה
pgu: עו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  המוציא אוכלים כגרוגרת חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ומצטרפין</span> זה עם זה מפני ששוו בשיעוריהן חוץ מקליפתן וגרעיניהן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ועוקציהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וסובן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ומורסנן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ר' יהודה אומר</span> חוץ מקליפי עדשין <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שמתבשלות עמהן</span>


id: 2107
lvr: 21
prk: 07
nru: דף עו,ב גמרא
pgu: עו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וסובן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ומורסנן</span> לא מצטרפין והתנן חמשת רבעים קמח ועוד חייבין בחלה הן וסובן ומורסנן אמר אביי שכן עני אוכל פתו בעיסה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בלוסה</span>:  רבי יהודה אומר חוץ מקליפי עדשים המתבשלות עמהן:  עדשים אין פולין לא והתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ר' יהודה אומר</span> חוץ מקליפי פולין ועדשים לא קשיא הא בחדתי הא בעתיקי עתיקי מ``ט לא אמר ר' אבהו מפני שנראין <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כזבובין</span> בקערה:
<BR


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף עו,ב משנה
pgu: עו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  המוציא יין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כדי מזיגת הכוס</span> חלב כדי גמיעה דבש כדי ליתן על ה<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>כתית</span> שמן כדי לסוך אבר קטן מים כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לשוף</span> בהם את ה<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>קילור</span> ושאר כל המשקין <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ברביעית</span> וכל השופכין ברביעית ר``ש אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כולן ברביעית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ולא נאמרו</span> כל השיעורין הללו אלא למצניעיהן


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף עו,ב גמרא
pgu: עו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>תנא</span> כדי מזיגת כוס יפה ומאי כוס יפה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כוס של ברכה</span> אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה כוס של ברכה צריך שיהא בו רובע רביעית <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>כדי שימזגנו</span> ויעמוד על רביעית אמר רבא אף אנן נמ


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף עז,א גמרא
pgu: עז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>תנינא</span> המוציא יין כדי מזיגת כוס ותני עלה כדי מזיגת כוס יפה וקתני סיפא ושאר כל המשקין ברביעית ורבא לטעמיה דאמר רבא כל חמרא דלא דרי על חד תלת מיא לאו חמרא הוא אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שתי תשובות בדבר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>חדא</span> דתנן והמזוג שני חלקי מים ואחד יין <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מן היין השירוני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ועוד מים בכד ומצטרפין</span> א``ל רבא הא דקאמרת שני חלקי מים ואחד יין מן היין השירוני יין השירוני לחוד <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דרפי</span> א``נ התם משום חזותא אבל לטעמא בעי טפי ודקאמרת מים מכד ומצטרפין לענין שבת מידי דחשיב בעינן והא נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הא חשיב</span> תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>יבש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בכזית</span> דברי רבי נתן אמר רב יוסף רבי נתן ורבי יוסי ברבי יהודה אמרו דבר אחד רבי נתן הא דאמרן ורבי יוסי ברבי יהודה דתניא רבי יהודה אומר ששה דברים מקולי בית שמאי ומחומרי ב``ה דם נבלה ב``ש מטהרין וב``ה מטמאין א``ר יוסי ברבי יהודה אף כשטמאו ב``ה לא טמאו אלא בדם שיש בו רביעית הואיל ויכול לקרוש ולעמוד <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>על כזית</span> אמר אביי דילמא לא היא עד כאן לא קאמר רבי נתן הכא דבעי רביעית <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אלא ביין דקליש</span> אבל בדם דסמיך כזית לא בעי רביעית אי נמי עד כאן לא קאמר רבי יוסי בר' יהודה התם דכזית סגי ליה ברביעי' אלא בדם דסמיך אבל יין דקליש כזית הוי יותר מרביעית וכי מפיק פחות מכזית ליחייב:  חלב כדי גמיעה:  איבעיא להו כדי גמיאה או כדי גמיעה א``ר נחמן בר יצחק<span class='tlm-sfr' data-chp='0124' data-rgl='17'> בראשית כד </span> הגמיאיני נא מעט מים מכדך איבעי' לה


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף עז,ב גמרא
pgu: עז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>גראינין</span> או גרעינין אמר רבא בר עולא<span class='tlm-sfr' data-chp='0327' data-rgl='18'> ויקרא כז </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ונגרע</span> מערכך איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אוממות</span> או עוממות אמר רב יצחק בר אבדימי<span class='tlm-sfr' data-chp='1231' data-rgl='8'> יחזקאל לא </span> ארזים לא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עממוהו</span> בגן אלהים איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מאמצין</span> תנן או מעמצין א``ר חייא בר אבא אמר רבי יוחנן<span class='tlm-sfr' data-chp='1033' data-rgl='15'> ישעיהו לג </span> ועוצם עיניו מראות ברע ת``ר המוציא חלב של בהמה כדי גמיאה חלב של אשה ולובן של ביצה כדי ליתן במשיפא של קילור [קילור] <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כדי לשוף במים</span> בעי רב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כדי שיפה או כדי אחיזה ושיפה</span> תיקו:  דבש כדי ליתן על הכתית:  תנא כדי ליתן על פי כתית בעי רב אשי על כתית <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אפומא דכולה כתית</span> או דילמא א<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מורשא קמא</span> דכתית לאפוקי הודרנא דלא תיקו:  אמר רב יהודה אמר רב כל מה שברא הקב``ה בעולמו לא ברא דבר אחד לבטלה ברא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שבלול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לכתית</span> ברא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>זבוב לצירעה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>יתוש</span> לנחש ונחש <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לחפפית</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>סממית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>לעקרב</span> היכי עביד ליה מייתי חדא אוכמא וחדא חיורא ושלקי להו ושייפי ליה ת``ר חמשה אימות הן אימת חלש על גבור אימת <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מפגיע</span> על ארי אימת יתוש על הפיל אימת סממית על העקרב אימת <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>סנונית</span> על הנשר אימת <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כילבית</span> על לויתן א``ר יהודה אמר רב מאי קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='1505' data-rgl='9'> עמוס ה </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>המבליג שוד על עז</span>:  רבי זירא אשכח לרב יהודה דהוה קאי אפיתחא דבי חמוה וחזייה דהוה בדיחא דעתיה ואי בעי מיניה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כל חללי עלמא</span> הוה אמר ליה א``ל מ``ט עיזי מסגן ברישא והדר אימרי א``ל כברייתו של עולם ד<span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ברישא חשוכא</span> והדר נהורא מ``ט הני <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מכסיין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>והני מגליין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>הני דמכסינן מינייהו</span> מכסיין והני דלא מכסינן מינייהו מגליין מ``ט גמלא זוטר גנובתיה משום דאכל כיסי מ``ט תורא אריכא גנובתיה משום דדייר באגמי <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ובעי לכרכושי בקי</span> מ``ט קרנא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='30'>קמצא</span> רכיכא משום דדיירא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='31'>חילפי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>ואי קשיא נדיא <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>ומתעוורא</span></span> דאמר שמואל האי מאן דבעי דליסמיה לקמצא לשלופינהו לקרני' מ``ט האי תימרא דתרנ<span class='tlm-rsh' data-nro='60'>גולתא</span> מדלי לעילא דדיירי אדפי ואי עייל קטרא מתעוורא דשא דרך שם דרגא דרך גג <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>מתכוליתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>מתי תכלה דא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>ביתא בא ואיתיב</span> בה ביקתא <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>בי עקתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>כופתא</span> כוף ותיב <span class='tlm-rsh' data-nro='43'>לבני לבני בני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='44'>הוצא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='45'>חציצה</span> חצבא שחוצב מים מן הנהר כוזה <span class='tlm-rsh' data-nro='47'>כזה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='48'>שוטיתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='49'>שטותא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='50'>משיכלא</span> מאשי כולה <span class='tlm-rsh' data-nro='52'>משכילתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='53'>משיא כלתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='54'>אסיתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='55'>חסירתא</span> בוכנה בוא ואכנה לבושה <span class='tlm-rsh' data-nro='58'>לא בושה</span> גלימא שנעשה בו כגלם גולתא גלי ואיתיב פוריא שפרין ורבין עליה <span class='tlm-rsh' data-nro='62'>בור זינקא</span> בור זה <span class='tlm-rsh' data-nro='63'>נקי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='64'>סודרא</span> סוד ה' ליראיו <span class='tlm-rsh' data-nro='65'>אפדנא</span> אפיתחא דין ת``ר שלשה כל זמן שמזקינין מוסיפין גבורה ואלו הן דג ונחש וחזיר:  שמן כדי לסוך <span class='tlm-rsh' data-nro='67'>אבר קטן</span>:  אמרי דבי ר' ינאי שמן כדי לסוך אבר קטן של קטן בן יומו מיתיבי שמן כדי לסוך אבר קטן וקטן בן יומו מאי לאו אבר קטן <span class='tlm-rsh' data-nro='68'>דגדול</span> ואבר גדול של קטן בן יומו אמרי לך דבי ר' ינאי לא ה``ק שמן כדי לסוך אבר קטן של קטן בן יומו לימא כתנאי שמן כדי לסוך אבר קטן וקטן בן יומו דברי ר' שמעון בן אלעזר ר' נתן אומר כדי לסוך אבר קטן מאי לאו בהא קמיפלגי דר``ש בן אלעזר סבר אבר קטן של קטן ור' נתן סבר אבר קטן דגדול או אבר גדול דקטן אבל אבר קטן של קטן בן יומו לא לא דכולי עלמא אבר קטן דקטן בן יומו ל


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף עח,א גמרא
pgu: עח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  וליתא דרבי ינאי והכא בהא קמיפלגי ר``ש בן אלעזר סבר אבר קטן דגדול ואבר גדול דקטן בן יומו כי הדדי נינהו ורבי נתן סבר אבר קטן דגדול אין אבר גדול דקטן בן יומו לא מאי הוי עלה תא שמע דתניא רבי שמעון בן אלעזר אומר שמן כדי לסוך אבר קטן של קטן בן יומו:  מים כדי לשוף בהן את הקילור:  אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מכדי כל מילתא דשכיחא ולא שכיחא</span> אזול רבנן בתר דשכיחא לקולא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שכיחא ושכיחא</span> אזול רבנן בתר דשכיחא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לחומרא</span> יין שתייתו שכיחא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='7'>רפואתו לא שכיחא</span></span> אזול רבנן בתר שתייתו דשכיחא לקולא חלב אכילתו שכיחא רפואתו לא שכיחא אזול רבנן בתר אכילתו לקולא דבש אכילתו שכיחא רפואתו שכיחא אזול רבנן בתר רפואתו לחומרא אלא מים מכדי שתייתו שכיחא רפואתו לא שכיחא מאי טעמא אזול רבנן בתר רפואתו לחומרא אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בגלילא שנו</span> רבא אמר אפילו תימא בשאר מקומות כדשמואל דאמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כל שקייני</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מסו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ומטללי</span> ל<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בר ממיא</span> דמסו ולא מטללי:  ושאר כל המשקין ברביעית:  תנו רבנן דם וכל מיני משקין ברביעית רבי שמעון בן אלעזר אומר דם כדי לכחול בעין אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שכן כוחלין לברקית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ומאי נינהו</span> דמא דתרנגולת ברא רשב``ג אומר דם כדי לכחול בו עין אחת שכן כוחלין <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ליארוד</span> ומאי ניהו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>דמא דכרושתינא</span> וסימניך <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>גוא</span> לגוא ברא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לברא</span> בד``א במוציא אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>במצניע</span> כל שהוא חייב רבי שמעון אומר בד``א במצניע <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אבל במוציא</span> אינו חייב אלא ברביעית ומודים חכמים לר``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>במוציא שופכין</span> לרה``ר ששיעורן ברביעית:  אמר מר בד``א במוציא אבל במצניע כל שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אטו מצניע לאו מוציא הוא</span> אמר אביי הכא במאי עסקינן בתלמיד שאמר לו רבו לך ופנה לי המקום לסעודה הלך ופנה לו דבר חשוב לכל חייב עילויה דבר שאינו חשוב לכל אי אצנעי' רביה מיחייב עילויה ואי לא לא מיחייב:  אמר מר מודים חכמים לר``ש במוציא שופכין לרה``ר ששיעורן ברביעית:  שופכין למאי חזו אמר רבי ירמיה לגבל בהן את הטיט והתניא טיט כדי לעשות בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>פי כור</span> לא קשיא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>דמיגבל</span> הא דלא מיגבל לפי שאין אדם טורח לגבל טיט לעשות פי כור


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף עח,א משנה
pgu: עח
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  המוציא חבל כדי לעשות אוזן לקופה גמי כדי לעשות <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>תלאי</span> לנפה ולכברה רבי יהודה אומר כדי ליטול ממנו <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>מדת מנעל</span> לקטן <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>נייר</span> כדי לכתוב עליו קשר מוכסין והמוציא קשר מוכסין חיי


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף עח,ב משנה
pgu: עח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>נייר מחוק</span> כדי לכרוך על צלוחית קטנה של פלייטון עור כדי לעשות קמיע <דוכסוסטוס כדי לכתוב מזוזה> קלף כדי לכתוב עליו פרשה קטנה שבתפילין שהיא שמע ישראל דיו כדי לכתוב ב' אותיות כחול <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כדי לכחול עין אחת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דבק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כדי ליתן בראש השפשף</span> זפת וגפרית כדי לעשות נקב שעוה כדי ליתן על פי נקב קטן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>חרסית</span> כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לעשות פי כור</span> של צורפי זהב רבי יהודה אומר כדי לעשות פיטפוט סובין כדי ליתן על פי כור של צורפי זהב סיד כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לסוד קטנה שבבנות</span> ר' יהודה אומר כדי לעשות כלכל רבי נחמיה אומר כדי לסוד אונדפי


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף עח,ב גמרא
pgu: עח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>חבל נמי ליחייב</span> כדי לעשות תלאי לנפה ולכברה כיון <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דחריק</span> במנא לא עבדי אינשי תנו רבנן הוצין כדי לעשות אוזן לסל <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כפיפה מצרית</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>סיב</span> אחרים אומרים כדי ליתן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>על פי משפך</span> קטן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לסנן את היין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>רבב</span> כדי לסוך תחת אספגין קטנה וכמה שיעורה כסלע והתניא כגרוגרת אידי ואידי חד שיעורא הוא מוכין כדי לעשות <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כדור</span> קטנה וכמה שיעורו כאגוז:  נייר כדי לכתוב עליו קשר מוכסין:  תנא כמה קשר מוכסין <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שתי אותיות</span> <של קשר מוכסין> ורמינהו המוציא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>נייר חלק</span> אם יש בו כדי לכתוב שתי אותיות חייב ואם לאו פטור אמר רב ששת מאי שתי אותיות שתי אותיות של קשר מוכסין רבא אמר שתי אותיות דידן ובית אחיזה דהיינו קשר מוכסין מיתיבי המוציא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>נייר מחוק</span> ושטר פרוע אם יש <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>בלובן</span> שלו כדי לכתוב שתי אותיות או בכולו כדי לכרוך ע``פ צלוחית קטנה של פלייטון חייב ואם לאו פטור בשלמא לרב ששת דאמר מאי שתי אותיות שתי אותיות של קשר מוכסין שפיר אלא לרבא דאמר שתי אותיות דידן ובית אחיזה דהיינו קשר מוכסין <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>הכא בית אחיזה לא צריך</span> קשיא תנו רבנן המוציא קשר מוכסין עד שלא הראהו למוכס חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>משהראהו למוכס</span> פטור רבי יהודה אומר אף משהראהו למוכס חייב מפני שצריך לו <span class='tlm-rsh' data-nro='29'><span class='tlm-rsh' data-nro='34'>מאי בינייהו</span></span> אמר אביי איכא בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>רהיטי מוכסא</span> רבא אמר מוכס גדול ו<span class='tlm-rsh' data-nro='31'>מוכס קטן</span> איכא בינייהו רב אשי אמר חד מוכס איכא בינייהו מפני שצריך לו להראות <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>למוכס שני</span> דא``ל חזי גברא דמוכס אנא:  ת``ר המוציא שטר חוב עד שלא פרעו חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>משפרעו</span> פטור רבי יהודה אומר אף משפרעו חייב מפני שצריך לו מאי בינייהו אמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>אסור לשהות שטר פרוע</span> איכא בינייהו רבנן סברי אסור לשהות שטר פרוע ורבי יהודה סבר <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>מותר</span> לשהות שטר פרוע אביי אמר דכולי עלמא אסור לשהות שטר פרוע והכא <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>במודה בשטר שכתבו</span> שצריך לקיימו קמיפלגי תנא קמא סבר מודה בשטר שכתבו צריך לקיימו ורבי יהודה סבר מודה בשטר שכתבו אין צריך לקיימו ומאי עד שלא פרעו ומשפרע


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף עט,א גמרא
pgu: עט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  עד שיאמר לוה פרעתי ולא פרעתי רבא אמר דכולי עלמא מודה בשטר שכתבו שצריך לקיימו והכא בכותבין שובר קמיפלגי תנא קמא סבר כותבין שובר ורבי יהודה סבר אין כותבין שובר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>רב אשי אמר</span> מפני שצריך להראותו לבעל חוב שני דאמר ליה חזי גברא דפרע אנא:  עור כדי לעשות כו':  בעא מיניה רבא מרב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>המוציא עור בכמה</span> א``ל כדתנן עור כדי לעשות <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>קמיע</span> [המעבדו בכמה אמר ליה לא שנא] <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לעבד</span>ו בכמה א``ל לא שנא ומנא תימרא כדתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>המלבן</span> והמנפץ והצובע והטווה שיעורו כמלא רוחב ה<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>סיט</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כפול</span> והאורג שני חוטין שיעורו כמלא רוחב הסיט <כפול> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אלמא</span> כיון דלטוייה קאי שיעורא כטווי ה``נ כיון דלעבדו קאי שיעורו כמעובד ו<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שלא לעבדו</span> בכמה אמר ליה לא שנא ולא שני בין מעובד לשאינו מעובד איתיביה המוציא סמנין שרוין כדי לצבוע בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>דוגמא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>לאירא</span> ואילו בסמנין שאינן שרוין תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>קליפי אגוזים</span> וקליפי רמונין <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>סטיס</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>פואה</span> כדי לצבוע בהן בגד קטן [לפי] סבכה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>הא איתמר עלה</span> אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה לפי שאין אדם טורח לשרות סמנין לצבוע בהן דוגמא לאירא והרי זרעוני גינה דמקמי דזרעינהו תנן זרעוני גינה פחות מכגרוגרת רבי יהודה בן בתירא אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>חמשה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואילו בתר דזרעינהו תנן</span> זבל וחול הדק כדי לזבל בו קלח של כרוב דברי רבי עקיבא וחכמים אומרים כדי לזבל <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כרישא</span> הא איתמר עלה אמר רב פפא הא דזריע הא דלא זריע לפי שאין אדם טורח להוציא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>נימא</span> אחת לזריעה והרי טיט דמקמי דליגבליה תניא מודים חכמים לרבי שמעון במוציא שופכין לרה``ר ששיעורן ברביעית והוינן [בה] שופכין למאי חזו וא``ר ירמיה לגבל בהן את הטיט ואילו בתר דגבליה תניא טיט כדי לעשות בהן פי כור התם נמי כדאמרן לפי שאין אדם טורח <בהן> לגבל את הטיט לעשות בו פי כור ת``ש דאמר רבי חייא בר אמי משמיה דעולא שלשה עורות הן מצה וחיפה ודיפתרא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מצה כמשמעו</span> דלא מליח ודלא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>קמיח</span> ודלא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>עפיץ</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>וכמה שיעורו</span> תני רב שמואל בר רב יהודה כדי לצור בו משקולת קטנה וכמה אמר אביי ריבעא דריבעא דפומבדיתא חיפה דמליח ולא קמיח ולא עפיץ וכמה שיעורו כדתנן עור כדי לעשות קמיע דיפתרא דמליח וקמיח ולא עפיץ וכמה שיעורו כדי לכתוב עליו את הגט קתני מיהת כדי לצור בו משקולת קטנה ואמר אביי ריבעא דריבעא דפומבדיתא התם <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>בבישולא</span> והתנן הבגד שלשה על שלשה למדרס השק ד' על ד' העור ה' על ה' מפץ ו' על ו' בין למדרס בין למת ותאני עלה הבגד והשק והעור כשיעור לטומאה כך שיעור להוצאה ההוא בקורטובלא


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף עט,ב גמרא
pgu: עט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  קלף כדי לכתוב עליו פרשה קטנה:  ורמינהו קלף ו<span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דוכסוסטוס</span> כדי לכתוב עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מזוזה</span> מאי מזוזה מזוזה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שבתפילין</span> וקרי להו לתפילין מזוזה אין והתניא רצועות תפילין עם התפילין <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מטמאות את הידים</span> בפני עצמן אין מטמאות את הידים רבי שמעון בן יהודה אומר משום ר``ש הנוגע ברצועה טהור עד שיגע ב<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>קציצה</span> רבי זכאי משמו אומר טהור עד שיגע <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>במזוזה</span> עצמה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>והא מדקתני סיפא</span> קלף כדי לכתוב עליו פרשה קטנה שבתפילין שהיא שמע ישראל מכלל דרישא במזוזה עצמה עסקינן הכי קתני קלף ודוכסוסטוס <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שיעורן</span> בכמה דוכסוסטוס <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כדי לכתוב עליו מזוזה</span> קלף כדי לכתוב עליו פרשה קטנה שבתפילין שהיא שמע ישראל:  אמר רב דוכסוסטוס הרי היא כקלף מה קלף כותבין עליו תפילין אף דוכסוסטוס כותבין עליו תפילין תנן קלף כדי לכתוב פרשה קטנה שבתפילין שהיא שמע ישראל <<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>קלף אין דוכסוסטוס לא</span>> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>למצוה</span> ת``ש הלכה למשה מסיני תפילין על הקלף ומזוזה על דוכסוסטוס קלף במקום בשר דוכסוסטוס במקום שיער למצו' והתניא שינה פסול אמזוזה והתניא שינה בזה ובזה פסול אידי ואידי אמזוזה והא דכתבינהו אקלף במקום שיער אי נמי אדוכסוסטוס במקום בשר ואיבעית אימא שינה בזה ובזה תנאי היא דתניא שינה בזה ובזה פסול רבי אחא מכשיר משום רבי אחי בר חנינא ואמרי לה משום רבי יעקב בר' חנינא רב פפא אמר רב דאמר כתנא דבי מנשה דתנא דבי מנשה כתבה על ה<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>נייר</span> ועל המטלית פסולה על הקלף ועל ה<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>גויל</span> ועל דוכסוסטוס כשרה כתבה מאי אילימא מזוזה מזוזה אקלף מי כתבינן אלא לאו תפילין וליטעמיך תפילין אגויל מי כתבינן [אלא] כי תניא ההיא בס``ת לימא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מסייע ליה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כיוצא בו</span> תפילין שבלו וספר תורה שבלה אין עושין מהן מזוזה לפי שאין מורידין מקדושה חמורה לקדושה קלה טעמא דאין מורידין הא מורידין עושין דכתיבא אמאי לאו דכתיבא אדוכסוסטוס לא דכתיבא על הקלף ומזוזה אקלף מי כתבינן אין והתניא כתבה על הקלף על הנייר ועל המטלית פסולה אמר רבי שמעון בן אלעזר רבי מאיר היה כותבה על הקלף מפני שמשתמרת <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>השתא דאתית להכי</span> לרב נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לא תימא</span> דוכסוסטוס הרי הוא כקלף אלא אימא קלף הרי הוא כדוכסוסטוס מה דוכסוסטוס כותבין עליו מזוזה אף קלף כותבין עליו מזוזה:  דיו כדי לכתוב


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף פ,א גמרא
pgu: פ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תנא שתי אותיות בדיו <ושתי> [שתי] אותיות בקולמוס שתי אותיות ב<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>קלמרין</span> בעי רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אות אחת בדיו אות אחת בקולמוס</span> אות אחת בקלמרין מהו תיקו אמר רבא הוציא שתי אותיות וכתבן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כשהוא מהלך</span> חייב כתיבתן זו היא הנחתן ואמר רבא הוציא אות אחת וכתבה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וחזר והוציא</span> אות אחת וכתבה פטור מאי טעמא בעידנא דאפקא לבתרייתא חסר ליה לשיעורא דקמייתא ואמר רבא הוציא חצי גרוגרת אחת והניחה וחזר והוציא חצי גרוגרת אחת והניחה ראשונה נעשה כמי שקלטה [כלב] או שנשרפה ופטור <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ואמאי הא מנחה</span> הכי קאמר ואם קדם והגביה ראשונה קודם הנחת שנייה נעשית ראשונה כמי שנקלטה או שנשרפה ופטור ואמר רבא הוציא חצי גרוגרת והניחה וחזר והוציא חצי גרוגרת והעבירה דרך עליה חייב ואמאי הא לא נח כגון שהעבירה תוך שלשה והאמר רבא תוך שלשה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לרבנן</span> צריך הנחה על גבי משהו לא קשיא כאן בזורק כאן ב<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מעביר</span> תנו רבנן הוציא חצי גרוגרת וחזר והוציא חצי גרוגרת בהעלם אחד חייב בשתי העלמות פטור רבי יוסי אומר בהעלם אחד לרשות אחד חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לשתי רשויות</span> פטור אמר רבה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>והוא שיש חיוב חטאת ביניהם</span> אבל כרמלית לא אביי אמר אפילו כרמלית אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>פיסלא</span> לא ורבא אמר אפילו פיסלא ואזדא רבא לטעמיה דאמר רבא רשות שבת כרשות גיטין דמיא:  כחול כדי לכחול עין אחת:  עין אחת הא לא כחלי אמר רב הונא שכן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>צנועות</span> כוחלות עין אחת מיתיבי רבי שמעון בן אלעזר אומר כחול אם לרפואה כדי לכחול עין אחת אם לקשט בב' עינים תרגמא הילל בריה דר' שמואל בר נחמני כי תניא ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בעירניות</span>:  <שעוה כדי ליתן ע``פ נקב קטן:  תנא כדי ליתן ע``פ נקב קטן <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>של יין</span>>:  דבק כדי ליתן בראש השפשף:  תנא כדי ליתן בראש <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שפשף שבראש קנה של ציידין</span>:  זפת וגפרית כדי לעשות כו':  תנא כדי לעשות נקב קטן:  חרסית כדי לעשות פי כור כו':  למימרא דשיעורא דרבי יהודה נפיש הא קיי``ל דשיעורא דרבנן נפיש דתנן רבי יהודה אומר כדי ליטול הימנו מדת מנעל לקטן אימא כדי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לסוד</span> פיטפוט כירה קטנה:  <סובין כדי ליתן על פי כור של צורפי זהב>


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף פ,ב גמרא
pgu: פ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר המוציא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שיער</span> כדי לגבל בו את הטיט [טיט] לעשות פי כור של צורפי זהב:  סיד כדי לסוד:  תנא כדי לסוד <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אצבע קטנה</span> שבבנות אמר רב יהודה אמר רב בנות ישראל שהגיעו לפירקן ולא הגיעו [לשנים] בנות עניים <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>טופלות</span> אותן בסיד בנות עשירים טופלות אותן בסולת בנות מלכים טופלות אותן בשמן המור שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3302' data-rgl='12'> אסתר ב </span> ששה חדשים בשמן המור מאי שמן המור רב הונא בר חייא אמר סטכת רב ירמיה בר אבא אמר שמן זית שלא הביאה שליש תניא רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אנפיקנון</span> שמן זית שלא הביאה שליש <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ולמה סכין אותו</span> שמשיר את השיער ומעדן הבשר רב ביבי הויא ליה ברתא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>טפלה</span> אבר אבר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שקל בה ד' מאות זוזי</span> הוה ההוא נכרי בשבבותיה הויא ליה ברתא טפלה בחד זימנא ומתה אמר קטל רב ביבי לברתי אמר רב נחמן רב ביבי דשתי שיכרא בעיין בנתיה טפלא אנן דלא שתינן שיכרא לא בעיין בנתן טפלא:  ר' יהודה אומר כדי לסוד כלכול:  מאי כלכול ומאי אנדיפי אמר רב צידעא ובת צידעא למימרא דשיעורא דר' יהודה נפיש הא קיי``ל דשיעורא דרבנן נפיש זוטא מדרבנן ונפיש מדרבי נחמיה מיתיבי א``ר נראין דברי רבי יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בחבוט</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ודברי רבי נחמיה בביצת הסיד</span> ואי ס``ד צידעא ובת צידעא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אידי ואידי</span> חבוט אלא אמר רבי יצחק אמרי דבי רבי אמי א<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אנדיפא</span> מתקיף לה רב כהנא וכי אדם עושה מעותיו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'><span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אנפרות</span></span> אלא אמר רב כהנא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'><span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שנתות</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>כדתנן</span> שנתות היו בהין <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>עד כאן לפר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>עד כאן לאיל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>עד כאן לכבש</span> ואיבעית אימא מאי אנדיפא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אפותא</span> וכי הא דההוא בר גליל [דאיקלע לבבל] דאמרו ליה קום דרוש לנו במעשה מרכבה אמר להו אדרוש לכו כדדרש רבי נחמיה לחבריה ונפקא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ערעיתא</span> מן כותל ומחתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>באנדיפי</span> ומית ואמרו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מן דיליה דא ליה</span>


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף פ,ב משנה
pgu: פ
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אדמה</span> כחותם ה<span class='tlm-rsh' data-nro='30'>מרצופין</span> דברי רבי עקיבא וחכמים אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>כחותם האיגרות</span> זבל וחול הדק כדי לזבל קלח של כרוב דברי רבי עקיבא וחכ``א כדי לזבל <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>כרישא</span> חול הגס כדי ליתן <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>על מלא כף סיד</span> קנה כדי לעשות קולמוס ואם היה עבה או <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>מרוסס</span> כדי לבשל בו <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>ביצה קלה</span> שבביצים טרופה ונתונה באילפס


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף פ,ב גמרא
pgu: פ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>על מלא כף סיד</span> תנא כדי ליתן על פי כף של סיידין מאן תנא דחול מעלי ליה לסיד אמר רב חסדא רבי יהודה היא דתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>לא יסוד אדם את ביתו בסיד</span> אא``כ עירב בו <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>תבן או חול</span> ר``י אומר תבן מותר חול אסור מפני שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>טרכסיד</span> רבא אמר אפילו תימא רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>קילקולו זהו תיקונו</span>:  קנה כדי לעשות קולמוס:  תנא קולמוס המגיע לקשרי אצבעותיו בעי רב אשי קשר העליון או קשר התחתון תיקו:  ואם היה עבה כו':  תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>טרופה בשמן</span> ונתונה באילפס אמר ליה מר בריה דרבינא לבריה מי שמיע לך <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>ביצה קלה</span> מאי היא אמר ליה ביעתא דצילצלא מאי טעמא משום דזוטרא אימא דציפרתא אישתיק אמר ליה מידי שמיע לך בהא [אמר ליה הכי] אמר רב ששת ביצת תרנגולת ומאי קרו לה ביצה קלה <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שיער</span>ו חכמים אין לך ביצה קלה לבשל יותר מביצת תרנגולת ומאי שנא <span class='tlm-rsh' data-nro='43'>כל שיעורי שבת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='44'>כגרוגרת</span> והכא כביצה אמר ליה הכי אמר רב נחמן כגרוגרת מביצה קלה


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף פא,א משנה
pgu: פא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  עצם כדי לעשות תרווד רבי יהודה אומר כדי לעשות ממנו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>חף</span> זכוכית כדי לגרור בו ראש ה<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כרכר</span> צרור או אבן כדי לזרוק בעוף רבי אלעזר בר יעקב אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כדי לזרוק בבהמה</span>


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף פא,א גמרא
pgu: פא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  למימרא דשיעורא דר' יהודה נפיש הא קיימא לן דשיעורא דרבנן נפיש אמר עולא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חפי פותחת</span>:  תנו רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חפי פותחת טהורין</span> קבען בפותחת <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>טמאין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ושל גל</span> אף על פי שחיברן בדלת וקבען במסמרים טהורין שכל המחובר לקרקע הרי הוא כקרקע:  זכוכית כדי לגרור בו:  תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>סכוכית</span> כדי לפצוע בה שני נימין כאחת:  צרור או אבן כדי לזרוק בעוף רבי אלעזר כו':  אמר רבי יעקב אמר רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>והוא שמרגשת</span> בה וכמה שיעורו תניא רבי אלעזר בן יעקב אומר משקל עשרה זוז:  זונין על לבי מדרשא אמר להו רבותי אבנים של בית הכסא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שיעורן בכמה</span> אמרו לו כזית <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כאגוז</span> וכביצה אמר להו וכי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>טורטני</span> יכניס נמנו וגמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מלא היד</span> תניא רבי יוסי אומר כזית כאגוז וכביצה ר``ש ברבי יוסי אומר משום אביו מלא היד:  ת``ר <בשבת> ג' אבנים <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מקורזלות</span> מותר להכניס לבית הכסא וכמה שיעורן ר``מ אומר כאגוז רבי יהודה אומר כביצה אמר רפרם בר פפא אמר רב חסדא כמחלוקת כאן כך מחלוקת באתרוג <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>התם מתני'</span> הכא ברייתא אלא כמחלוקת באתרוג <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כך מחלוקת כאן</span> אמר רב יהודה אבל לא את הפאייס מאי פאייס אמר רבי זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כרשיני בבלייתא</span> אמר רבא אסור <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>למשמש</span> בצרור בשבת כדרך שממשמש בחול מתקיף לה מר זוטרא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ליסתכן</span> כלאחר יד אמר רבי ינאי אם יש מקום קבוע לבית הכסא מלא היד אם לאו <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>כהכרע</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מדוכה קטנה</span> של בשמים אמר רב ששת אם יש עליה עד מותר מיתיבי עשרה דברים מביאין את האדם לידי <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>תחתוניות</span> ואלו הן האוכל עלי קנים ועלי גפנים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='31'>לולבי גפנים</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='32'>מוריגי בהמה</span> בלא מ<span class='tlm-rsh' data-nro='35'>לח</span> ושדרו של דג ודג מליח שלא בישל כל צורכו והשותה שמרי יין והמקנח בסיד ובחרסית בצרור שקינח בו חברו ויש אומרים אף <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>התולה</span> עצמו בבית הכסא לא קשיא הא בלח הא ביבש ואיבעית אימא כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>מצד אחד</span> וכאן מב' צדדין ואיבעית אימא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>דידיה</span> הא דחבריה א``ל אביי לרב יוסף ירדו עליה גשמים <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>ונשטשטשו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>מהו</span> א``ל אם היה רישומן ניכר מותר בעא מיניה רבה בר רב שילא מר


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף פא,ב גמרא
pgu: פא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מהו להעלותם אחריו לגג</span> א``ל גדול כבוד הבריות <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שדוחה את לא תעשה</span> שבתורה יתיב מרימר וקאמר לה להא שמעתא איתיביה רבינא למרימר ר' אליעזר אומר נוטל אדם קיסם <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>משלפניו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לחצות</span> בו שיניו וחכמים אומרים לא יטול אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מן האבוס</span> של בהמה הכי השתא התם אדם קובע מקום לסעודה הכא אדם קובע מקום לבית הכסא אמר רב הונא אסור לפנות <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בשדה ניר</span> בשבת מאי טעמא אילימא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>משום דוושא</span> אפילו בחול נמי ואלא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>משום עשבים</span> והאמר ריש לקיש צרור שעלו בו עשבים <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מותר לקנח</span> בה והתולש ממנה בשבת חייב חטאת אלא דילמא נקיט מעילאי ושדא לתתאי ומיחייב משום דרבה דאמר רבה היתה לו גומא וטממה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בבית</span> חייב משום בונה בשדה חייב משום חורש גופא אמר ר``ל צרור שעלו בו עשבים מותר לקנח בה והתולש ממנה בשבת חייב חטאת אמר רב פפי ש``מ מדר``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>האי פרפיסא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שרי לטלטולי</span> מתקיף לה רב כהנא אם אמרו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לצורך</span> יאמרו שלא לצורך אמר אביי פרפיסא הואיל ואתא לידן לימא ביה מילתא היה מונח על גבי קרקע והניחו על גבי יתידות מי<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>חייב משום תולש</span> היה מונח על גבי יתידות והניחו על גבי קרקע חייב משום נוטע א``ר יוחנן אסור לקנח בחרס בשבת מאי טעמא אילימא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>משום סכנה</span> אפילו בחול נמי ואלא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>משום כשפים</span> אפי' בחול נמי לא ואלא משום <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>השרת נימין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>דבר שאין מתכוין הוא</span> אמר להו רב נתן בר אושעיא גברא רבה אמר מילתא נימא בה טעמא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לא מיבעיא בחול</span> דאסור <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אבל בשבת הואיל ואיכא תורת כלי עליו</span> שפיר דמי קמ``ל רבא מתני לה משום השרת נימין וקשיא ליה דר' יוחנן אדר' יוחנן מי א``ר יוחנן אסור לקנח בחרס בשבת אלמא דבר שאין מתכוין אסור והאמר ר' יוחנן הלכה כסתם משנה ותנן נזיר <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>חופף</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ומפספס</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אבל לא סורק</span> אלא מחוורתא כדרב נתן בר אושעיא מאי כשפים כי הא דרב חסדא ורבה בר רב הונא הוו קא אזלי בארבא אמרה להו ההיא <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>מטרוניתא</span> אותבן בהדייכו ולא אותבוה אמרה איהי מילתא אסרתה לארבא אמרו אינהו מילתא שריוהא אמרה להו מאי איעביד לכ


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף פב,א גמרא
pgu: פב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  דלא מקנח לכו בחספא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ולא קטיל לכו כינא אמנייכו</span> ולא שליף לכו ירקא ואכיל לכו מכישא דאסיר גינאה:  אמר ליה רב הונא לרבה בריה מאי טעמא לא שכיחת קמיה דרב חסדא דמחדדן שמעתיה אמר ליה מאי איזיל לגביה דכי אזילנא לגביה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מותיב לי במילי דעלמא</span> אמר לי מאן דעייל לבית הכסא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא ליתיב בהדיא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ולא ליטרח טפי</span> דהאי כרכשתא אתלת שיני יתיב דילמא משתמטא שיני דכרכשתא ואתי לידי סכנה א``ל הוא עסיק בחיי דברייתא ואת אמרת במילי דעלמא כ``ש זיל לגביה היו לפניו צרור וחרס רב הונא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מקנח בצרור</span> ואין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מקנח בחרס</span> ורב חסדא אמר מקנח בחרס ואין מקנח בצרור מיתיבי היו לפניו צרור וחרס מקנח בחרס ואין מקנח בצרור תיובתא דרב הונא תרגמא רפרם בר פפא קמיה דרב חסדא אליבא דרב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>באוגני כלים</span>:  היו לפניו צרור ועשבים רב חסדא ורב המנונא חד אמר מקנח בצרור ואין מקנח בעשבים וחד אמר מקנח בעשבים ואין מקנח בצרור מיתיבי המקנח בדבר שהאור שולטת בו שיניו התחתונות נושרות לא קשיא הא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לחין</span> הא ביבשין הנצרך לפנות ואינו נפנה רב חסדא ורבינא חד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>רוח רעה</span> שולטת בו וחד אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>רוח זוהמא</span> שולטת בו תניא כמאן דאמר רוח זוהמא שולטת בו דתניא הנצרך לנקביו ואוכל דומה לתנור שהסיקוהו על גב אפרו וזו היא תחלת רוח זוהמא הוצרך ליפנות ואינו יכול ליפנות אמר רב חסדא יעמוד וישב יעמוד וישב רב חנן מנהרדעא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>יסתלק לצדדין</span> רב המנונא אמר ימשמש בצרור באותו מקום ורבנן אמרי יסיח דעתו אמר ליה רב אחא בריה דרבא לרב אשי כל שכן דכי מסח דעתיה לא מפני אמר ליה יסיח דעתו מדברים אחרים אמר רב ירמיה מדיפתי לדידי חזי לי ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>טייעא</span> דקם ויתיב וקם ויתיב עד דשפך כקדרה ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הנכנס לסעודת קבע</span> יהלך <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>י' פעמים</span> של ארבע [ארבע] אמות ואמרי לה ד' פעמים של עשר עשר אמות ונפנה ונכנס וישב במקומו


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף פב,א משנה
pgu: פב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  חרס כדי ליתן בין פצים לחברו דברי רבי יהודה רבי מאיר אומר כדי לחתות בו את האור רבי יוסי אומר כדי לקבל בו רביעית אמר רבי מאיר אף על פי שאין ראיה לדבר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>זכר לדבר</span><span class='tlm-sfr' data-chp='1030' data-rgl='14'> ישעיהו ל </span> לא ימצא במכתתו חרש לחתות אש מיקוד אמר ליה רבי יוסי משם ראיה<span class='tlm-sfr' data-chp='1030' data-rgl='14'> ישעיהו ל </span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לחשוף</span> מים <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מגבא</span>


id: 2108
lvr: 21
prk: 08
nru: דף פב,א גמרא
pgu: פב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <איבעיא להו שיעורא דרבי מאיר נפיש או שיעורא דרבי יוסי נפיש> מסתברא שיעורא דרבי יוסי נפיש ומקרא שיעורא דרבי מאיר נפיש דאי סלקא דעתך שיעורא דרבי יוסי נפיש לייט לה במנא זוטרא והדר לייט לה במנא רבה אמר אביי [מתני' נמי] לחתות אש מיקידה גדולה:  רבי יוסי אומר משם ראיה:  שפיר קאמר ליה רבי יוסי לרבי מאיר ורבי מאיר לא מיבעיא קאמר לא מיבעיא מידי דחשיב לאינשי דלא לישתכח ליה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אפילו מידי דלא חשיב</span> לאינשי לא לישתכח ליה:
<BR


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פב,א משנה
pgu: פב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  אמר רבי עקיבא מניין לעבודה זרה שמטמאה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>במשא</span> כנדה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1030' data-rgl='22'> ישעיהו ל </span> תזרם כמו דוה צא תאמר לו מה נדה מטמאה במשא אף עבודה זרה מטמאה במשא


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פב,א גמרא
pgu: פב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  תנן התם מי שהיה ביתו סמוך לעבודה זרה ונפל <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>אסור לבנותו</span> כיצד יעשה כונס לתוך שלו ד' אמות ובונ


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פב,ב גמרא
pgu: פב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  היה שלו ושל ע``ז נידון מחצה על מחצה אבניו ועציו ועפריו מטמאים כשרץ שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0507'>דברים ז</a> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שקץ תשקצנו</span> וגו' רבי עקיבא אומר כנדה שנאמר<a href='1030' data-rgl='22'> ישעיהו ל </span> תזרם כמו דוה מה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>נדה מטמאה במשא</span> אף ע``ז מטמאה במשא אמר רבה תזרם דאמר קרא נכרינהו מינך כזר צא תאמר לו הכנס אל תאמר לו ואמר רבה במשא דכ``ע לא פליגי דמטמאה דהא אתקש לנדה כי פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>באבן מסמא</span> רבי עקיבא סבר כנדה מה נדה מטמאה באבן מסמא אף ע``ז מטמאה באבן מסמא ורבנן סברי כשרץ מה שרץ לא מטמא באבן מסמא אף ע``ז לא מטמאה באבן מסמא ולר' עקיבא למאי הלכתא איתקש לשרץ למשמשי' ולרבנן למאי הלכתא איתקש לנדה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>למשא</span> ולוקשה רחמנא לנבלה אין הכי נמי אלא מה נדה אינה לאברין אף ע``ז אינה לאברין ואלא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דבעי רב חמא</span> בר גוריא ע``ז ישנה לאברין או אינה לאברין תיפשוט ליה מהא דלרבנן אינה לאברין רב חמא בר גוריא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אליבא דרבי עקיבא בעי לה</span> ור``א אמר באבן מסמא דכ``ע לא פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דלא מטמאה</span> כי פליגי במשא רבי עקיבא סבר כנדה מה נדה מטמאה במשא אף ע``ז מטמא' במשא ורבנן סברי כשרץ מה שרץ לא מטמא במשא אף ע``ז לא מטמאה במשא ור``ע למאי הלכתא איתקש לשרץ <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>למשמשיה</span> ורבנן למאי הלכתא איתקש לנדה מה נדה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אינה לאברים</span> אף ע``ז אינה לאברי


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פג,א גמרא
pgu: פג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  ורבי עקיבא למאי הלכתא איתקש לנדה למשא לוקשיה לנבלה אין הכי נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אלא</span> מה נדה אינה לאברין אף ע``ז אינה לאברין אלא הא דבעי רב חמא בר גוריא ע``ז ישנה לאברים או אינה לאברים תיפשוט ליה מהא בין לרבנן בין לרבי עקיבא דאינה לאברים רב חמא בר גוריא כרבה מתני ובעי לה אליבא דרבי עקיבא מיתיבי ע``ז כשרץ ומשמשיה כשרץ <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>רבי עקיבא אומר</span> ע``ז כנדה ומשמשיה כשרץ בשלמא לרבי אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ניחא</span> אלא לרבה קשיא אמר לך רבה מי אלימא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ממתני'</span> דקתני עציו ואבניו ועפריו מטמאין כשרץ ואוקימנא מאי כשרץ דלא מטמא באבן מסמא ה``נ דלא מטמא באבן מסמא מיתיבי נכרי ונכרית ע``ז ומשמשיה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הן ולא היסטן</span> רבי עקיבא אומר הן והיסטן בשלמא לרבי אלעזר ניחא אלא לרבה קשיא אמר לך רבה וליטעמיך נכרי ונכרית נמי הן ולא היסטן והתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0315' data-rgl='2'> ויקרא טו </span> דבר אל בני ישראל וגו' בני ישראל מטמאין בזיבה ואין נכרים מטמאין בזיבה אבל גזרו עליהן שיהו כזבין לכל דבריהן אלא רבה מתרץ לטעמיה נכרי ונכרית הן והיסטן ואבן מסמא שלהן ע``ז היא והיסטה אבל לא אבן מסמא שלה רבי עקיבא אומר ע``ז היא והסיטה ואבן מסמא שלה ורבי אלעזר מתרץ לטעמיה נכרי ונכרית הן והיסטן ואבן מסמא שלהן ע``ז היא ולא היסטה ורבי עקיבא אומר ע``ז היא והסיטה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מתקיף לה רב אשי מאי הן</span> אלא אמר רב אשי הכי קאמר נכרי ונכרית בין הן שהסיטו את אחרים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בין אחרים שהסיטו אותן</span> טמאים ע``ז שהסיטה אחרים טהורין אחרים שהסיטו אותה טמאים משמשיה בין הן שהסיטו את אחרים ובין אחרים שהסיטו אותן טהורים רבי עקיבא אומר נכרי ונכרית וע``ז בין הן שהסיטו את אחרים ובין אחרים שהסיטו אותן טמאים משמשיה בין הן שהסיטו אחרים ובין אחרים שהסיטו אותן טהורין ע``ז בשלמא אחרים שהסיטו אותה משכחת לה אלא היא שהסיטה את אחרים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>היכי משכחת לה</span> אמר רמי בריה דרב ייבא כדתנן הזב בכף מאזנים ואוכלין ומשקין בכף שנייה כרע הזב טמאי


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פג,ב גמרא
pgu: פג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כרעו הן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>טהורין</span> כמאן אזלא הא דתניא כל הטמאות המסיטות טהורות חוץ מהיסטו של זב <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שלא מצינו לו</span> חבר בכל התורה כולה לימא דלא כרבי עקיבא דאי כרבי עקיבא איכא נמי ע``ז אפילו תימא רבי עקיבא תנא זב <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וכל דדמי ליה</span> בעי רב חמא בר גוריא ע``ז <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ישנה לאברים</span> או אינה לאברים היכא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דהדיוט יכול להחזירה</span> לא תיבעי לך דכמאן דמחברת דמי כי תיבעי לך היכא דאין הדיוט יכול להחזירה מאי כיון דאין הדיוט יכול להחזירה כמאן דמתברא דמי או דילמא הא לא מחסרה ואיכא דבעי לה להך גיסא היכא דאין הדיוט יכול להחזירה לא תיבעי לך דכמאן דמתברא דמי כי תבעי לך היכא דהדיוט יכול להחזירה מאי כיון דהדיוט יכול להחזירה כמאן דמחברא דמי או דילמא השתא מיהא קשלפה ושריא תיקו בעי רב אחדבוי בר אמי ע``ז <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פחותה מכזית</span> מהו מתקיף לה רב יוסף למאי אילימא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לענין איסור</span>א לא יהא אלא זבוב בעל עקרון דתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0708' data-rgl='33'> שופטים ח </span> וישימו <להן> [להם] בעל ברית לאלהים זה זבוב בעל עקרון מלמד שכל אחד ואחד עשה דמות יראתו ומניחה בתוך כיסו כיון שזוכרה מוציאה מתוך כיסו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ומחבקה ומנשקה</span> אלא לענין טומאה מאי כיון דאיתקיש לשרץ מה שרץ בכעדשה אף ע``ז נמי בכעדשה או דילמא הא איתקיש למת מה מת בכזית אף ע``ז בכזית אמר רב אויא ואיתימא רבה בר עולא ת``ש דתניא ע``ז פחותה מכזית אין בה טומאה כל עיקר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09b23' data-rgl='6'> מלכים ב כג </span> וישלך את עפרה <אל> [על] קבר בני העם מה מת בכזית אף ע``ז בכזית ורבנן למאי הלכתא איתקש לשרץ דלא מטמא במשא לנדה דאינה לאברין למת דלא מטמא בכעדשה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אימא</span> לחומרא למאי הלכתא אקשה רחמנא לשרץ לטמויי בכעדשה לנדה לטמויי באבן מסמא אקשה רחמנא למת לטמויי באהל טומאת עבודה זרה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דרבנן</span> היא וקולא וחומרא לקולא מקשינן לחומרא לא מקשינן


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פג,ב משנה
pgu: פג
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  מנין לספינה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שהיא טהורה</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2830' data-rgl='19'> משלי ל </span> דרך אניה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בלב ים</span>


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פג,ב גמרא
pgu: פג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  פשיטא אניה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בלב ים</span> היא הא קמ``ל כים מה ים טהור אף ספינה טהורה תניא חנניה אומר נלמדה משק מה שק מיטלטל מלא וריקן אף כל מיטלטל מלא וריקן לאפוקי ספינה דאינה מיטלטלת מלא וריקן מאי בינייהו איכא בינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ספינה של חרס</span> מאן דאמר אניה בלב ים <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>הא נמי בלב ים</span> היא למ``ד כשק הנך <היא> דכתיבי גבי שק דאי מיטלטלת מלא וריקן אין אי לא לא אבל ספינה של חרס אע``ג דאינה מיטלטלת מלא וריקן <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אי נמי ספינת הירדן</span> למ``ד אניה בלב ים היא הא נמי אניה בלב ים היא למ``ד מיטלטלת מלא וריקן הא נמי מיטלטלת מלא וריקן דא``ר חנינא בן עקביא מפני מה אמרו ספינת הירדן טמאה מפני שטוענים אותה ביבשה ומורידין אותה למים א``ר יהודה אמר רב לעולם אל ימנע אדם את עצמו מבית המדרש ואפי' שעה אחת שהרי כמה שנים <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>נשנית משנה זו</span> בבית המדרש ולא נתגלה טעמה עד שבא רבי חנינא בן עקביא ופירשה אמר רבי יונתן לעולם אל ימנע אדם את עצמו מבית המדרש ומדברי תורה ואפי' בשעת מיתה שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='14'> במדבר יט </span> זאת התורה אדם כי ימות באהל אפי' בשעת מיתה תהא עוסק בתורה אמר ר``ל אין דברי תורה מתקיימין אלא במי שממית עצמו עליה שנאמר זאת התורה אדם כי ימות באהל אמר רב


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פד,א גמרא
pgu: פד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ולחנניא</span> טילטול על ידי שוורים שמיה טילטול <אין> דתנן שלש עגלות הן עשויה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כקתידרא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>טמאה מדרס</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כמטה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>טמאה טמא מת</span> של אבנים <span class='tlm-rsh' data-nro='6'><span class='tlm-rsh' data-nro='12'>טהורה מכלום</span></span> ואמר ר' יוחנן ואם יש בה בית קבול רמונים טמאה טמא מת שלש תיבות הן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>תיבה שפתחה מצדה טמאה מדרס</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מלמעלה</span> טמאה טמא מת ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הבאה במדה</span> טהורה מכלום ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מדרס כלי חרס טהור</span> ר' יוסי אומר אף הספינה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מאי קאמר</span> אמר רב זביד הכי קאמר מדרס כלי חרס טהור <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ומגעו טמא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>וספינה של חרס טמאה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כחנניא</span> ר' יוסי אומר אף הספינה טהורה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>כתנא דידן</span> מתקיף לה רב פפא מאי אף אלא אמר רב פפא הכי קאמר מדרס כלי חרס טהור ומגעו טמא ושל עץ בין מדרסו ובין מגעו טמא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>וספינת הירדן טהורה כתנא דידן</span> ר' יוסי אומר אף הספינה טמאה כחנניא ומדרס כלי חרס מנלן דטהור אמר חזקיה דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0315' data-rgl='5'> ויקרא טו </span> ואיש אשר יגע ב<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>משכבו</span> מקיש משכבו לו מה הוא אית ליה טהרה במקוה אף משכבו נמי אית ליה טהרה במקוה דבי ר' ישמעאל תנא<span class='tlm-sfr' data-chp='0315' data-rgl='26'> ויקרא טו </span> כמשכב נדתה יהיה לה מקיש משכבה לה מה היא אית לה טהרה במקוה אף משכבה נמי אית לה טהרה במקוה לאפוקי כלי חרס דלית ליה טהרה במקוה מתיב ר' אילעא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מפץ</span> במת מני


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פד,ב גמרא
pgu: פד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ודין הוא ומה פכין קטנים</span> שטהורין בזב טמאים במת <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מפץ שטמא בזב</span> אינו דין שיהא טמא במת <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ואמאי</span> הא לית ליה טהרה במקוה א``ל ר' חנינא שאני התם הואיל ואיכא במינו א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>רחמנא ליצלן מהאי דעתא</span> אדרבה רחמנא ליצלן מדעתא דידך <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וטעמא מאי</span> תרי קראי כתיבי כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0315' data-rgl='5'> ויקרא טו </span> ואיש אשר יגע במשכבו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>וכתיב וכל המשכב</span> אשר ישכב עליו הזב יטמא הא כיצד יש במינו אע``ג דלית ליה טהרה במקוה אין במינו מקיש משכבו לו רבא אמר מדרס כלי חרס טהור מהכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='14'> במדבר יט </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וכל כלי פתוח</span> אשר אין צמיד פתיל עליו הא יש צמיד פתיל עליו טהור הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מי לא עסקינן</span> דיחדינהו לאשתו נדה וקאמר רחמנא טהור


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פד,ב משנה
pgu: פד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  מנין לערוגה שהיא ששה על ששה טפחים שזורעין בתוכה חמשה זרעונין ד' על ד' רוחות הערוגה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ואחת באמצע</span> שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='1061' data-rgl='11'> ישעיהו סא </span> כי כארץ תוציא צמחה וכגנה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>זרועיה</span> תצמיח זרעה לא נאמר אלא זרועיה


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פד,ב גמרא
pgu: פד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי משמע אמר רב יהודה כי כארץ תוציא צמחה תוציא חד צמחה חד הרי תרי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>זרועיה</span> תרי הא ארבע תצמיח חד הא חמש


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פה,א גמרא
pgu: פה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  וקים להו לרבנן דחמשא בשיתא לא ינקי מהדדי ומנלן דהא דקים להו לרבנן <דחמשא בשיתא> מילתא היא דאמר רבי חייא בר אבא א``ר יוחנן מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0519' data-rgl='14'> דברים יט </span> לא תסיג <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>גבול רעך</span> [אשר גבלו ראשונים] גבול שגבלו ראשונים לא תסיג מאי גבלו ראשונים אמר רבי שמואל בר נחמני אמר רבי יונתן <מאי> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0136' data-rgl='20'> בראשית לו </span> אלה בני שעיר החורי יושבי הארץ אטו כולי עלמא יושבי רקיע נינהו אלא שהיו בקיאין בישובה של ארץ שהיו אומרים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מלא קנה זה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לזית</span> מלא קנה זה לגפנים מלא קנה זה לתאנים וחרי שמריחים את הארץ וחוי אמר רב פפא שהיו טועמין את הארץ כחויא רב אחא בר יעקב אמר חרי שנעשו בני חורין מנכסיהן אמר רב אסי ערוגה תוכה ו' חוץ מגבוליה תניא נמי הכי ערוגה תוכה ששה גבוליה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בכמה</span> כדתנן רבי יהודה אומר רוחב כמלא רוחב <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>פרסה</span> א``ר זירא ואיתימא רבי חנינא בר פפא מ``ט דר' יהודה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0511' data-rgl='10'> דברים יא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>והשקית ברגלך</span> כגן הירק מה רגל טפח אף גבול נמי טפח <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אמר רב ערוגה בחורבה שנינו</span> והאיכא מקום קרנות אמרי בי רב משמיה דרב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בממלא את הקרנות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וליזרע מאבראי</span> ולא לימלי מגוא


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פה,ב גמרא
pgu: פה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>גזירה שמא ימלא</span> את הקרנות <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ולא יהא אלא ראש תור</span> ירק מי לא תנן היה ראש תור ירק נכנס לתוך שדה אחר <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מותר</span> מפני שנראה סוף שדה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אין ראש תור בערוגה</span> ושמואל אמר ערוגה בין הערוגות שנינו והא קא מיתערבי בהדדי <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>בנוטה שורה לכאן ושורה לכאן</span> אמר עולא בעו במערבא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הפקיע</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תלם</span> אחד <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>על פני כולה</span> מהו אמר רב ששת בא ערבוב וביטל את השורה רב אסי אמר אין עירובו מבטל את השורה איתיביה רבינא לרב אשי הנוטע שתי שורות של קישואין שתי שורות של דילועין שתי שורות של פול המצרי מותר <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שורה אחת</span> של קישואין ושורה אחת של דילועין ושורה אחת של פול המצרי אסור שאני הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>דאיכא שראכא</span> אמר רב כהנא א``ר יוחנן הרוצה למלאות כל גינתו ירק <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>עושה</span> ערוגה ששה על ששה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ועוגל</span> בה חמשה וממלא קרנותיה כל מה שירצה והא איכא דביני וביני אמרי דבי רבי ינאי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>במחריב בין הביניים</span> רב אשי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אם היו</span> זרועין שתי זורען ערב ערב זורען שתי איתיביה רבינא לרב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>עבודת ירק בירק אחר</span> ששה טפחים ורואין אות


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פו,א גמרא
pgu: פו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כטבלא מרובעת</span> כטבלא הוא דשרי הא לאו הכי אסור <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>התם</span> לאקולי בה קולא אחרינא להתיר ראש תור היוצא הימנה


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פו,א משנה
pgu: פו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  מנין לפולטת שכבת זרע <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ביום השלישי</span> <שתהא> [שהיא] טמאה שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0219' data-rgl='15'> שמות יט </span> היו נכונים לשלשת ימים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מנין שמרחיצין</span> את המילה ביום השלישי שחל להיות בשבת שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0134' data-rgl='25'> בראשית לד </span> ויהי ביום השלישי בהיותם כואבים מנין שקושרין לשון של זהורית בראש שעיר המשתלח שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1001' data-rgl='18'> ישעיהו א </span> אם יהיו חטאיכם כשנים כשלג ילבינו מנין לסיכה שהיא כשתייה ביוה``כ אע``פ שאין ראיה לדבר זכר לדבר שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='26b0' data-rgl=''> תהילים קט </span> ותבא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כמים בקרבו וכשמן בעצמותיו</span>


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פו,א גמרא
pgu: פו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>רישא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דלא כר' אלעזר בן עזריה</span> סיפא כר``א בן עזריה דאי כרבי אלעזר בן עזריה טהורה שמענא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מאן דלא מוקי כתנאי</span> תנא רישא טהורה ומוקי לה לכולה כר``א בן עזריה ומאן דמוקים כתנאי רישא רבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וסיפא</span> כר' אלעזר בן עזריה ת``ר פולטת שכבת זרע <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ביום השלישי</span> טהורה דברי רבי אלעזר בן עזריה רבי ישמעאל אומר פעמים שהן ד' עונות פעמים שהן ה' עונות פעמים שהן ו' עונות ר' עקיבא אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לעולם</span> ה' ואם יצאתה מקצת עונה ראשונה נותנין לה מקצת עונה ששית <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אמרוה</span> רבנן קמיה דרב פפא ואמרי לה רב פפא לרבא בשלמא ר' אלעזר בן עזריה כרבנן דאמרי בה' עביד פרישה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ור' ישמעאל</span> כר' יוסי דאמר בד' עביד פרישה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אלא רבי עקיבא</span> כמאן לעולם כר' יוסי כדאמר רב אדא בר אהבה משה בהשכמה עלה ובהשכמה ירד בהשכמה עלה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0234' data-rgl='4'> שמות לד </span> וישכם משה בבקר ויעל אל הר סיני בהשכמה ירד דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0219' data-rgl='24'> שמות יט </span> לך רד ועלית אתה ואהרן עמך מקיש ירידה לעלייה מה עלייה בהשכמה אף ירידה בהשכמה למה ליה למימרא להו והא אמר רב הונא ישראל קדושים הן ואין משמשין מטותיהן ביום הא אמר רבא אם היה בית אפל מותר ואמר רבא ואיתימא רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>תלמיד חכם</span> מאפיל בטליתו ומות


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פו,ב גמרא
pgu: פו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>והא טבולי יום נינהו</span> אביי בר רבין ורב חנינא בר אבין דאמרי תרווייהו ניתנה תורה לטבול יום יתיב מרימר וקאמר לה להא שמעת' א``ל רבינא למרימר ניתנה קאמרת או ראויה קאמרת אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ראויה קאמינא</span> וליטבלו ביני שימשי וליקבלו תורה ביני שימשי אמר רבי יצחק<span class='tlm-sfr' data-chp='1048' data-rgl='16'> ישעיהו מח </span> לא מראש בסתר דברתי וליטבלו בצפרא דשבתא וליקבלו תורה בצפרא דשבתא א``ר יצחק שלא יהא הללו הולכין לקבל תורה והללו הולכין לטבילה א``ר חייא ברבי אבא א``ר יוחנן זו דברי ר' ישמעאל ור' עקיבא אבל חכמים אומרים שש עונות שלמות בעינן אמר רב חסדא מחלוקת <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שפירשה מן האשה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אבל פירשה מן האיש</span> טמאה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כל זמן שהיא לחה</span> מתיב רב ששת<span class='tlm-sfr' data-chp='0315' data-rgl='17'> ויקרא טו </span> וכל בגד וכל עור אשר יהיה עליו שכבת זרע פרט לשכבת זרע שהיא סרוחה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מאי לאו שפירשה מן האיש</span> לא שפירשה מן האשה בעי רב פפא שכבת זרע של ישראל במעי <כותית> {נכרית} מהו ישראל דדאיגי במצות <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>חביל</span> גופייהו <עכו``ם> {גוים} דלא דאיגי במצות לא או דילמא כיון דאכלין שקצים ורמשים חביל גופייהו ואם תמצי לומר כיון דאכלי שקצים ורמשים חביל גופייהו במעי בהמה מהו אשה <היא> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>דאית לה פרוזדור</span> מסרחת אבל בהמה דלית לה פרוזדור לא או דילמא ל``ש תיקו:  ת``ר בששי בחדש ניתנו עשרת הדברות לישראל רבי יוסי אומר בשבעה בו אמר רבא דכולי עלמא בר``ח אתו למדבר סיני <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כתיב הכא</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0219' data-rgl='1'> שמות יט </span> ביום הזה באו מדבר סיני וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0212' data-rgl='2'> שמות יב </span> החדש הזה לכם ראש חדשים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מה להלן</span> ר``ח אף כאן ר``ח ודכולי עלמא בשבת ניתנה תורה לישראל כתיב הכא<span class='tlm-sfr' data-chp='0220' data-rgl='7'> שמות כ </span> זכור את יום השבת לקדשו וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0213' data-rgl='3'> שמות יג </span> ויאמר משה אל העם זכור את היום הזה מה להלן בעצומו של יום אף כאן בעצומו של יום כי פליגי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בקביעא דירחא</span> רבי יוסי סבר בחד בשבא איקבע ירחא ובחד בשבא לא אמר להו ולא מידי משום חולשא דאורחא בתרי בשבא אמר להו<span class='tlm-sfr' data-chp='0219' data-rgl='6'> שמות יט </span> ואתם תהיו לי ממלכת כהני


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פז,א גמרא
pgu: פז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בתלתא אמר להו מצות הגבלה</span> בארבעה עבוד פרישה ורבנן סברי בתרי בשבא איקבע ירחא בתרי בשבא לא אמר להו ולא מידי משום חולשא דאורחא בתלתא אמר להו ואתם תהיו לי בארבעה אמר להו מצות הגבלה בה' עבוד פרישה מיתיבי<span class='tlm-sfr' data-chp='0219' data-rgl='10'> שמות יט </span> וקדשתם <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>היום ומחר</span> קשיא לר' יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אמר לך ר' יוסי</span> יום אחד הוסיף משה מדעתו דתניא ג' דברים עשה משה מדעתו והסכים הקב``ה עמו הוסיף יום אחד מדעתו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ופירש מן האשה</span> ושבר את הלוחות הוסיף יום אחד מדעתו מאי דריש היום ומחר היום כמחר מה למחר לילו עמו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אף היום</span> לילו עמו ולילה דהאידנא נפקא ליה ש``מ תרי יומי לבר מהאידנא ומנלן דהסכים הקב``ה על ידו דלא שריא שכינה עד צפרא דשבתא ופירש מן האשה מאי דריש נשא קל וחומר בעצמו אמר ומה ישראל שלא דברה שכינה עמהן אלא שעה אחת וקבע להן זמן אמרה תורה<span class='tlm-sfr' data-chp='0219'>שמות יט</a> והיו נכונים וגו' אל תגשו אני שכל שעה ושעה שכינה מדברת עמי ואינו קובע לי זמן על אחת כמה וכמה ומנלן דהסכים הקב``ה על ידו דכתיב<a href='0505' data-rgl='26'> דברים ה </span> לך אמור להם שובו לכם <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לאהליכם</span> וכתיב בתריה ואתה פה עמוד עמדי ואית דאמרי<span class='tlm-sfr' data-chp='0412' data-rgl='8'> במדבר יב </span> פה אל פה אדבר בו שבר את הלוחות מאי דריש אמר ומה פסח שהוא אחד מתרי``ג מצות אמרה תורה<span class='tlm-sfr' data-chp='0212' data-rgl='43'> שמות יב </span> וכל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בן נכר</span> לא יאכל בו <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>התורה כולה</span> [כאן] וישראל <מומרים> {משומדים} על אחת כמה וכמה ומנלן דהסכים הקב``ה על ידו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0234' data-rgl='1'> שמות לד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אשר</span> שברת ואמר ר``ל יישר כחך ששיברת ת``ש<span class='tlm-sfr' data-chp='0219' data-rgl='11'> שמות יט </span> והיו נכונים ליום השלישי קשיא לר' יוסי הא אמרינן יום אחד הוסיף משה מדעתו ת``ש שלישי שלישי בחדש ושלישי בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='14'><span class='tlm-rsh' data-nro='22'>קשיא לרבנן</span></span> אמרי לך רבנן הא מני רבי יוסי היא שלישי למאי לכדתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0219' data-rgl='8'> שמות יט </span> וישב משה את דברי העם אל ה' וכתיב ויגד משה את דברי העם אל ה' מה אמר לו הקב``ה למשה ומה אמר להם משה לישראל ומה אמרו ישראל למשה ומה השיב משה לפני הגבורה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>זו מצות הגבלה</span> דברי ר' יוסי בר יהודה רבי אומר בתחילה פירש <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>עונשה</span> דכתיב וישב משה דברים ש<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>משבבין</span> דעתו של אדם ולבסוף פירש מתן שכרה דכתיב ויגד משה דברים שמושכין לבו של אדם כאגדה ואיכא דאמרי בתחילה פירש מתן שכרה דכתיב וישב משה דברים שמשיבין דעתו של אדם ולבסוף פירש עונשה דכתיב ויגד משה דברים שקשין לאדם <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>כגידין</span> תא שמע ששי ששי בחודש ששי בשבת קשיא לרבנן הא נמי רבי יוסי היא ששי למאי רבא אמ


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פז,ב גמרא
pgu: פז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לחנייתן</span> רב אחא בר יעקב אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>למסען</span> וקמיפלגי בשבת דמרה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0505' data-rgl=' 11, 15'> דברים ה </span> כאשר צוך ה' אלהיך ואמר רב יהודה אמר רב כאשר צוך במרה מר סבר אשבת איפקוד <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אתחומין לא איפקוד</span> ומר סבר אתחומין נמי איפקוד ת``ש ניסן שבו יצאו ישראל ממצרים בארבעה עשר שחטו פסחיהם ובחמשה עשר יצאו ו<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>לערב</span> לקו בכורות לערב ס``ד אלא מבערב לקו בכורות ואותו היום חמישי בשבת היה מדחמיסר בניסן חמשה בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ריש ירחא דאייר שבתא</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ריש ירחא דסיון חד בשבת</span> קשיא לרבנן אמרי לך רבנן אייר דההיא שתא עבורי עברוה תא שמע דלא עברוה ניסן שבו יצאו ישראל ממצרים בארבעה עשר שחטו פסחיהם בחמשה עשר יצאו ולערב לקו בכורות לערב ס``ד אלא אימא מבערב לקו בכורות ואותו היום חמישי בשבת היה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>השלים ניסן</span> ואירע אייר להיות בשבת חסר אייר ואירע סיון להיות באחד בשבת קשיא לרבנן הא מני ר' יוסי היא אמר רב פפא ת``ש<span class='tlm-sfr' data-chp='0216' data-rgl='1'> שמות טז </span> ויסעו מאלים ויבואו כל עדת בני ישראל וגו' בחמשה עשר יום לחדש השני ואותו היום שבת היה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0216' data-rgl='7'> שמות טז </span> ובקר וראיתם את כבוד ה' וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0216' data-rgl='26'> שמות טז </span> ששת ימים תלקטוהו ומדחמיסר באייר שבתא ריש ירחא דסיון חד בשבת קשיא לרבנן אמרי לך רבנן אייר דההיא שתא עבורי עברוה א``ל רב חביבי מחוזנאה לרב אשי ת``ש<span class='tlm-sfr' data-chp='0240' data-rgl='17'> שמות מ </span> ויהי בחדש הראשון בשנה השנית באחד לחדש הוקם המשכן תנא אותו יום נטל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>עשר עטרות</span> ראשון למעשה בראשית <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ראשון לנשיאים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ראשון לכהונה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ראשון לעבודה</span> ראשון לירידת האש ראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לאכילת קדשים</span> ראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>לשכון</span> שכינה ראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לברך</span> את ישראל ראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לאיסור הבמות</span> ראשון לחדשים ומדריש ירחא דניסן <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>דהאי שתא</span> חד בשבת דאשתקד [בד'] בשבת דתניא אחרים אומרים אין בין עצרת לעצרת ואין בין ר``ה לר``ה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ד' ימים</span> בלבד <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ואם היתה שנה מעוברת ה'</span> הוה ליה ריש ירחא דאייר מעלי שבתא וריש ירחא דסיון שבתא קשיא בין לרבי יוסי בין לרבנן לר' יוסי שבעה חסרין עבו


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פח,א גמרא
pgu: פח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לרבנן ח' חסרים עבוד</span> ת``ש דתניא בסדר עולם ניסן שבו יצאו ישראל ממצרים בארבעה עשר שחטו פסחיהן בחמשה עשר יצאו ואותו היום ע``ש היה ומדריש ירחא דניסן ערב שבת ריש ירחא דאייר חד בשבא וסיון בתרי בשבא קשיא לר' יוסי אמר לך ר' יוסי הא מני רבנן היא ת``ש רבי יוסי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בשני עלה משה</span> וירד בשלישי עלה וירד <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>בד' ירד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ושוב לא עלה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ומאחר שלא עלה מהיכן ירד</span> אלא ברביעי עלה וירד בחמישי בנה מזבח והקריב עליו קרבן בששי לא היה לו פנאי <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מאי לאו משום תורה</span> לא משום טורח שבת דרש ההוא גלילאה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>עליה דרב חסדא</span> בריך רחמנא דיהב <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אוריאן תליתאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לעם תליתאי</span> על ידי תליתאי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ביום תליתאי</span> בירחא תליתאי כמאן כרבנן: <span class='tlm-sfr' data-chp='0219' data-rgl='17'> שמות יט </span> ויתיצבו ב<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>תחתית ההר</span> א``ר אבדימי בר חמא בר חסא מלמד שכפה הקב``ה עליהם את ההר כ<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>גיגית</span> ואמר להם אם אתם מקבלים התורה מוטב ואם לאו שם תהא קבורתכם א``ר אחא בר יעקב מכאן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מודעא רבה</span> לאורייתא אמר רבא אעפ``כ הדור קבלוה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בימי אחשורוש</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3309' data-rgl='27'> אסתר ט </span> קימו וקבלו היהודים קיימו מה שקיבלו כבר אמר חזקיה מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2676' data-rgl='9'> תהילים עו </span> משמים השמעת <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דין</span> ארץ <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>יראה</span> ושקטה אם יראה למה שקטה ואם שקטה למה יראה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>בתחילה</span> יראה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ולבסוף</span> שקטה ולמה יראה כדריש לקיש דאמר ריש לקיש מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0101' data-rgl=' 13, 19, 23, 31, 5, 8'> בראשית א </span> ויהי ערב ויהי בקר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>יום הששי</span> ה' יתירה למה לי מלמד שהתנה הקב``ה עם מעשה בראשית ואמר להם אם ישראל מקבלים התורה אתם מתקיימין ואם לאו אני מחזיר אתכם לתוהו ובוהו:  דרש ר' סימאי בשעה שהקדימו ישראל נעשה לנשמע באו ששים ריבוא של מלאכי השרת לכל אחד ואחד מישראל קשרו לו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>שני כתרים</span> אחד כנגד נעשה ואחד כנגד נשמע וכיון שחטאו ישראל ירדו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מאה ועשרים</span> ריבוא מלאכי חבלה ופירקום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0233' data-rgl='6'> שמות לג </span> ויתנצלו בני ישראל את עדים מהר חורב אמר רבי חמא ברבי חנינא בחורב <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>טענו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>בחורב פרקו</span> בחורב טענו כדאמרן בחורב פרקו דכתיב ויתנצלו בני ישראל וגו' א``ר יוחנן וכולן זכה משה ונטלן דסמיך ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ומשה יקח</span> את האהל אמר ר``ל עתיד הקב``ה להחזירן לנו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1035' data-rgl='10'> ישעיהו לה </span> ופדויי ה' ישובון ובאו ציון ברנה ושמחת עולם על ראשם שמחה שמעולם על ראשם אמר רבי אלעזר בשעה שהקדימו ישראל נעשה לנשמע יצתה בת קול ואמרה להן מי גילה לבני רז זה שמלאכי השרת משתמשין בו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='26a3' data-rgl=' 20, 21, 22'> תהילים קג </span> ברכו ה' מלאכיו גבורי כח <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>עושי דברו לשמוע</span> בקול דברו ברישא עשי והדר לשמע א``ר חמא ברבי חנינא מ``ד<span class='tlm-sfr' data-chp='3002' data-rgl='3'> שיר השירים ב </span> כתפוח בעצי היער וגו' למה נמשלו ישראל לתפוח לומר לך מה תפוח זה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>פריו קודם לעליו</span> אף ישראל הקדימו נעשה לנשמע ההוא מינא דחזייה לרבא דקא מעיין בשמעתא ויתבה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אצבעתא דידיה</span> תותי כרעא <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>וקא מייץ בהו</span> וקא מבען אצבעתיה דמא א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>עמא פזיזא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>דקדמיתו פומייכו לאודנייכו</span> אכתי בפחזותייכו קיימיתו ברישא איבעי' לכו למשמע אי מציתו קבליתו ואי לא לא קבליתו א``ל אנ


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פח,ב גמרא
pgu: פח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דסגינן בשלימותא</span> כתיב בן<span class='tlm-sfr' data-chp='2811' data-rgl='3'> משלי יא </span> תומת ישרים תנחם הנך אינשי דסגן בעלילותא כתיב בהו<span class='tlm-sfr' data-chp='2811' data-rgl='3'> משלי יא </span> וסלף בוגדים ישדם:  א``ר שמואל בר נחמני א``ר יו<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>נתן</span> מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3004' data-rgl='9'> שיר השירים ד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לבבתני</span> אחותי כלה לבבתני באחת מעיניך בתחילה באחת מעיניך לכשתעשי בשתי עיניך אמר עולא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עלובה</span> כלה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מזנה בתוך חופתה</span> אמר רב מרי ברה דבת שמואל מאי קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='3001' data-rgl='12'> שיר השירים א </span> עד שהמלך <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>במסיבו</span> נרדי וגו' אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ועדיין חביבותא היא גבן</span> דכתי' נתן ולא כתב הסריח ת``ר עלובין ואינן עולבין שומעין חרפתן ואינן משיבין עושין מאהבה ושמחין ביסורין עליהן הכתוב אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0705' data-rgl='31'> שופטים ה </span> ואוהביו כצאת השמש בגבורתו א``ר יוחנן מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2668' data-rgl=''> תהילים סח </span> ה' יתן אמר המבשרות <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>צבא רב</span> כל דיבור ודיבור שיצא מפי הגבורה נחלק לשבעים לשונות תני דבי ר' ישמעאל<span class='tlm-sfr' data-chp='1123' data-rgl='29'> ירמיהו כג </span> וכפטיש יפוצץ סלע <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מה פטיש</span> זה נחלק לכמה ניצוצות אף כל דיבור ודיבור שיצא מפי הקב``ה נחלק לשבעים לשונות אמר רב חננאל בר פפא מ``ד<span class='tlm-sfr' data-chp='2808' data-rgl='6'> משלי ח </span> שמעו כי נגידים אדבר למה נמשלו דברי תורה כנגיד לומר לך מה נגיד זה יש בו להמית ולהחיות אף ד``ת יש בם להמית ולהחיות היינו דאמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>למיימינין</span> בה סמא דחיי למשמאילים בה סמא דמותא ד``א נגידים כל דיבור ודיבור שיצא מפי הקב``ה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>קושרים לו שני כתרים</span>:  א``ר יהושע בן לוי מ``ד<span class='tlm-sfr' data-chp='3001' data-rgl='13'> שיר השירים א </span> צרור המור דודי לי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בין שדי ילין</span> אמרה כנסת ישראל לפני הקב``ה רבש``ע אף על פי שמיצר ומימר לי דודי בין שדי ילין אשכול הכופר דודי לי בכרמי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>עין גדי</span><span class='tlm-sfr' data-chp='3001' data-rgl=''> שיר השירים א </span> מי שהכל שלו מכפר לי על עון גדי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שכרמתי</span> לי מאי משמע דהאי כרמי לישנא דמכניש הוא אמר מר זוטרא בריה דרב נחמן כדתנן כסא של כובס <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>שכורמים עליו</span> את הכלים:  וא``ר יהושע בן לוי מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3005' data-rgl='13'> שיר השירים ה </span> לחייו כערוגת הבושם כל דיבור ודיבור שיצא מפי הקב``ה נתמלא כל העולם כולו בשמים וכיון שמדיבור ראשון נתמלא דיבור שני להיכן הלך הוציא הקב``ה הרוח מאוצרותיו והיה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מעביר ראשון</span> ראשון שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3005' data-rgl='13'> שיר השירים ה </span> שפתותיו שושנים נוטפות מור עבר אל תקרי שושנים אלא ששונים:  ואריב``ל כל דיבור ודיבור שיצא מפי הקב``ה יצתה נשמתן של ישראל שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='3005' data-rgl='6'> שיר השירים ה </span> נפשי יצאה בדברו ומאחר שמדיבור ראשון יצתה נשמתן דיבור שני היאך קיבלו הוריד טל שעתיד להחיות בו מתים והחיה אותם שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2668' data-rgl='10'> תהילים סח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>גשם נדבות</span> תניף אלהים נחלתך ונלאה אתה כוננתה ואמר ר' יהושע בן לוי כל דיבור ודיבור שיצא מפי הקב``ה חזרו ישראל לאחוריהן י``ב מיל והיו מלאכי השרת <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מדדין אותן</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2668' data-rgl=''> תהילים סח </span> מלאכי צבאות <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ידודון</span> ידודון אל תיקרי ידודון אלא ידודון:  ואריב``ל בשעה שעלה משה למרום אמרו מלאכי השרת לפני הקב``ה רבש``ע מה לילוד אשה בינינו אמר להן לקבל תורה בא אמרו לפניו חמודה גנוזה שגנוזה לך תשע מאות ושבעים וארבעה דורות קודם שנברא העולם אתה מבקש ליתנה לבשר ודם<span class='tlm-sfr' data-chp='2608' data-rgl='5'> תהילים ח </span> מה אנוש כי תזכרנו ובן אדם כי תפקדנו ה' אדנינו <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מה אדיר שמך</span> בכל הארץ אשר תנה הודך על השמים אמר לו הקב``ה למשה החזיר להן תשובה אמר לפניו רבש``ע מתיירא אני שמא ישרפוני בהבל שבפיהם אמר לו אחוז בכסא כבודי וחזור להן תשובה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2726' data-rgl='9'> איוב כו </span> מאחז פני כסא פרשז עליו עננו ואמר ר' נחום מלמד ש<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>פירש שדי מזיו</span> שכינתו ועננו עליו אמר לפניו רבונו של עולם תורה שאתה נותן לי מה כתיב בה<span class='tlm-sfr' data-chp='0220' data-rgl='4'> שמות כ </span> אנכי ה' אלהיך אשר הוצאתיך מארץ מצרים אמר להן למצרים ירדתם לפרעה השתעבדתם תורה למה תהא לכם שוב מה כתיב בה לא יהיה לך אלהים אחרים בין עמים אתם שרויין שעובדי


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פט,א גמרא
pgu: פט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <עבודת גלולים> {עבודה זרה} שוב מה כתיב בה זכור את יום השבת לקדשו כלום אתם עושים מלאכה שאתם צריכין שבות שוב מה כתיב בה לא תשא משא ומתן יש ביניכם שוב מה כתיב בה כבד את אביך ואת אמך אב ואם יש לכם שוב מה כתיב בה לא תרצח לא תנאף לא תגנוב <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>קנאה יש ביניכם</span> יצר הרע יש ביניכם <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מיד</span> הודו לו להקב``ה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2608' data-rgl=' 10, 2'> תהילים ח </span> ה' אדונינו מה אדיר שמך וגו' ואילו תנה הודך על השמים לא כתיב מיד כל אחד ואחד נעשה לו אוהב ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מסר לו</span> דבר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2668' data-rgl='19'> תהילים סח </span> עלית למרום שבית שבי לקחת מתנות <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>באדם בשכר</span> שקראוך אדם לקחת מתנות אף מלאך המות מסר לו דבר שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0417' data-rgl='12'> במדבר יז </span> ויתן את הקטורת ויכפר על העם ואומר ויעמוד בין המתים ובין החיים וגו' אי לאו דאמר ליה מי הוה ידע:  וא``ר יהושע בן לוי בשעה שירד משה מלפני הקב``ה בא שטן ואמר לפניו רבונו של עולם תורה היכן היא אמר לו נתתיה לארץ הלך אצל ארץ אמר לה תורה היכן היא אמרה לו<span class='tlm-sfr' data-chp='2728' data-rgl='23'> איוב כח </span> אלהים הבין דרכה וגו' הלך אצל ים ואמר לו אין עמדי הלך אצל תהום א``ל אין בי שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2728' data-rgl='15'> איוב כח </span> תהום אמר לא בי היא וים אמר אין עמדי אבדון ומות אמרו באזנינו שמענו שמעה חזר ואמר לפני הקב``ה רבש``ע חיפשתי בכל הארץ ולא מצאתיה אמר לו לך אצל בן עמרם הלך אצל משה אמר לו תורה שנתן לך הקב``ה היכן היא אמר לו וכי מה אני שנתן לי הקב``ה תורה א``ל הקב``ה למשה משה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בדאי אתה</span> אמר לפניו רבונו של עולם חמודה גנוזה יש לך שאתה משתעשע בה בכל יום אני אחזיק טובה לעצמי אמר לו הקב``ה למשה הואיל ומיעטת עצמך תקרא על שמך שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2403' data-rgl=''> מלאכי ג </span> זכרו תורת משה עבדי וגו':  וא``ר יהושע בן לוי בשעה שעלה משה למרום מצאו להקב``ה שהיה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>קושר כתרים</span> לאותיות אמר לו משה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>אין שלום</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בעירך</span> אמר לפניו כלום יש עבד שנותן שלום לרבו א``ל היה לך <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לעזרני</span> מיד אמר לו<span class='tlm-sfr' data-chp='0414' data-rgl='17'> במדבר יד </span> ועתה יגדל נא כח ה' כאשר דברת <אמר> [ואמר] ר' יהושע בן לוי מ``ד<span class='tlm-sfr' data-chp='0232' data-rgl='1'> שמות לב </span> וירא העם כי בושש משה אל תקרי בושש אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>באו שש</span> בשעה שעלה משה למרום אמר להן לישראל לסוף ארבעים יום בתחלת שש אני בא לסוף מ' יום בא שטן ועירבב את העולם אמר להן משה רבכם היכן הוא אמרו לו עלה למרום אמר להן באו שש ולא השגיחו עליו מת ולא השגיחו עליו הראה להן דמות מטתו והיינו דקאמרי ליה לאהרן<span class='tlm-sfr' data-chp='0232' data-rgl=' 1, 23'> שמות לב </span> כי זה משה האיש וגו':  א``ל ההוא מרבנן לרב כהנא מי שמיע לך מאי הר סיני א``ל הר שנעשו בו נסים לישראל הר ניסאי מיבעי ליה אלא הר שנעשה סימן טוב לישראל הר סימנאי מיבעי ליה א``ל מ``ט לא שכיחת קמיה דרב פפא ורב הונא בריה דרב יהושע דמעייני באגדתא דרב חסדא ורבה ברי' דרב הונא דאמרי תרווייהו מאי הר סיני הר שירדה שנאה <לעכו``ם> {לאומות העולם} עליו והיינו דאמר ר' יוסי בר' חנינא ה' שמות יש לו מדבר צין שנצטוו ישראל עליו מדבר קדש שנתקדשו ישראל עליו מדבר קדמות שנתנה קדומה עליו מדבר פאר


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פט,ב גמרא
pgu: פט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שפרו ורבו</span> עליה ישראל מדבר סיני שירדה שנאה <לעכו``ם> {לאומות העולם} עליו ומה שמו חורב שמו ופליגא דר' אבהו דא``ר אבהו הר סיני שמו ולמה נקרא הר חורב שירדה חורבה <לעכו``ם> {לאומות העולם} עליו:  מנין שקושרין לשון של זהורית וכו':  כשנים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כשני מיבעי ליה</span> א``ר יצחק אמר להם הקב``ה לישראל אם יהיו חטאיכם כשנים הללו שסדורות ובאות מששת ימי בראשית ועד עכשיו כשלג ילבינו:  דרש רבא מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1001' data-rgl='18'> ישעיהו א </span> לכו נא ונוכחה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>יאמר ה'</span> לכו נא בואו נא מיבעי ליה יאמר ה' אמר ה' מיבעי ליה לעתיד לבא יאמר להם הקב``ה לישראל לכו נא אצל אבותיכם ויוכיחו אתכם ויאמרו לפניו רבש``ע אצל מי נלך אצל אברהם שאמרת לו<span class='tlm-sfr' data-chp='0115' data-rgl='13'> בראשית טו </span> ידוע תדע ולא בקש רחמים עלינו אצל יצחק שבירך את עשו<span class='tlm-sfr' data-chp='0127' data-rgl='40'> בראשית כז </span> והיה כאשר תריד ולא בקש רחמים עלינו אצל יעקב שאמרת לו<span class='tlm-sfr' data-chp='0146' data-rgl='4'> בראשית מו </span> אנכי ארד עמך מצרימה ולא בקש רחמים עלינו אצל מי נלך עכשיו יאמר ה' אמר להן הקב``ה הואיל ותליתם עצמכם בי אם יהיו חטאיכם כשנים כשלג ילבינו:  א``ר שמואל בר נחמני א``ר יונתן מ``ד<span class='tlm-sfr' data-chp='1063' data-rgl='16'> ישעיהו סג </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כי אתה אבינו</span> כי אברהם לא ידענו וישראל לא יכירנו אתה ה' אבינו גואלנו מעולם שמך לעתיד לבא יאמר לו הקב``ה לאברהם בניך חטאו לי אמר לפניו רבש``ע <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ימחו</span> על קדושת שמך אמר אימר ליה ליעקב דהוה ליה צער גידול בנים אפשר דבעי רחמי עלייהו אמר ליה בניך חטאו אמר לפניו רבש``ע ימחו על קדושת שמך אמר לא בסבי טעמא ולא בדרדקי עצה אמר לו ליצחק בניך חטאו לי אמר לפניו רבש``ע בני ולא בניך בשעה שהקדימו לפניך נעשה לנשמע קראת להם<span class='tlm-sfr' data-chp='0204' data-rgl='22'> שמות ד </span> בני בכורי עכשיו בני ולא בניך ועוד כמה חטאו כמה שנותיו של אדם שבעים שנה דל עשרין דלא ענשת עלייהו פשו להו חמשין דל כ``ה דלילותא פשו להו כ``ה דל תרתי סרי ופלגא דצלויי ומיכל ודבית הכסא פשו להו תרתי סרי ופלגא אם אתה סובל את כולם מוטב ואם לאו פלגא עלי ופלגא עליך ואת``ל כולם עלי הא קריבית נפשי קמך פתחו ואמרו <כי> אתה אבינו אמר להם יצחק עד שאתם מקלסין לי קלסו להקב``ה ומחוי להו יצחק הקב``ה בעינייהו מיד נשאו עיניהם למרום ואומרים<span class='tlm-sfr' data-chp='1063' data-rgl='16'> ישעיהו סג </span> אתה ה' אבינו גואלנו מעולם שמך א``ר חייא בר אבא א``ר יוחנן ראוי היה יעקב אבינו לירד למצרים <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בשלשלאות של ברזל</span> אלא שזכותו גרמה לו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1311' data-rgl='4'> הושע יא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בחבלי אדם</span> אמשכם בעבותות אהבה ואהיה להם כמרימי עול על לחיהם <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ואט אליו אוכיל</span>


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פט,ב משנה
pgu: פט
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  המוציא עצים כדי לבשל ביצה קלה תבלין כדי לתבל ביצה קלה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'><span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ומצטרפין</span></span> זה עם זה קליפי אגוזין קליפי רמונים אי<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>סטיס</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>פואה</span> כדי לצבוע בהן בגד קטן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>פי סבכה</span> מי רגלים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נתר</span> ובורית <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>קמוליא ואשלג</span> כדי לכבס בגד קטן פי סבכה רבי יהודה אומר כדי להעביר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>את הכתם</span>


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף פט,ב גמרא
pgu: פט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תנינא חדא זימנא קנה כדי לעשות קולמוס אם היה עב או מרוסס כדי לבשל ביצה קלה שבביצים טרופה ונתונה באילפס מהו דתימא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>התם</span> הוא דלא חזי למידי אבל עצים דחזו ל<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ככא דאקלידא</span> אפילו כל שהוא קמ``ל:  תבלין כדי לתבל ביצה קלה:  <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ורמינהו</span> תבלין שנים וג' שמות ממין אחד או משלשה מינין <ושם אחד> אסורין <span class='tlm-rsh' data-nro='13'><span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ומצטרפין</span></span> זה עם זה ואמר חזקי


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף צ,א גמרא
pgu: צ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>במיני מתיקה</span> שנו הואיל וראויין למתק קדירה טעמא דחזו למתק את הקדירה הא לאו הכי לא הכא נמי חזו למתק:  קליפי אגוזין וקליפי רמונים סטיס ופואה כדי לצבוע בגד קטן:  ורמינהי המוציא סמנים שרויין כדי לצבוע בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דוגמא לאירא</span> <הא איתמר עלה> אמר רב נחמן אמר רבה בר אבוה לפי שאין אדם טורח <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לשרות</span> סממנים לצבוע בהן דוגמא לאירא:  מי רגלים:  תנא מי רגלים עד בן מ' יום:  נתר:  תנא נתר אלכסנדרית ולא נתר אנפנטרין:  בורית:  אמר רב יהודה זה חול והתניא הבורית והחול אלא מאי בורית כבריתא מיתיבי הוסיפו עליהן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>החלביצין</span> והלעינון והבורית והאהל ואי ס``ד כבריתא כבריתא מי איתא בשביעית <והתנן> [והתניא] זה הכלל כל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שיש לו עיקר</span> יש לו שביעית ושאין לו עיקר אין לו שביעית אלא מאי בורית אהלא והתניא והבורית ואהלא <אלא> תרי גווני אהלא:  קימוליא:  אמר רב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שלוף דוץ</span>:  אשלג אמר שמואל שאילתינהו לכל נחותי ימא ואמרו לי שונאנה שמיה ומשתכח בנוקבא דמרגניתא ומפקי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ברמצא דפרזלא</span>


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף צ,א משנה
pgu: צ
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>פלפלת כל שהוא</span> ועטרן כל שהוא מיני בשמים ומיני מתכות כל שהן מאבני המזבח ומעפר המזבח <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מקק ספרים</span> ומקק מטפחותיהם כל שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שמצניעין אותן לגונזן</span> רבי יהודה אומר אף המוציא משמשי ע``ז כל שהוא שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0513' data-rgl='18'> דברים יג </span> ולא ידבק בידך <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מאומה</span> מן החרם


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף צ,א גמרא
pgu: צ
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>פלפלת כל שהוא</span> למאי חזיא לריח הפה:  עיטרן כל שהוא:  למאי חזיא לצילחתא:  <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מיני בשמים כל שהן</span>:  ת``ר המוציא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ריח רע</span> כל שהוא שמן טוב כל שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ארגמן</span> כל שהוא ו<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בתולת הוורד</span> אחת:  מיני מתכות כל שהן:  למאי חזו תניא רבי שמעון בן אלעזר אומר שכן ראוי לעשות ממנה דרבן קטן ת``ר האומר <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>הרי עלי ברזל</span> אחרים אומרים לא יפחות מאמה על אמה למאי חזיא אמר רב יוסף לכלייא עורב ואיכא דאמרי אחרים אומרים לא יפחות מכלייא עורב וכמה אמר רב יוסף אמה על אמה נחשת לא יפחות <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ממעה כסף</span> תניא רבי אליעזר אומר לא יפחות מצינורא קטנה של נחשת למאי חזיא אמר אביי שמחטטין בה את הפתילות ומקנחין הנרות:  <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מקק ספרים</span> ומקק מטפחת:  א``ר יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מקק דסיפרי תכך דשיראי</span> ואילא דעינבי ופה דתאני והה דרימוני <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>כולהו סכנתא</span> ההוא תלמידא דהוה יתיב קמיה דר' יוחנן הוה קאכיל תאיני אמר ליה רבי קוצין יש בתאנים א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>קטליה פה לדין</span>


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף צ,א משנה
pgu: צ
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  המוציא קופת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='31'>רוכלין</span> אף על פי שיש בה מינין הרבה <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>אינו חייב אלא חטאת אחת</span> זרעוני גינה <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>פחות מכגרוגרת</span> ר' יהודה בן בתירה אומר חמש


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף צ,ב משנה
pgu: צ
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>זרע קישואין</span> שנים זרע דילועין שנים זרע פול המצרי שנים חגב חי טהור כל שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מת</span> כגרוגרת צפורת כרמים בין חיה בין מתה כל שהוא שמצניעין אותה לרפואה ר' יהודה אומר אף המוציא חגב חי טמא כל שהוא שמצניעין אותו לקטן לשחוק בו


id: 2109
lvr: 21
prk: 09
nru: דף צ,ב גמרא
pgu: צ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ורמינהי זבל וחול הדק <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כדי לזבל</span> קלח של כרוב דברי ר``ע וחכמים אומרים כדי לזבל כרישא אמר רב פפא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>הא דזריע</span> הא דלא זריע לפי שאין אדם טורח להוציא נימא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אחת</span> לזריעה:  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>זרע קישואין</span>:  ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>המוציא גרעינין</span> אם לנטיעה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שתים</span> אם לאכילה כמלא פי חזיר וכמה מלא פי חזיר אחת אם להסיק כדי לבשל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ביצה קלה</span> אם <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לחשבון</span> שתים אחרים אומרים חמש ת``ר המוציא שני נימין מזנב הסוס ומזנב הפרה חייב שמצניעין אותן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לנישבין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מקשה של חזיר</span> אחת צורי דקל שתים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תורי דקל</span> אחת:  <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ציפורת כרמים</span> בין חיה בין <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מת</span>ה כל שהוא:  מאי ציפורת כרמים אמר רב פליא ביארי <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>אמר אביי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ומשתכח בדיקלא דחד נבארא</span> ועבדי לה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לחוכמא</span> אכיל ליה לפלגא דימיני' ופלגא דשמאליה רמי לה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='20'>גובתא</span> דנחשא וחתים לה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>שיתין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>גושפנקי</span> ותלי לה באיברא דשמ<span class='tlm-rsh' data-nro='32'>אלא</span> וסימניך<span class='tlm-sfr' data-chp='3110' data-rgl='2'> קוהלת י </span> לב חכם לימינו ולב כסיל לשמאלו וחכים כמה דבעי וגמר כמה דבעי ואכיל ליה לאידך פלגא דאי לא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מיעקר תלמודו</span>:  ר' יהודה אומר אף המוציא כו':  ותנא קמא סבר לא מאי טעמא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>דילמא אכיל</span> ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אי הכי טהור</span> נמי דהא רב כהנא הוה קאים קמיה דרב והוה קמעבר <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>שושיבא</span> אפומיה אמר ליה שקליה דלא לימרו מיכל קאכיל ליה וקעבר משום<span class='tlm-sfr' data-chp='0311' data-rgl=''> ויקרא יא </span> בל תשקצו את נפשותיכם אלא דילמא מיית ואכיל ליה ורבי יהודה אי מיית קטן <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>מיספד ספיד ליה</span>:
<BR


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צ,ב משנה
pgu: צ
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  המצניע לזרע ולדוגמא ולרפואה והוציאו בשבת חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>בכל שהוא</span> וכל אדם אין חייב עליו <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>אלא</span> כשיעורו <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>חזר והכניסו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>אינו חייב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>אלא כשיעורו</span>


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צ,ב גמרא
pgu: צ
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  למה ליה למיתני המצניע ליתני המוציא לזרע ולדוגמא ולרפואה חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>בכל שהוא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>אמר אביי</span> הכא במאי עסקינן כגון שהצניעו ושכח למה הצניעו והשתא קא מפיק ליה סתמ


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צא,א גמרא
pgu: צא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מהו דתימא</span> בטולי בטלה מחשבתו קמ``ל כל העושה על דעת ראשונה הוא עושה אמר רב יהודה אמר שמואל מחייב היה רבי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מאי</span>ר אף במוציא חטה אחת לזריעה פשיטא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כל שהוא תנן</span> מהו דתימא כל שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לאפוקי מגרוגרת</span> ולעולם עד דאיכא כזית קמ``ל מתקיף לה רב יצחק בריה דרב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא מעתה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חישב להוציא כל ביתו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>הכי נמי</span> ד<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לא מיחייב</span> עד דמפיק לכוליה התם בטלה דעתו אצל כל אדם:  וכל אדם אין חייבין עליו אלא כשיעורו:  מתניתין דלא כרבי שמעון בן אלעזר דתניא כלל א``ר שמעון בן אלעזר כל שאינו כשר להצניע ואין מצניעין כמוהו והוכשר לזה והצניעו ובא אחר והוציא נתחייב זה במחשבתו של זה אמר רבא אמר רב נחמן הוציא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כגרוגרת</span> לאכילה ונמלך עליה לזריעה אי נמי לזריעה ונמלך עליה לאכילה חייב פשיטא זיל הכא איכא שיעורא וזיל הכא איכא שיעורא מהו דתימא בעינן עקירה והנחה בחדא מחשבה והא ליכא קמ``ל בעי רבא הוציא חצי גרוגרת לזריעה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ותפחה</span> ונמלך עליה לאכילה מהו את``ל התם הוא דמיחייב דזיל הכא איכא שיעורא וזיל הכא איכא שיעורא הכא כיון דבעידנא דאפקה לא הוה ביה שיעור אכילה לא מיחייב או דילמא כיון דאילו אישתיק ולא חשיב עליה מיחייב אמחשבה דזריעה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>השתא נמי מיחייב</span> ואת``ל כיון דאילו אישתיק ולא חשיב עליה מיחייב אמחשבה דזריעה השתא נמי מיחייב הוציא כגרוגרת לאכילה וצמקה ונמלך עליה לזריעה מהו הכא ודאי כי אישתיק אמחשבה קמייתא לא מיחייב או דילמא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בתר השתא</span> אזלינן ומיחייב ואת``ל בתר השתא אזלינן ומיחייב הוציא כגרוגרת לאכילה וצמקה וחזרה ותפחה מהו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>יש דיחוי</span> לענין שבת או אין דיחוי לענין שבת תיקו:  בעא מיניה רבא מרב נחמן זרק כזית תרומה לבית טמא מהו למאי אי לענין שבת כגרוגרת בעינן <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אי לענין טומאה</span> כביצה אוכלין בעינן לעולם לענין שבת וכגון דאיכא פחות מכביצה אוכלין <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>והאי משלימו</span> לביצה מאי מדמצטרף לענין טומאה מיחייב נמי לענין שבת או דילמא כל לענין שבת כגרוגרת בעינן א``ל תניתוה אבא שאול אומר שתי הלחם ולחם הפנים שיעורן כגרוגרת ואמאי לימא מדלעני


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צא,ב גמרא
pgu: צא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  יוצא בכזית לענין שבת נמי בכזית הכי השתא התם מדאפקיה חוץ לחומת העזרה איפסיל ליה ביוצא אשבת לא מיחייב עד דמפיק ליה לרה``ר הכא שבת וטומאה בהדי הדדי קאתיין:  חזר והכניסו אינו חייב אלא כשיעורו:  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>פשיטא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אמר אביי</span> הכא במאי עסקינן כגון שזרקו לאוצר ומקומו ניכר מהו דתימא כיון דמקומו ניכר במילתיה קמייתא קאי קמ``ל מדזרקיה לאוצר בטולי בטליה


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צא,ב משנה
pgu: צא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  המוציא אוכלין ונתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>על האסקופה</span> בין שחזר והוציאן בין שהוציאן אחר <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>פטור</span> מפני שלא עשה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מלאכתו בבת אחת</span> קופה שהיא מליאה פירות ונתנה על אסקופה החיצונה אע``פ שרוב פירות מבחוץ פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>עד שיוציא</span> את כל הקופה


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צא,ב גמרא
pgu: צא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  האי אסקופה מאי אילימא אסקופ' רה``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>פטור</span> הא קא מפיק מרה``י לרה``ר אלא אסקופה רה``י בין שחזר והוציאן בין שהוציאן אחר פטור הא קא מפיק מרה``י לרה``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אלא אסקופה כרמלית</span> והא קמ``ל טעמא דנח בכרמלית הא לא נח בכרמלית מיחייב מתני' דלא כבן עזאי דתניא המוציא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מחנות</span> ל<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>פלטיא</span> דרך <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>סטיו</span> חייב ובן עזאי פוטר:  קופה שהיא מליאה כו':  אמר חזקיה לא שנו אלא בקופה מליאה קישואין ודלועין <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אבל מליאה חרדל</span> חייב אלמא קסבר אגד כלי לא שמיה אגד ור' יוחנן אמר אפי' מליאה חרדל פטור אלמא קסבר אגד כלי שמיה אגד א``ר זירא מתני' דלא כחזקיה דיקא ודלא כר' יוחנן דיקא כחזקיה לא דיקא דקתני <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>עד שיוציא</span> את כל הקופה טעמא דכל הקופה הא כל הפירות פטור אלמא קסבר אגד כלי שמיה אגד כרבי יוחנן לא דיקא דקתני אע``פ שרוב פירות בחוץ טעמא דרוב פירות הא כל פירות אע``ג דאגידא קופה מגואי חייב אלמא קסבר אגד כלי לא שמיה אגד ואלא קשיא חזקיה מתרץ לטעמי' ו<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ר' יוחנן מתרץ לטעמיה</span> חזקיה מתרץ לטעמיה עד שיוציא את כל הקופה בד``א בקופה מליאה קישואין ודלועין אבל מליאה חרדל נעשה כמי שהוציא את כל הקופה וחייב ר``י מתרץ לטעמיה אע``פ שרוב פירות בחוץ ולא רוב פירות בלבד אלא אפילו כל פירות פטור עד שיוציא את כל הקופה מיתיבי המוציא קופת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>רוכלין</span> ונתנה על אסקופה החיצונה אע``פ שרוב מינין בחוץ פטור עד שיוציא את כל הקופה קס``ד בצררי קשיא לחזקיה אמר לך חזקיה הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>באורנסי</span> מתיב רב ביבי בר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>הגונב כיס בשבת חייב</span> שכבר נתחייב בגניבה קודם שיבא לידי איסור שבת <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>היה מגרר ויוצא</span> פטור שהרי איסור גניבה ואיסור שבת באין כאחד ואי סלקא דעתך אגד כלי שמיה אגד <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>קדים ליה איסור גניבה לאיסור שבת</span> אי דאפקיה דרך פיו הכי נמי הכא במאי עסקינן דאפקיה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>דרך שוליו</span> והאיכא מקום חלמ


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צב,א גמרא
pgu: צב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  דאי בעי <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מפקע</span> ליה ושקיל <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בנסכא</span> וכיון דאיכא שנצין מפיק ליה עד פומיה ושרי ושקיל ושנצין אגידי מגואי דליכא שנצין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ואיבעית אימא</span> דאית ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ומכרכי עילויה</span> וכן אמר רבא לא שנו אלא בקופה מלאה קישואין ודלועין אבל מלאה חרדל חייב אלמא קסבר אגד כלי לא שמיה אגד אביי אמר אפילו מלאה חרדל פטור אלמא קסבר אגד כלי שמיה אגד קם אביי בשיטתיה דרבא קם רבא בשיטתיה דאביי ורמי דאביי אדאביי ורמי דרבא אדרבא דאיתמר המוציא פירות לרה``ר אביי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ביד חייב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בכלי פטור</span> ורבא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ביד פטור</span> בכלי חייב איפוך ביד חייב והתנן פשט בעל הבית את ידו לחוץ ונטל העני מתוכה או שנתן לתוכה והכניס שניהן פטורין <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>התם למעלה מג'</span> הכא למטה מג'


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צב,א משנה
pgu: צב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  המוציא בין בימינו בין בשמאלו בתוך חיקו או על כתיפיו חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שכן משא בני קהת</span> כלאחר ידו ברגלו בפיו וב<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מרפקו</span> באזנו ובשערו וב<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>פונדתו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ופיה למטה</span> בין פונדתו לחלוקו וב<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שפת חלוקו</span> במנעלו בסנדלו פטור שלא הוציא כדרך המוציאין


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צב,א גמרא
pgu: צב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר ר``א המוציא משאוי למעלה מעשרה טפחים חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>שכן משא בני קהת</span> ומשא בני קהת מנלן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0403' data-rgl='26'> במדבר ג </span> על המשכן ועל המזבח סביב מקיש מזבח למשכן מה משכן י' אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>אף מזבח</span> י' אמות ומשכן גופיה מנלן דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl='16'> שמות כו </span> עשר אמות אורך הקרש וכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0240' data-rgl='19'> שמות מ </span> ויפרוש את האהל על המשכן ואמר רב משה רבינו פרשו <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מכאן אתה למד</span> גובהן של לויים עשר אמות וגמירי דכל טונא דמידלי במוטות תילתא מלעיל ותרי תילתי מלתחת אישתכח דהוה מידלי טובא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ואיבעית אימא</span> מארון <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>דאמר מר</span> ארון תשעה וכפורת טפח הרי כאן י' וגמירי דכל טונא דמידלי במוטות תילתא מלעיל ותרי תילתי מלרע אישתכח דמלמעלה מי' הוה קאי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>וליגמר ממשה</span> דילמא משה שאני דאמר מר אין השכינה שורה אלא על חכם גבור ועשיר ובעל קומה אמר רב משום רבי חייא המוציא משאוי בשבת על ראשו חייב חטאת שכן <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אנשי הוצל</span> עושין כן ואנשי הוצל רובא דעלמא אלא אי איתמר הכי איתמר אמר רב משום רבי חייא אחד מבני הוצל שהוציא משוי על ראשו בשבת חייב שכן בני עירו עושין כן ותיבטל דעתו אצל כל אדם אלא אי איתמר הכי איתמר המוציא משוי על ראשו פטו


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צב,ב משנה
pgu: צב
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>המתכוין להוציא לפניו</span> ובא לו לאחריו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פטור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לאחריו ובא לו לפניו חייב</span> באמת אמרו האשה החוגרת ב<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>סינר</span> בין מלפניה ובין מלאחריה חייבת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שכן ראוי להיות חוזר</span> רבי יהודה אומר אף מקבלי פתקין


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צב,ב גמרא
pgu: צב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי שנא לפניו ובא לו לאחריו ד<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פטור</span> דלא אתעביד מחשבתו לאחריו ובא לו לפניו נמי הא לא אתעביד מחשבתו א``ר אלעזר תברא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מי ששנה זו לא שנה זו</span> אמר רבא ומאי קושיא דילמא לפניו ובא לו לאחריו היינו טעמא דפטור דנתכוון לשמירה מעולה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ועלתה בידו שמירה פחותה</span> לאחריו ובא לו לפניו היינו טעמא דחייב דנתכוון לשמירה פחותה ועלתה בידו שמירה מעולה אלא מאי קושיא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>דיוקא דמתני' קשיא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>המתכוין להוציא לפניו</span> ובא לו לאחריו פטור הא לאחריו ובא לו לאחריו חייב אימא סיפא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לאחריו ובא לו לפניו הוא דחייב</span> הא לאחריו ובא לו לאחריו פטור א``ר אלעזר תברא מי ששנה זו לא שנה זו אמר רב אשי מאי קושיא דילמא לא מיבעיא קאמר לא מיבעיא לאחריו ובא לו לאחריו דחייב דאיתעבידא מחשבתו אלא אפילו לאחריו ובא לו לפניו איצטריכא ליה סלקא דעתך אמינא הואיל ולא איתעביד מחשבתו לא ליחייב קמ``ל דנתכוון לשמירה פחותה ועלתה בידו שמירה מעולה דחייב ולאחריו ובא לו לאחריו תנאי היא דתניא המוציא מעות בפונדתו ופיה למעלה חייב פיה למטה רבי יהודה מחייב <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>וחכמים פוטרין</span> אמר להן ר' יהודה אי אתם מודים בלאחריו ובא לו לאחריו שהוא חייב ואמרו לו ואי אתה מודה כלאחר ידו ורגלו שהוא פטור אמר ר' יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>אני אמרתי דבר אחד</span> והן אמרו דבר אחד אני לא מצאתי תשובה לדבריהם והן לא מצאו תשובה לדברי מדקאמר להו אי אתם מודין לאו מכלל דפטרי רבנן וליטעמיך דקאמרי ליה אי אתה מודה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מכלל דמחייב רבי יהודה</span> והתניא לאחר ידו ורגלו ד``ה פטור אלא לאחריו ובא לו לאחריו ד``ה חייב לאחר ידו ורגלו דברי הכל פטור כי פליגי בפונדתו ופיה למטה מר מדמי ליה לאחריו ובא לו לאחריו ומר מדמי ליה לאחר ידו ורגלו:  באמת אמרו האשה כו':  [תנא כל באמת הלכה היא:  רבי יהודה אומר אף מקבלי פתקין]:  תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שכן לבלרי מלכות עושין כן</span>


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צב,ב משנה
pgu: צב
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  המוציא ככר לרה``ר חייב הוציאוהו שנים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פטור</span>ין לא יכול אחד להוציאו והוציאוהו שנים חייבין ור``ש פוטר


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צב,ב גמרא
pgu: צב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב יהודה אמר רב ואמרי לה אמר אביי ואמרי לה במתניתא תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>זה יכול</span> וזה יכול רבי מאיר מחייב ור' יהודה ור' שמעון פוטרים <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>זה אינו יכול וזה אינו יכול</span> רבי יהודה ור' מאיר מ<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>חייבים</span> ורבי שמעון פוטר <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>זה יכול וזה אינו יכול</span> דברי הכל חייב תניא נמי הכי המוציא ככר לרה``ר חייב הוציאו שנים רבי מאיר מחייב ורבי יהודה אומר אם לא יכול אחד להוציאו והוציאו שנים חייבין <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ואם לאו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>פטור</span>ים ורבי שמעון פוטר מנא הני מילי דתנו רבנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='27'> ויקרא ד </span> בעשותה העושה את כולה ולא העושה את מקצתה כיצד שנים שהיו אוחזין ב<span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מלגז</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ולוגזין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>בכרכר ושובטין</span> בקולמוס וכותבין בקנה והוציאו לרשות הרבים יכול יהו חייבין תלמוד לומר בעשתה העושה את כולה ולא העושה מקצת


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צג,א גמרא
pgu: צג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בעיגול של דבילה והוציאו לרשות הרבים בקורה והוציאו לרה``ר רבי יהודה אומר אם לא יכול אחד להוציאו והוציאוהו שנים חייבין <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ואם לאו</span> פטורין ר``ש אומר אע``פ שלא יכול אחד להוציאו והוציאוהו שנים פטורים לכך נאמר בעשתה יחיד שעשאה חייב שנים שעשאוה פטורין במאי קמיפלגי בהאי קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='27'> ויקרא ד </span> ואם נפש אחת תחטא בשגגה מעם הארץ בעשותה ר``ש סבר תלתא מיעוטי כתיבי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>נפש תחטא</span> אחת תחטא בעשתה תחטא <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>חד למעוטי זה עוקר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וזה מניח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'><span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וחד</span></span> למעוטי זה יכול וזה יכול וחד למעוטי זה אינו יכול וזה אינו יכול ורבי יהודה חד למעוטי זה עוקר וזה מניח וחד למעוטי זה יכול וזה יכול וחד למעוטי יחיד שעשאה בהוראת ב``ד ור``ש יחיד שעשאה בהוראת ב``ד חייב ור``מ מי כתיב נפש תחטא אחת תחטא בעשתה תחטא תרי מעוטי כתיבי חד למעוטי זה עוקר וזה מניח וחד למעוטי יחיד שעשאה בהוראת ב``ד:  אמר מר זה יכול וזה אינו יכול דברי הכל חייב הי מנייהו מיחייב אמר רב חסדא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>זה שיכול</span> דאי זה שאינו יכול מאי קא עביד אמר ליה רב המנונא דקא מסייע בהדיה אמר ליה מסייע <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אין בו ממש</span> אמר רב זביד משמיה דרבא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אף אנן נמי תנינא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>היה</span> יושב על גבי המטה וארבע טליות תחת רגלי המטה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>טמאות</span> מפני שאינה יכולה לעמוד על שלש <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ור' שמעון מטהר</span> היה רוכב על גבי בהמה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וד' טליות</span> תחת רגלי הבהמה טהורות <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מפני שיכולה לעמוד על ג'</span> ואמאי הא קמסייע בהדי הדדי לאו משום דאמרינן מסייע אין בו ממש אמר רב יהודה מדיסקרתא לעולם אימא לך מסייע יש בו ממש ושאני הכא דעקרה לה לגמרי וכיון דזימנין עקרה הא וזימנין עקרה הא ליהוי כזב המתהפך מי לא תנן זב שהיה מוטל על ה' ספסלין או על ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>פונדאות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>לאורכן</span> טמאים <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>לרחבן טהורין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ישן</span> ספק מתהפך עליהן טמאין אלא לאו משום דאמרינן מסייע אין בו ממש אמר רב פפי משמיה דרבא אף אנן נמי תנינ


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צג,ב גמרא
pgu: צג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  רבי יוסי אומר הסוס מטמא על ידיו החמור על רגליו שמשענת הסוס על ידיו וחמור על רגליו ואמאי הא קא מסייע בהדי הדדי לאו משום דאמרינן מסייע אין בו ממש אמר רב אשי אף אנן נמי תנינא ר' אליעזר אומר רגלו אחת על הכלי ורגלו אחת על הרצפה רגלו אחת על האבן ורגלו אחת על הרצפה רואין כל שאילו ינטל הכלי ותינטל האבן יכול לעמוד על רגלו אחת עבודתו כשרה ואם לאו עבודתו פסולה ואמאי הא קא מסייע בהדי הדדי לאו משום דאמרינן מסייע אין בו ממש אמר רבינא אף אנן נמי תנינא קיבל בימין ושמאל מסייעתו עבודתו כשרה ואמאי הא קא מסייע בהדי הדדי לאו משום דאמרינן מסייע אין בו ממש ש``מ:  אמר מר זה יכול וזה יכול ר``מ מ<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>חייב</span> איבעיא להו בעינן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'><span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שיעור</span> לזה</span> ושיעור לזה או דילמא שיעור אחד לכולם רב חסדא ורב המנונא חד אמר שיעור לזה ושיעור לזה וחד אמר שיעור אחד לכולן אמר רב פפא משמיה דרבא אף אנן נמי תנינא היה יושב על גבי מטה וארבע טליות תחת ארבע רגלי המטה טמאות מפני שאין יכולה לעמוד על שלש ואמאי ליבעי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שיעור זיבה</span> לזה ושיעור זיבה לזה לאו משום דאמרינן שיעור אחד לכולן אמר רב נחמן בר יצחק אף אנן נמי תנינא צבי שנכנס לבית ו<span class='tlm-rsh' data-nro='4'>נעל אחד בפניו</span> חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>נעלו שנים פטורין</span> לא יכול אחד לנעול ונעלו שנים חייבים ואמאי ליבעי שיעור צידה לזה ושיעור צידה לזה לאו משום דאמרינן שיעור אחד לכולם אמר רבינא אף אנן נמי תנינא השותפין שגנבו וטבחו חייבין ואמאי ליבעי שיעור טביחה לזה ושיעור טביחה לזה לאו משום דאמרינן שיעור אחד לכולם ואמר רב אשי אף אנן נמי תנינא שנים שהוציאו קנה של גרדי חייבין ואמאי ליבעי שיעור הוצאה לזה ושיעור הוצאה לזה לאו משום דאמרי' שיעור א' לכולם א``ל רב אחא בריה דרבא לרב אשי דילמא דאית ביה כדי לבשל ביצה קלה לזה וביצה קלה לזה א``כ לישמעינן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>קנה דעלמא</span> מ``ש דגרדי ודילמא דאית בי' כדי לארוג מפה לזה וכדי לארוג מפה לזה אלא מהא ליכא למשמע מינה תני תנא קמיה דרב נחמן שנים שהוציאו קנה של גרדי פטורין ורבי שמעון מחייב <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כלפי לייא</span> אלא אימא חייבין ור``ש פוטר


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צג,ב משנה
pgu: צג
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  המוציא אוכלין פחות מכ<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שיעור</span> בכלי פטור אף על הכלי שהכלי טפלה לו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>את החי במטה</span> פטור אף על המטה שהמטה טפלה לו את המת במטה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>חייב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וכן כזית מן המת</span> וכזית מן הנבלה וכעדשה מן השרץ חייב ורבי שמעון פוטר


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צג,ב גמרא
pgu: צג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר המוציא אוכלין כ<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שיעור</span> אם בכלי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>חייב</span> על האוכלין <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ופטור על הכלי</span> ואם היה כלי צריך לו חייב אף על הכלי שמע מינה אוכל שני זיתי חלב בהעלם אחד חייב שתים אמר רב ששת הכא במאי עסקינן כגו


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צד,א גמרא
pgu: צד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ששגג על האוכלין והזיד על הכלי</span> מתקיף לה רב אשי והא אף על הכלי קתני אלא א``ר אשי כגון ששגג בזה ובזה ונודע לו וחזר ונודע לו ובפלוגתא דרבי יוחנן ור``ש בן לקיש:  את החי במטה פטור אף על המטה:  לימא מתני' רבי נתן היא ולא רבנן דתניא המוציא בהמה חיה ועוף לרה``ר בין חיין ובין שחוטין חייב רבי נתן אומר על שחוטין חייב ועל חיין פטור שהחי נושא את עצמו אמר רבא אפילו תימא רבנן ע``כ לא פליגי רבנן עליה דרבי נתן אלא בבהמה חיה ועוף <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דמשרבטי נפשייהו</span> אבל אדם חי דנושא את עצמו אפילו רבנן מודו א``ל רב אדא בר אהבה לרבא והא דתנן בן בתירא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מתיר בסוס</span> ותניא בן בתירא מתיר בסוס מפני שהוא עושה בו מלאכה שאין חייבין עליו חטאת ואמר רבי יוחנן בן בתירא ורבי נתן אמרו דבר אחד ואי אמרת דלא פליגי רבנן עליה דר' נתן אלא בבהמה חיה ועוף משום דמשרבטי נפשייהו מאי איריא בן בתירא ורבי נתן והאמרת אפילו רבנן מודו כי א``ר יוחנן בסוס המיוחד לעופות ומי איכא סוס המיוחד לעופות אין איכא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דבי וייאדן</span> א``ר יוחנן ומודה ר' נתן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בכפות</span> א``ל רב אדא בר מתנה לאביי והא הני פרסאי ד<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כמאן דכפיתי דמו</span> וא``ר יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בן בתירא ור' נתן אמרו דבר אחד</span> התם <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>רמות רוחא</span> הוא דנקיט להו דההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>פרדשכא</span> דרתח מלכא עילויה ורהיט תלתא פרסי בכרעיה:  את המת במטה חייב וכן כזית מן המת וכו':  אמר רבה בב``ח א``ר יוחנן וא``ר יוסף אמר רשב``ל פוטר היה ר``


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צד,ב גמרא
pgu: צד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אף במוציא את המת לקוברו</span> אמר רבא ומודה ר' שמעון ב<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מר לחפור בו</span> וספר תורה לקרות בו ד<span class='tlm-rsh' data-nro='9'><span class='tlm-rsh' data-nro='24'>חייב</span></span> פשיטא דאי הא נמי מלאכה שאינה צריכה לגופה היא אלא מלאכה שצריכה לגופה לרבי שמעון היכי משכחת לה מהו דתימא עד דאיכא לגופו ולגופה כגון <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מר לעשות לו טס ולחפור</span> ספר תורה להגיה ולקרות בו קא משמע לן ההוא שכבא דהוה בדרוקרא שרא רב נחמן בר יצחק <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לאפוקיה לכרמלית</span> א``ל רבי יוחנן אחוה דמר בריה דרבנא לרב נחמן בר יצחק כמאן כר``ש אימר דפטר ר``ש מחיוב חטאת איסורא דרבנן מיהא איכא א``ל האלהים דעיילת ביה את ואפילו לר' יהודה <שרי> דמי קאמינא לרה``ר לכרמלית קאמינא גדול כבוד הבריות שדוחה את <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>לא תעשה</span> שבתורה תנן התם <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>התולש סימני טומאה</span> והכוה המחיה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>עובר בלא תעשה</span> איתמר אחת משתים חייב אחת משלש רב נחמן אמר חייב רב ששת אמר פטור רב נחמן אמר חייב אהני מעשיו דאי משתקלא חדא אחריתי אזלה לה טומאה רב ששת אמר פטור השתא מיהת הא איתא לטומאה אמר רב ששת מנא אמינא לה דתנן וכן כזית מן המת וכזית מן הנבילה חייב הא חצי זית פטור והתניא חצי זית חייב מאי לאו הא דתניא חייב דאפיק חצי זית מכזית והא דתנן פטור דאפיק חצי זית מכזית ומחצה ורב נחמן אידי ואידי חייב והא דתנן פטור דאפיק חצי זית <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ממת גדול</span>


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צד,ב משנה
pgu: צד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  הנוטל צפרניו זו בזו או בשיניו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וכן שערו</span> וכן שפמו וכן זקנו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>וכן הגודלת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וכן הכוחלת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>וכן הפוקסת</span> רבי אליעזר מ<span class='tlm-rsh' data-nro='9'><span class='tlm-rsh' data-nro='24'>חייב</span></span> וחכמים אוסרין משום שבות


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צד,ב גמרא
pgu: צד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר ר``א <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מחלוקת ביד</span> אבל בכלי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'><span class='tlm-rsh' data-nro='24'>חייב</span></span> פשיטא זו בזו תנן מהו דתימא רבנן בכלי נמי פטרי והא דקתני זו בזו להודיעך כחו דר' אליעזר קא משמע לן ואמר רבי אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מחלוקת לעצמו</span> אבל לחבירו דברי הכל פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>פשיטא צפרניו תנן</span> מהו דתימא רבי אליעזר לחבירו נמי מחייב והא דקתני צפרניו להודיעך כחן דרבנן קמ``ל:  <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וכן שערו</span> כו':  תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>הנוטל מלא פי הזוג</span> חייב וכמה מלא פי הזוג אמר רב יהודה שתים והתניא ולקרחה שתים אימא וכן לקרחה שתים <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>תניא נמי הכי</span> הנוטל מלא פי הזוג בשבת חייב וכמה מלא פי הזוג שתים <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>רבי אליעזר אומר</span> אחת ומודים חכמים לר``א במלקט לבנות מתוך שחורות שאפילו <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אחת חייב</span> ודבר זה אף בחול אסור משום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0522' data-rgl='5'> דברים כב </span> לא ילבש גבר <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>שמלת אשה</span> תניא ר``ש בן אלעזר אומר צפורן שפירש רובה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ציצין</span> שפרשו רובן ביד מותר בכלי חייב חטאת מי איכא מידי דבכלי חייב חטאת וביד מותר לכתחלה הכי קאמר פירשו רובן ביד מותר בכלי פטור אבל אסור לא פירשו רובן ביד פטור אבל אסור בכלי חייב חטאת אמר רב יהודה הלכה כרבי שמעון בן אלעזר אמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן והוא שפרשו <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>כלפי מעלה</span> ומצערות אותו:  <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>וכן הגודלת</span> כו':  גודלת כוחלת ופוקסת משום מאי מחייבא אמר רבי אבין א``ר יוסי בר' חנינא גודלת משום אורגת כוחלת <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>משום כותבת</span> פוקסת משום <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>טווה</span> אמרו רבנן קמיה דרבי אבהו וכי דרך אריגה בכך וכי דרך כתיבה בכך וכי דרך טויה בכך אלא א``ר אבהו לדידי מפרשא לי מיניה דר' יוסי בר' חנינ


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צה,א גמרא
pgu: צה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  כוחלת משום צובעת גודלת ופוקסת משום בונה וכי דרך בנין בכך אין כדדרש רבי שמעון בן מנסיא<span class='tlm-sfr' data-chp='0102' data-rgl='22'> בראשית ב </span> ויבן ה' אלהים את הצלע מלמד שקילעה הקב``ה לחוה והביאה אצל אדם שכן בכרכי הים קורין לקלעיתא בניתא תניא ר``ש בן אלעזר אומר גודלת כוחלת ופוקסת <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לעצמה פטורה</span> לחברתה חייבת <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>וכן</span> היה רבי שמעון בן אלעזר אומר משום רבי אליעזר אשה לא תעביר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>סרק</span> על פניה מפני שצובעת תנו רבנן החולב ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>המחבץ</span> והמגבן כגרוגרת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>המכבד</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>והמרבץ</span> והרודה חלות דבש שגג בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חייב חטאת</span> הזיד ביום טוב לוקה ארבעים דברי ר' אליעזר וחכ``א <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אחד זה ואחד זה</span> אינו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>משום שבות</span> רב נחמן בר גוריא איקלע לנהרדעא בעו מיניה חולב משום מאי מיחייב אמר להו משום חולב מחבץ משום מאי מיחייב אמר להו משום מחבץ מגבן משום מאי חייב אמר להו משום מגבן אמרו ליה רבך <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>קטיל קני באגמא</span> הוה אתא שאיל בי מדרשא אמרו ליה חולב חייב משום <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מפרק</span> מחבץ חייב משום <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בורר</span> מגבן חייב משום בונה המכבד המרבץ והרודה חלות דבש שגג בשבת חייב חטאת הזיד ביו``ט לוקה ארבעים דברי רבי אליעזר א``ר אלעזר מ``ט דר' אליעזר דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='08a14' data-rgl='27'> שמואל א יד </span> ויטבול אותה ביערת הדבש וכי מה ענין יער אצל דבש אלא לומר לך מה יער התולש ממנו בשבת חייב חטאת אף חלות דבש הרודה ממנו בשבת חייב חטאת אמימר שרא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>זילחא</span> במחוזא אמר טעמא מאי אמור רבנן דילמא אתי לאשויי גומות הכא ליכא גומות רבא תוספאה אשכחיה לרבינא דקא מצטער <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מהבלא</span> ואמרי לה מר קשישא ברי' דרבא אשכחיה לרב אשי דקא מצטער מהבלא א``ל לא סבר לה מר להא דתניא הרוצה לרבץ את ביתו בשבת מביא עריבה מלאה מים ורוחץ פניו בזוית זו ידיו בזוית זו רגליו בזוית זו ונמצא הבית מתרבץ מאליו א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לאו אדעתאי</span> תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אשה חכמה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מרבצת ביתה</span> בשבת והאידנא דסבירא לן כר' שמעון שרי אפי' לכתחלה


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צה,א משנה
pgu: צה
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>התולש מעציץ נקוב חייב</span> ושאינו נקוב פטור ור``ש פוטר בזה ובזה


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צה,א גמרא
pgu: צה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  רמי ליה אביי לרבא ואמרי לה רבי חייא בר רב לרב תנן רבי שמעון פוטר בזה ובזה אלמא נקוב לר``ש כשאינו נקוב משוי ליה ורמינהו ר``ש אומר אין בין נקוב לשאינו נקו


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צה,ב גמרא
pgu: צה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אלא להכשיר זרעים</span> בלבד א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לכל מילי</span> רבי שמעון כתלוש משוי ליה ושאני לענין טומאה דהתורה ריבתה טהרה אצל זרעים שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0311' data-rgl='37'> ויקרא יא </span> על כל זרע זרוע <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אשר יזרע</span> בעא מיניה ההוא סבא מרבי זירא שורש כנגד נקב מה לי א``ר שמעון אישתיק ולא אמר ליה ולא מידי זימנא חדא אשכחיה דיתיב וקאמר ומודה ר``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שאם ניקב</span> בכדי טהרתו א``ל השתא שורש כנגד נקב בעאי מינך ולא אמרת לי ולא מידי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ניקב בכדי טהרתו מיבעיא</span> אמר אביי ואי איתמר להא דרבי זירא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>הכי הוא דאיתמר</span> ומודה רבי שמעון שאם ניקב למטה מרביעית אמר רבא חמש מדות בכלי חרס ניקב <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כמוציא משקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>טהור מלטמא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>גיסטרא</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ועדיין כלי הוא לקדש בו מי חטאת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ניקב ככונס משקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>טהור מלקדש בו מי חטאת</span> ועדיין כלי הוא להכשיר בו זרעים <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ניקב כשורש קטן</span> טהור מלהכשיר בו זרעים <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ועדיין כלי הוא לקבל בו זיתים</span> ניקב כמוציא זיתים <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>טהור מלקבל בו זיתים</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ועדיין כלי הוא לקבל בו רימונים</span> ניקב כמוציא רימונים <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>טהור מכלום</span> ואם הוקף צמיד פתיל <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>עד שיפחת רובו</span> אמר רב אסי שמעתי כלי חרס שיעורו כמוציא רימון אמר ליה רבא שמא לא שמעת <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אלא במוקף צמיד פתיל</span> והא רבא הוא דאמר מוקף צמיד פתיל עד שיפחת רובו לא קשי


id: 2110
lvr: 21
prk: 10
nru: דף צו,א גמרא
pgu: צו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  הא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ברברבי</span> והא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>זוטרי</span> אמר רב אסי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שונין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>כלי חרס</span> שיעורו בכונס משקה ולא אמרו מוציא משקה אלא לענין גיסטרא בלבד מאי טעמא אמר מר זוטרא בריה דרב נחמן לפי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>שאין אומרים הבא גיסטרא</span> לגיסטרא אמר עולא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>פליגי בה</span> תרי אמוראי במערבא רבי יוסי בר' אבין ור' יוסי בר זבדא חד אמר כמוציא רמון וחד אמר כשורש קטן וסימניך אחד המרבה ואחד הממעיט אמר רב חיננא בר כהנא משמיה דרבי אליעזר כלי חרס <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שיעורו כמוציא זיתים</span> ומר קשישא בריה דרבה מסיים בה משמיה דרבי אליעזר והרי הן ככלי גללים וכלי אבנים וכלי אדמה שאין מקבלין טומאה לא מדברי תורה ולא מדברי סופרים ולענין צמיד פתיל עד שיפחת רובו:
<BR


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף צו,א משנה
pgu: צו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  הזורק מרשות היחיד לרשות הרבים מרשות הרבים לרשות היחיד חייב מרשות היחיד לרשות היחיד ורשות הרבים באמצע רבי עקיבא מחייב וחכמים פוטרין כיצד שתי <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>גזוזטראות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>זו כנגד זו</span> ברשות הרבים המושיט והזורק מזו לזו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>פטור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>היו שתיהן בדיוטא אחת</span> המושיט חייב ו<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הזורק פטור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שכך היתה עבודת הלוים</span> שתי עגלות זו אחר זו ברשות הרבים מושיטין הקרשים מזו לזו אבל לא זורקין


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף צו,ב גמרא
pgu: צו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מכדי זריקה תולדה דהוצאה היא הוצאה גופה היכא כתיבא א``ר יוחנן דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='0236' data-rgl='6'> שמות לו </span> ויצו משה ויעבירו קול במחנה משה היכן הוה יתיב במחנה לויה ומחנה לויה רה``ר הואי וקאמר להו לישראל לא תפיקו ותיתו מרה``י דידכו לרה``ר וממאי דבשבת קאי דילמא בחול קאי ומשום דשלימא לה מלאכה כדכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0236' data-rgl='7'> שמות לו </span> והמלאכה היתה דים וגו' גמר העברה העברה מיוה``כ כתיב הכא ויעבירו קול במחנה וכתיב התם<span class='tlm-sfr' data-chp='0325' data-rgl='9'> ויקרא כה </span> והעברת שופר תרועה מה להלן ביום אסור אף כאן ביום אסור אשכחן הוצאה הכנסה מנלן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>סברא היא</span> מכדי מרשות לרשות הוא מה לי אפוקי ומה לי עיולי מיהו הוצאה אב הכנסה תולדה ומכדי אהא מיחייב ואהא מיחייב אמאי קרי לה האי אב ואמאי קרי לה האי תולדה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>נפקא מינה</span> דאי עביד <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שתי אבות</span> בהדי הדדי אי נמי שתי תולדות בהדי הדדי מיחייב תרתי ואי עביד אב ותולדה דידיה לא מיחייב אלא חדא ולר``א דמחייב אתולדה במקום אב אמאי קרו לה אב ואמאי קרו לה תולדה הך דהואי במשכן חשיבא קרי לה אב הך דלא הואי במשכן חשיבא לא קרי לה אב אי נמי הך דכתיבא קרי אב והאי דלא כתיבא קרי תולדה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>והא דתנן</span> הזורק ד' אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בכותל</span> למעלה מי' טפחים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כזורק באויר</span> למטה מי' טפחים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כזורק בארץ</span> והזורק בארץ ד' אמות חייב זרק ד' אמות ברה``ר מנלן דמיחייב אמר ר' יאשיה שכן אורגי יריעות זורקין מחטיהן זה לזה אורגין מחטין למה להו אלא שכן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>תופרי יריעות</span> זורקין מחטיהן זה לזה ודילמא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>גבי הדדי</span> הוו יתבי מטו הדדי במחטין דילמא בתוך ארבע הוו יתבי אלא אמר רב חסדא שכן אורגי יריעות זורקין <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>בוכיאר</span> ביריעה והלא אוגדו בידו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ב<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ניסכא</span> בתרא</span> והא במקום פטור קאזלא אלא שכן אורגי יריעות זורקין בוכיאר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לשואליהן</span> ודילמא גבי הדדי הוו יתבי מטו הדדי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בחפת</span> ודילמא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>שלחופי הוו משלחפי</span> ותו מי שאילי מהדדי והתניא לודא<span class='tlm-sfr' data-chp='0236' data-rgl='4'> שמות לו </span> איש איש ממלאכתו אשר המה עושים ממלאכתו הוא עושה ואינו עושה ממלאכת חבירו ותו מעביר ד' אמות ברה``ר מנלן דמחייב אלא כל ארבע אמות ברה``ר גמרא גמירי לה:  אמר רב יהודה אמר שמואל מקושש מעביר ארבע אמות ברה``ר הוה במתניתא תנא תולש הוה רב אחא ברבי יעקב אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מעמר</span> הוה למאי נפקא מינה לכדרב דאמר רב מצאתי מגלת סתרים בי ר' חייא וכתוב ביה איסי בן יהודה אומר אבות מלאכות ארבעים חסר אחת <ואם עשאן כולם בהעלם אחת> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ואינו חייב אלא אחת</span> אחת ותו לא והתנן אבות מלאכות ארבעים חסר אחת והוינן בה מניינא למה לי וא``ר יוחנן שאם עשאן כולם בהעלם א' חייב על כל אחת ואחת אימא אינו חייב על אחת מהם רב יהודה פשיטא ליה דהמעביר חייב ומתני' פשיטא ליה דתולש חייב ורב אחא בר יעקב פשיטא ליה דמעמר חייב מ``ס הא מיהת לא מספקא ומ``ס הא מיהת לא מספקא:  ת``ר מקושש זה צלפחד וכן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0415' data-rgl='32'> במדבר טו </span> ויהיו בני ישראל במדבר וימצאו איש וגו' ולהלן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0427' data-rgl='4'> במדבר כז </span> אבינו מת במדבר מה להלן צלפחד אף כאן צלפחד דברי ר' עקיבא אמר לו ר' יהודה בן בתירא עקיבא בין כך ובין כך אתה עתיד ליתן את הדין אם כדבריך התורה כיסתו ואתה מגלה אותו ואם לאו אתה מוציא לעז על אותו צדי


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף צז,א גמרא
pgu: צז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואלא</span> הא גמר גזירה שוה ג``ש לא גמר אלא מהיכא הוה<span class='tlm-sfr' data-chp='0414' data-rgl=''> במדבר יד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מויעפילו</span> הוה כיוצא בדבר אתה אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0412' data-rgl='9'> במדבר יב </span> ויחר אף ה' בם וילך מלמד שאף אהרן נצטרע דברי רבי עקיבא אמר לו רבי יהודה בן בתירא עקיבא בין כך ובין כך אתה עתיד ליתן את הדין אם כדבריך התורה כסתו ואתה מגלה אותו ואם לאו אתה מוציא לעז על אותו צדיק ואלא הכתיב בם ההוא בנזיפה בעלמא תניא כמאן דאמר אף אהרן נצטרע דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0412' data-rgl='10'> במדבר יב </span> ויפן אהרן אל מרים והנה מצורעת תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שפנה מצרעתו</span> אמר ריש לקיש החושד בכשרים לוקה בגופו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0204' data-rgl='1'> שמות ד </span> והן לא יאמינו לי וגו' וגליא קמי קוב``ה דמהימני ישראל אמר לו הן מאמינים בני מאמינים ואתה אין סופך להאמין הן מאמינים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0204' data-rgl='31'> שמות ד </span> ויאמן העם בני מאמינים<span class='tlm-sfr' data-chp='0115' data-rgl='6'> בראשית טו </span> והאמין בי``י אתה אין סופך להאמין שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0420' data-rgl='12'> במדבר כ </span> יען לא האמנתם בי וגו' ממאי דלקה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0204' data-rgl='6'> שמות ד </span> ויאמר ה' לו עוד הבא נא ידך בחיקך וגו':  אמר רבא ואיתימא רבי יוסי בר' חנינא מדה טובה ממהרת לבא ממדת פורענות דאילו במדת פורענות כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0204' data-rgl='6'> שמות ד </span> ויוציאה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>והנה ידו מצורעת</span> כשלג ואילו במדה טובה כתיב ויוציאה מחיקו והנה שבה כבשרו מחיקו הוא דשבה כבשרו<span class='tlm-sfr' data-chp='0207' data-rgl='12'> שמות ז </span> ויבלע מטה אהרן את מטותם א``ר אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נס בתוך נס</span>:  מרה``י לרה``י כו':  בעי רבה למטה מעשרה פליגי ובהא פליגי דמ``ס אמרינן קלוטה כמה שהונחה ומר סבר לא אמרינן קלוטה כמה שהונחה אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>למעלה מעשרה</span> דברי הכל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>פטור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ולא ילפינן זורק ממושיט</span> או דילמא למעלה מעשרה פליגי ובהא פליגי דמר סבר ילפינן זורק ממושיט ומר סבר לא ילפינן זורק ממושיט אבל למטה מי' דברי הכל חייב מאי טעמא קלוטה כמה שהונחה דמיא אמר רב יוסף הא מילתא איבעיא ליה לרב חסדא ופשטה ניהליה רב המנונא מהא מרה``י לרה``י ועובר ברה``ר עצמה ר' עקיבא מחייב וחכמים פוטרים מדקאמר ברה``ר עצמה פשיטא למטה מעשרה פליגי ובמאי אילימא במעביר למטה מעשרה הוא דמחייב למעלה מי' לא מחייב והאמר ר' אלעזר המוציא משוי למעלה מעשרה חייב שכן משא בני קהת <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אלא לאו בזורק</span> ולמטה מעשרה הוא דמחייב למעלה מעשרה לא מחייב ש``מ בקלוטה כמה שהונחה פליגי ש``מ ופליגא דר' אלעזר דאמר ר``א מחייב היה ר' עקיבא אפילו למעלה מי' והאי דקתני רה``ר עצמה להודיעך כחן דרבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ופליגא דרב חלקיה</span> בר טובי דאמר רב חלקיה בר טובי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>תוך שלשה דברי הכל חייב</span> למעלה מעשרה דברי הכל פטור מג' ועד י' <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>באנו למחלוקת</span> ר' עקיבא ורבנן תניא נמי הכי בתוך ג' דברי הכל חייב למעלה מי' אינו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>משום שבות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ואם היו</span> רשויות שלו מותר מג' ועד עשרה ר``ע מחייב וחכמים פוטרין אמר מר אם היו רשויות שלו מותר לימא תהוי תיובתיה דרב דאיתמר שני בתים בשני צדי רה``ר רבה בר רב הונא אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אסור לזרוק מזה לזה</span> ושמואל אמר מותר לזרוק מזה לזה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>לאו מי אוקימנא</span> לההיא כגון דמידלי חד ומתתי חד דזימנין נפל ואתי לאתויי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'><span class='tlm-rsh' data-nro='26'>אמר ליה</span></span> רב חסדא לרב המנונא ואמרי לה רב המנונא לרב חסדא מנא הא מילתא דאמור רבנן כל פחות מג' <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כלבוד דמי</span> אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לפי שאי אפשר</span> לה לרה``ר שתילקט במלקט וברהיטני אי הכי ג' נמי ותו הא דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ה<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>משלשל</span></span> דפנות מלמעלה למטה אם הן גבוהין מן הארץ שלשה טפחים פסולה הא פחות מג' כשרה התם היינו טעמא משום דהויא לה מחיצה שהגדיים בוקעין בה <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>תינח למטה למעלה מאי איכא למימר</span> אלא כל פחות משלשה כלבוד דמי הלכתא גמירי לה ת``ר מרה``ר לרה``ר ורה``י באמצע רבי מחייב וחכמים פוטרין רב ושמואל דאמרי תרוייהו לא חייב רבי אלא ברה``י מקורה דאמרינן ביתא <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>כמאן דמלי</span>א דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>אבל שאינו מקורה</span> לא אמר רב חנא אמר רב יהודה אמר שמואל מחייב היה רבי שתים אחת משום הוצאה ואחת משום הכנסה יתיב רב חנא וקא קשיא לי


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף צז,ב גמרא
pgu: צז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  למימרא דמחייב רבי אתולדה במקום אב והתניא רבי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דברים הדברים אלה הדברים</span> אלו ל``ט מלאכות שנאמרו למשה בסיני <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>אמר ליה רב יוסף</span> מר אהא מתני לה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וקשיא ליה דרבי אדרבי</span> אנן אדרבי יהודה מתנינן ולא קשיא לן דתניא מרה``י לרשות הרבים ועבר ארבע אמות ברה``ר רבי יהודה מחייב וחכמים פוטרין אמר רב יהודה אמר שמואל מחייב היה רבי יהודה שתים אחת משום הוצאה ואחת משום העברה דאי ס``ד חדא הוא דמחייב מכלל דרבנן פטרי לגמרי הא אפיק לה מרה``י לרה``ר ממאי דילמא לעולם אימא לך ר' יהודה חדא הוא דמחייב ורבנן פטרי לגמרי והיכי משכחת לה כגון דאמר עד דנפקא ליה לרה``ר תנוח ובהא קמיפלגי דר' יהודה סבר אמרינן קלוטה כמה שהונחה ואיתעבידא ליה מחשבתו ורבנן סברי לא אמרינן קלוטה כמה שהונחה ולא איתעבידא ליה מחשבתו אבל אתולדה במקום אב לא מחייב רבי יהודה לא ס``ד דתניא רבי יהודה מוסיף <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>אף ה<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שובט</span></span> והמדקדק אמרו לו שובט הרי הוא בכלל מיסך מדקדק הרי הוא בכלל אורג מאי לאו דעבדינהו לתרווייהו בהדי הדדי וש``מ מחייב היה רבי יהודה אתולדה במקום אב ממאי דילמא לעולם דעבדה להא לחודה והא לחודה ורבי יהודה אתולדה במקום אב לא מחייב ובהא קמיפלגי דר' יהודה סבר הני אבות נינהו ורבנן סברי הני תולדות נינהו תדע דקתני רבי יהודה מוסיף אי אמרת בשלמא אבות <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מאי מוסיף</span> מוסיף אבות אלא אי אמרת תולדות מאי מוסיף איתמר נמי רבה ורב יוסף דאמרי תרוייהו לא חייב רבי יהודה אלא אחת א``ל רבינא לרב אשי ולמאי דסליק אדעתין מעיקרא דמחייב היה ר' יהודה שתים אי להכא קבעי לה להכא לא קבעי לה אי להכא קבעי לה להכא לא קבעי לה אמר ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>באומר כל מקום שתרצה תנוח</span>:  פשיטא נתכוון לזרוק שמנה וזרק ארבע <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>הרי כתב שם משמעון</span> נתכוון לזרוק ארבע וזרק שמנה מהו מי אמרינן הא אפיק ליה או דילמא היכא דבעי הא לא נח ולאו היינו דאמר ליה רבינא לרב אשי וא``ל באומר כל מקום שתרצה תנוח ודקאמרת הרי כתב שם משמעון מי דמי התם כמה דלא כתיב שם לא מכתיב ליה שמעון הכא כמה דלא זריק ארבע לא מיזדרקי ליה תמני:  תנו רבנן הזורק מרשות הרבים לרה``ר ורשות היחיד באמצע ד' אמות חיי


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף צח,א גמרא
pgu: צח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  פחות מארבע אמות פטור מאי קמ``ל הא קא משמע לן <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>רשויות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מצטרפות</span> ודלא אמרינן קלוטה כמה שהונחה:  אמר רב שמואל בר יהודה אמר רב אבא אמר רב הונא אמר רב המעביר ד' אמות בר``ה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מקורה</span> פטור לפי שאינו דומה לדגלי מדבר איני <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>והא עגלות</span> דמקורות הויין ואמר רב משום רבי חייא עגלות תחתיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>וביניהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>וצדיהן</span> רה``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כי קאמר רב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בדראתא</span> מכדי אורכא דעגלה כמה הואי חמש אמין פותיא דקרש כמה הואי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אמתא</span> ופלגא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'><span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כמה מותיב</span></span> תלתא פשא ליה פלגא דאמתא כי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שדי ליה מר ביני וביני</span> כלבוד דמי מי סברת קרשים אפותייהו הוה מנח להו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אחודן מנח להו</span> סוף סוף <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>סומכא</span> דקרש כמה הוי אמתא כמה הוה מותיב <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ארבעה</span> פשא לה אמתא כי שדי לה מר ביני וביני כלבוד דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הניחא</span> למ``ד קרשים מלמטן עוביין אמה מלמעלן כלין והולכין עד כאצבע שפיר אלא למ``ד כשם שמלמטן עוביין אמה כך מלמעלה עוביין אמה מאי איכא למימר א``ר כהנא באטבעי אטבעי היכא מנח להו אגבא דעגלה עגלה גופא מקורה הוא


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף צח,ב גמרא
pgu: צח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אמר שמואל ביתדות</span> ת``ר קרשים מלמטן עוביין אמה ומלמעלן כלין והולכין עד כאצבע שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl='24'> שמות כו </span> יהיו תמים על ראשו ולהלן הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0603' data-rgl='16'> יהושוע ג </span> תמו נכרתו דברי רבי יהודה רבי נחמיה אומר כשם שמלמטן עוביין אמה כך מלמעלן עוביין אמה שנאמר יחדו והכתיב תמים ההוא דליתו שלמין ולא ליתו דניסרא ואידך נמי הכתיב יחדו ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דלא לישלחופינהו</span> מהדדי בשלמא למ``ד כשם שמלמטן עוביין אמה כך מלמעלן עוביין אמה היינו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl='22'> שמות כו </span> ולירכתי המשכן ימה תעשה ששה קרשים ושני קרשים תעשה למקצעת דאתי פותיא דהני ממלי ליה לסומכא דהני אלא למ``ד מלמטן עוביין אמה מלמעלן כלין והולכין עד כאצבע <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>האי עייל והאי נפיק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דשפי להו</span> כי טורין: <span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl='28'> שמות כו </span> והבריח התיכון בתוך הקרשים תנא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בנס היה עומד</span><span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl='1'> שמות כו </span> ואת המשכן תעשה עשר יריעות ארך היריעה האחת שמנה ועשרים באמה שדי אורכייהו לפותיא דמשכן כמה הויא עשרין ותמני <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דל עשר לאיגרא</span> פשא להו ט' להאי גיסא וט' להאי גיסא לר' יהודה מיגליא אמה דאדנים לר' נחמיה מיגליא אמה דקרשים <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שדי פותייהו לאורכא דמשכן</span> כמה הויא ארבעין דל תלתין לאיגרא פשא להו י' לר' יהודה מכסיא אמה דאדנים לר' נחמיה מיגליא אמה דאדנים<span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl='7'> שמות כו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ועשית יריעות עזים</span> לאהל וגו' ארך היריעה האחת שלשים באמה וגו' שדי אורכייהו לפותיא דמשכן כמה הויא תלתין דל עשר לאיגרא פשא להו עשר להאי גיסא ועשר להאי גיסא לר' יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מיכסיא אמה דאדנים</span> לר' נחמיה מיגליא אמה דאדנים תניא נמי הכי<span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl='13'> שמות כו </span> והאמה מזה והאמה מזה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בעודף</span> לכסות אמה של אדנים דברי ר' יהודה ר' נחמיה אומר לכסות אמה של קרשים שדי פותייהו לאורכיה דמשכן כמה הויא מ' וארבע דל תלתין לאיגרא פשא להו ארבע סרי דל תרתי לכפלא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0226' data-rgl='9'> שמות כו </span> וכפלת את היריעה הששית אל מול פני האהל פשא להו תרתי סרי בשלמא לר' יהודה היינו דכתיב חצי היריעה העדפת תסרח אלא לר' נחמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מאי תסרח</span> תסרח <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מחברותיה</span> תנא דבי ר' ישמעאל למה משכן דומה לאשה שמהלכת בשוק ושפוליה מהלכין אחריה ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>חרוצים היו קרשים</span> וחלולים היו האדני


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף צט,א גמרא
pgu: צט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ונראין קרסין בלולאות</span> ככוכבים ברקיע ת``ר יריעות התחתונות של תכלת ושל ארגמן ושל תולעת שני ושל שש ועליונות של מעשה עזים וגדולה חכמה שנאמרה בעליונות יותר ממה שנאמרה בתחתונות דאילו בתחתונות כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0235' data-rgl='25'> שמות לה </span> וכל אשה חכמת לב בידיה טוו ואילו בעליונות כתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0235' data-rgl='26'> שמות לה </span> וכל הנשים אשר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>נשא לבן</span> אתנה בחכמה טוו את העזים ותניא משום ר' נחמיה שטוף בעזים וטווי מן העזים:  שתי גזוזטראות כו':  אמר רב משום רבי חייא עגלות תחתיהן וביניהן וצידיהן רה``ר אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>בין עגלה לעגלה</span> כמלא ארך עגלה וכמה ארך עגלה ה' אמות ל``ל בד' ופלגא סגי כי היכי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>דלא לידחקו</span> קרשים אמר רבא צידי עגלה <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>כמלא רחב עגלה</span> וכמה רחב עגלה שתי אמות ומחצה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='8'>למה לי</span></span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>באמתא ופלגא סגי</span>א <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כי היכי דלא לידדו קרשים</span> אלא דקיי``ל דרך רה``ר שש עשרה אמה אנן דגמרינן לה ממשכן דמשכן חמיסרי הואי אמתא יתירא הואי דהוה קאי בן לוי דכי משתלפי קרשים <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>הוה נקיט להו</span>


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף צט,א משנה
pgu: צט
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>חולית הבור</span> והסלע שהן גבוהין עשרה ורחבן ארבעה הנוטל מהן והנותן על גבן חייב פחות מכן פטור


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף צט,א גמרא
pgu: צט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='8'>למה לי</span></span> למיתני <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>חולית הבור</span> והסלע ליתני הבור והסלע מסייע ליה לרבי יוחנן דאמר ר' יוחנן בור וחוליתה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מצטרפין לעשרה</span> תניא נמי הכי בור ברה``ר עמוקה י' ורחבה ארבעה אין ממלאין הימנה בשב


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף צט,ב גמרא
pgu: צט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אלא אם כן עשו לה מחיצה גבוה י' טפחים <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואין שותין הימנה</span> בשבת אא``כ הכניס לה ראשו ורובו ובור וחוליתה מצטרפין לעשר' בעא מיניה רב מרדכי מרבא עמוד ברה``ר גבוה י' ורחב ד' <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וזרק</span> ונח על גביו <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>מהו</span> מי אמרינן <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הרי עקירה באיסור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הרי הנחה באיסור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>או דילמא כיון</span> ד<span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ממקום פטור קאתיא</span> לא א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מתניתין היא</span> אתא שייליה לרב יוסף א``ל מתניתין היא אתא שייליה לאביי א``ל מתני' היא אמר להו כולכו <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ברוקא דהדדי תפיתו</span> א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ואת לא תסברא</span> והתנן הנוטל מהן ונותן על גבן חייב א``ל דילמא מתני' <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>במחט</span> מחט נמי א``א דלא מדליא פורתא דאית ליה מורשא א``נ דרמיא בחריצה אמר רב מישא בעי רבי יוחנן כותל ברה``ר גבוה י' ואינו רחב ארבע ו<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מוקף לכרמלית</span> ועשאו רה``י וזרק ונח על גביו מהו מי אמרינן כיון דאינו רחב ד' מקום פטור הוא או דילמא כיון דעשאו רה``י <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>כמאן דמלי דמיא</span> אמר עולא קל וחומר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לאחרים</span> עושה מחיצה לעצמו לא כ``ש איתמר נמי א``ר חייא בר אשי אמר רב וכן א``ר יצחק א``ר יוחנן כותל ברה``ר גבוה י' ואינו רחב ארבעה ומוקף לכרמלית ועשאו רה``י הזורק ונח על גביו חייב לאחרים עושה מחיצה לעצמו לא כ``ש בעי רבי יוחנן בור תשעה ועקר ממנו חוליא והשלימה לעשרה מהו עקירת חפץ ועשיית מחיצה בהדי הדדי קאתו ומיחייב או לא מיחייב ואם תימצי לומר כיון דלא הוי מחיצה עשרה מעיקרא לא מיחייב בור י' ונתן לתוכה חוליא ומיעטה מהו הנחת חפץ <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>וסילוק מחיצה</span> בהדי הדדי קאתו מיחייב או לא מיחייב תיפשוט ליה מדידיה דתנן הזורק ארבע אמות בכותל למעלה מעשרה טפחים כזורק באויר למטה מעשרה כזורק בארץ והזורק בארץ ארבע אמות חייב והוינן בה והא לא נח ואמר רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בדבילה שמינה</span> שנינו <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ואמאי</span> הא קא ממעט מארבע אמות התם לא מבטל ליה הכא מבטל ליה בעי רבא זרק דף ונח <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>על גבי יתידות</span> מהו מאי קמיבעיא ליה הנחת חפץ ועשיית מחיצה בהדי הדדי קאתו היינו דרבי יוחנן כי קמיבעיא ליה לרבא כגון דזרק דף <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>וחפץ על גביו</span> מאי כיון דבהדי הדדי קאתו כהנחת חפץ ועשיית מחיצה דמי או דילמא כיון דלא אפשר דלא מידלא פורתא והדר נייח <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>כעשיית מחיצה</span> והנחת חפץ דמי תיקו אמר רבא פשיטא לי מים על גבי מים <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>היינו הנחתן</span> אגוז על גבי מי


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף ק,א גמרא
pgu: ק
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>לאו היינו הנחתן</span> בעי רבא אגוז בכלי וכלי צף על גבי מים מהו מי אמרינן בתר אגוז אזלינן והא נייח או דילמא בתר כלי אזלינן והא לא נייח תיקו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שמן על גבי יין</span> מחלוקת ר' יוחנן בן נורי ורבנן <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דתנן שמן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>שצף על גבי יין</span> ונגע טבול יום בשמן לא פסל אלא שמן ר' יוחנן בן נורי אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שניהם חיבור</span> זה לזה אמר אביי בור ברה``ר עמוקה עשרה ורחבה שמנה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'><span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וזרק לתוכה</span> מחצלת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חייב</span> חילקה במחצלת פטור לאביי דפשיטא ליה דמחצלת מבטלא מחיצה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>כל שכן חוליא</span> דמבטלא מחיצה לרבי יוחנן דמיבעיא ליה חוליא מחצלת פשיטא דלא מבטלא מחיצת' ואמר אביי בור ברה``ר עמוקה עשרה ורחבה ארבעה מלאה מים וזרק לתוכה חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מלאה פירות</span> וזרק לתוכה פטור מ``ט מים לא מבטלי מחיצתא פירות מבטלי מחיצתא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>תניא נמי הכי</span> הזורק <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מן הים ל<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>איסרטיא</span></span> ומן האיסרטיא לים פטור ר``ש אומר אם יש במקום שזרק עמוק עשרה ורחב ארבעה חייב


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף ק,א משנה
pgu: ק
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  הזורק ארבע אמות בכותל למעלה מעשרה טפחים כזורק באויר למטה מעשרה טפחים כזורק בארץ הזורק בארץ ארבע אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חייב</span>


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף ק,א גמרא
pgu: ק
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>והא לא נח</span> א``ר יוחנן בדבילה שמינה שנינו א``ר יהודה אמר רב א``ר חייא זרק למעלה מעשרה והלכה ונחה בחור כל שהוא באנו למחלוקת ר' מאיר ורבנן לר``מ דאמר חוקקין להשלים מי<span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חייב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לרבנן</span> דאמרי אין חוקקין להשלים לא מיחייב <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>תניא נמי הכי</span> זרק למעלה מעשרה והלכה ונחה בחור כל שהוא ר``מ מחייב וחכמים פוטרין א``ר יהודה אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תל המתלקט</span> עשרה מתוך ארבע וזרק ונח על גביו חייב תנ``ה מבוי ששוה לתוכו ונעשה מדרון לרה``ר או שוה לרה``ר ונעשה מדרון לתוכו אותו מבוי אינו צריך לא לחי ולא קורה רבי חנינא בן גמליאל אומר תל המתלקט עשרה מתוך ארבע וזרק ונח על גביו חייב


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף ק,א משנה
pgu: ק
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  זרק לתוך ד' אמות ונתגלגל חוץ לד' אמות פטור חוץ לד' אמות ונתגלגל לתוך ד' אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חייב</span>


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף ק,א גמרא
pgu: ק
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>והא לא נח</span> אמר ר' יוחנן והוא שנח על גבי משהו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>תניא נמי הכי</span> זרק חוץ לד' אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ודחפתו הרוח</span> והכניסתו ואע``פ שחזרה והוציאתו פטור אחזתו הרוח משהו אף על פי שחזרה והכניסתו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>חייב</span> אמר רבא תוך ג' <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>לרבנן</span> צריך הנחה על גבי משהו יתיב מרימר וקאמר לה להא שמעתא אמר ליה רבינא למרימ


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף ק,ב גמרא
pgu: ק
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  לאו היינו מתני' וא``ר יוחנן והוא שנח ע``ג משהו א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מתגלגל קאמרת</span> מתגלגל אין סופו לנוח אבל האי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כיון דסופו לנוח</span> אע``ג דלא נח כמאן דנח דמי קמ``ל


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף ק,ב משנה
pgu: ק
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  הזורק בים ארבע אמות פטור אם היה רקק מים ורשות הרבים מהלכת בו הזורק לתוכו ד' אמות <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חייב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>וכמה הוא רקק מים</span> פחות מעשרה טפחים רקק מים ורה``ר מהלכת בו הזורק בתוכו ד' אמות חייב


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף ק,ב גמרא
pgu: ק
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  א``ל ההוא מרבנן לרבא בשלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>הילוך הילוך</span> תרי זימני הא קמ``ל הילוך על ידי הדחק שמיה הילוך תשמיש על ידי הדחק לא שמיה תשמיש אלא רקק רקק תרי זימני למה לי חד בימות החמה וחד בימות הגשמים וצריכי דאי תנא חדא ה``א ה``מ בימות החמה דעבידי אינשי דמסגי לאקורי נפשייהו אבל בימות הגשמים לא ואי אשמעינן בימות הגשמים דכיון דמיטנפי לא איכפת להו אבל בימות החמה לא אביי אמר איצטריך סד``א ה``מ היכא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דלא הוי ד' אמות</span> אבל היכא דהוי ד' אמות אקופי מקפי ליה רב אשי אמר איצטריך ס``ד אמינא ה``מ היכא דהוה ד' אבל היכא דלא הואי ארבעה מיפסעי פסעי ליה ואזדא רב אשי לטעמיה דאמר רב אשי האי מאן דזריק ונח <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אגודא דגמלא</span> מי<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חייב</span> שהרי רבים בוקעין בו


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף ק,ב משנה
pgu: ק
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  הזורק <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מן הים ליבשה</span> ומן היבשה לים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מן הים ל<span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ספינה</span></span> ומן הספינה לים ומן הספינה לחבירתה פטור ספינות קשורות זו בזו <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מטלטלין מזו לזו</span> אם אינן קשורות אף על פי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שמוקפות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אין מטלטלין מזו לזו</span>


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף ק,ב גמרא
pgu: ק
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  איתמר <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ספינה</span> רב הונא אמר מוציאין הימנה זיז כל שהוא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>וממלא</span> רב חסדא ורבה בר רב הונא אמרי עושה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מקום ארבעה</span> וממלא רב הונא אמר מוציא הימנה זיז כל שהוא וממלא קסבר <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>כרמלית מארעא משחינן</span> ואוירא מקום פטור הוא ובדין הוא דזיז נמי לא ליבעי אלא כי היכי דליהוי ליה היכרא רב חסדא ורבה בר רב הונא אמרי עושה מקום ארבעה וממלא קסברי כרמלית משפת מיא משחינן מיא ארעא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>סמיכתא</span> אי לא עביד מקום ארבעה קא מטלטל מכרמלית לרה``י אמר ליה רב נחמן לרבה בר אבוה ולרב הונא דאמר מוציא הימנה זיז כל שהוא וממלא <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>זימנין דליכא</span> עשרה וקא מטלטל מכרמלית לרה``י אמר ליה גמרינן דאין ספינה מהלכת בפחות מעשרה והא מורשא אית לה אמר רב ספרא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>גשושי אזלי קמה</span> א``ל רב נחמן בר יצחק לרב חייא בר אבין לרב חסדא ולרבה בר רב הונא דאמרי עושה מקום ארבעה וממלא <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>שופכין דידיה</span> היכי שדי להו וכ``ת <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>דשדי להו</span> באותו מקום <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>מאיסי ליה</span> דשדי להו אדפנא דספינה <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>והא איכא כחו</span> כחו בכרמלית לא גזרו ומנא תימרא דתניא ספינה אין מטלטלין לא מתוכה לים ולא מן הים לתוכ


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף קא,א גמרא
pgu: קא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>עמוקה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>עשרה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואין גבוה</span>ה עשרה מטלטלין מתוכה לים <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אבל לא מן הים לתוכה</span> מ``ש מן הים לתוכה דלא דקא מטלטלין מכרמלית לרה``י מתוכה לים נמי קמטלטל מרשות היחיד לכרמלית <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אלא לאו אחודה</span> וש``מ כחו בכרמלית לא גזרו ש``מ אמר רב הונא הני <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ביצאתא</span> דמישן אין מטלטלין בהן אלא בארבעה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>ולא אמרן אלא</span> שאין בפחות משלשה ארבעה אבל יש בפחות מג' ארבעה לית לן בה <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ואי מלינהו</span> קני ו<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>אורבני</span> לית לן בה מתקיף לה רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ולימא גוד אחית</span> מחיצתא מי לא תניא ר' יוסי בר' יהודה אומר נעץ קנה ברה``ר ובראשו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>טרסקל</span> וזרק ונח על גביו חייב אלמא אמרינן גוד אחית מחיצתא ה``נ נימא גוד אחית מחיצתא מתקיף לה רב יוסף ולא שמיעא להו להא דאמר רב יהודה אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>ומטו בה</span> משום רבי חייא ותני עלה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>וחכמים פוטרין</span> אמר ליה אביי ואת לא תסברא והתניא עמוד ברה``ר גבוה עשרה ורחב ד' <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ואין בעיקרו</span> ד' <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ויש בקצר שלו ג'</span> וזרק ונח על גביו חייב אלמא אמרינן גוד אחית מחיצתא הכא נמי גוד אחית מחיצתא מידי איריא התם הויא ליה מחיצה שהגדיים בוקעין בה הכא הויא לה מחיצה שאין הגדיים בוקעין בה א``ל רב אחא בריה דרב אחא לרב אשי גבי ספינה נמי הא איכא בקיעת דגים א``ל בקיעת דגים לא שמיה בקיעה ומנא תימרא דבעא מיניה רבי טבלא מרבין מחיצה תלויה <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מהו שתתיר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>בחורבה</span> וא``ל אין מחיצה תלויה מתר


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף קא,ב גמרא
pgu: קא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אלא במים</span> קל הוא שהקילו חכמים במים ואמאי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הא איכא בקיעת דגים</span> אלא ש``מ בקיעת דגים לא שמה בקיעה:  ספינות קשורות כו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>פשיטא</span> אמר רבא לא נצרכה אלא להתיר <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ביצית</span> שביניהן אמר ליה רב ספרא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>משה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שפיר קאמרת</span> מטלטלין <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מזו לזו תנן</span> אלא אמר רב ספרא לא נצרכה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>לערב</span> ולטלטל מזו לזו וכדתניא ספינות קשורות זו בזו מערבין ומטלטלין מזו לזו <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>נפסקו</span> נאסרו חזרו ונקשרו בין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שוגגין</span> ובין מזידין בין אנוסין בין <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מוטעין</span> חזרו להיתרן הראשון וכן <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מחצלות הפרוסות</span> <לר``ה> מערבין ומטלטלין מזו לזו נגללו נאסרו חזרו ונפרשו בין שוגגין בין מזידין בין אנוסין ובין מוטעין חזרו להיתרן הראשון שכל מחיצה שנעשה בשבת בין בשוגג בין במזיד שמה מחיצה איני והאמר רב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא שנו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>אלא לזרוק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אבל לטלטל</span> אסור כי איתמר דרב נחמן <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>אמזיד איתמר</span> אמר שמואל ואפילו קשורות <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>בחוט הסרבל</span> היכי דמי אי דיכול <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>להעמידן</span> פשיטא אי דאין יכול להעמידן אמאי לעולם דיכול להעמידן ושמואל לאפוקי מדנפשי' קאתי דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>קשרה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>בדבר המעמידה מביא לה טומאה</span> בדבר שאין מעמידה אין מביא לה טומאה ואמר שמואל והוא שקשורה בשלשלת של ברזל לענין טומאה הוא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0419' data-rgl='16'> במדבר יט </span> בחלל חרב חרב הרי הוא כחלל אין אבל לענין שבת כיון דיכול להעמידה <היכר בעלמא הוא> אפילו בחוט הסרבל


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף קב,א משנה
pgu: קב
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הזורק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ונזכר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מאחר שיצתה</span> מידו <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>קלטה אחר</span> קלטה כלב או שנשרפה פטור זרק לעשות חבורה בין באדם ובין בבהמה ונזכר עד שלא נעשית חבורה פטור זה הכלל כל חייבי חטאות אינן חייבין עד שתהא תחלתן וסופן שגגה תחלתן שגגה וסופן זדון תחילתן זדון וסופן שגגה פטורין עד שתהא תחילתן וסופן שגגה


id: 2111
lvr: 21
prk: 11
nru: דף קב,א גמרא
pgu: קב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  הא נחה חייב והלא נזכר ותנן כל חייבי חטאות אינן חייבין עד שתהא תחלתן וסופן שגגה אמר רב כהנא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>סיפא</span> אתאן ללכתא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ומתנא</span> לכתא ומתנא אוגדו בידו הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>כגון שנתכוין לעשות חבורה</span> הא נמי תנינא <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הזורק</span> לעשות חבורה בין באדם בין בבהמה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ונזכר</span> עד שלא נעשית חבורה פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='11'><span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אלא אמר רבא</span></span> במעביר והא זה הכלל דקתני אזריקה קתני אלא אמר רבא תרתי קתני הזורק ונזכר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מאחר שיצתה</span> מידו אי נמי לא נזכר ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>קלטה אחר</span> או קלטה כלב או שנשרפה פטור רב אשי אמר חסורי מחסרא והכי קתני הזורק ונזכר מאחר שיצתה מידו קלטה אחר או קלטה כלב או שנשרפה פטור הא נחה חייב בד``א <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שחזר ושכח</span> אבל לא חזר ושכח פטור שכל חייבי חטאות אינן חייבין עד שתהא תחלתן וסופן שגגה:  זה הכלל כל חייבי חטאות כו':  איתמר שתי אמות בשוגג שתי אמות במזיד שתי אמות בשוגג רבה אמר פטור רבא אמר חייב רבה אמר פטור אפילו לרבן גמליאל דאמר אין ידיעה לחצי שיעור התם הוא דכי קא גמר שיעורא בשוגג קא גמר אבל הכא דבמזיד לא ובמאי אי בזורק <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שוגג הוא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אלא במעביר</span> רבה אמר חייב ואפילו לרבנן דאמרי יש ידיעה לחצי שיעור <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>התם הוא דבידו</span> אבל הכא דאין בידו לא ובמאי אי במעביר הרי בידו ואלא בזורק אמר רבה זרק ונחה בפי הכלב או <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בפי הכבשן</span> חייב והאנן תנן קלטה אחר או קלטה הכלב או שנשרפה פטור התם דלא מכוין הכא דקא מכוין אמר רב ביבי בר אביי אף אנן נמי תנינא יש אוכל <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>אכילה אחת</span> וחייב עליה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ד' חטאות</span> ואשם אחד הטמא שאכל חלב והוא נותר מן המוקדשין ביוה``כ רבי מאיר אומר אף אם היתה שבת והוציאו [בפיו] חייב אמרו לו <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אינו מן השם</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ואמאי</span> הא אין דרך הוצאה בכך אלא כיון דקא מיכוין <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>מחשבתו</span> משויא ליה מקום הכא נמי כיון דקא מיכוין מחשבתו משויא ליה מקום:
<BR


id: 2112
lvr: 21
prk: 12
nru: דף קב,ב משנה
pgu: קב
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  הבונה כמה יבנה ויהא חייב הבונה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כל שהוא</span> וה<span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מסתת</span></span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ה<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מכה בפטיש</span></span> וב<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מעצד</span> הקודח כל שהוא חייב זה הכלל <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כל העושה מלאכה ומלאכתו מתקיימת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בשבת</span> חייב <וכן> רשב``ג אומר אף המכה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='8'>קורנס</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>על הסדן</span> בשעת מלאכה חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מפני שהוא כמתקן מלאכה</span>


id: 2112
lvr: 21
prk: 12
nru: דף קב,ב גמרא
pgu: קב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כל שהוא</span> למאי חזיא א``ר ירמיה שכן עני חופר גומא להצניע בה פרוטותיו דכוותה גבי משכן שכן תופרי יריעות חופרין גומא להצניע בה מחטיהן אביי אמר כיון דמשתכי לא עבדי הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אלא</span> שכן עני עושה פיטפוטי כירה קטנה לשפות עליה קדירה קטנה דכוותה גבי משכן מבשלי סמנין לצבוע יריעות שחסרה מלאכתן עושין פיטפוטי כירה קטנה לשפות עליה יורה קטנה רב אחא בר יעקב אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אין עניות במקום עשירות</span> אלא שכן בעה``ב שיש לו נקב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בבירתו</span> וסותמו דכוותה גבי משכן שכן קרש שנפלה בו <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>דרנא</span> מטיף לתוכה אבר וסותמו אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>המצדד את האבן</span> חייב מיתיבי אחד נותן את האבן ואחד נותן את הטיט <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הנותן את הטיט חייב</span> וליטעמיך אימא סיפא רבי יוסי אומר ואפילו העלה והניח על גבי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>דימוס</span> של אבנים חייב אלא תלתא בנייני הוו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>תתא</span> מציעא ועילא תתא בעי צדודי ועפרא מציעא בעי נמי טינא עילאי בהנחה בעלמא:  וה<span class='tlm-rsh' data-nro='0'><span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מסתת</span></span>:  מסתת <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>משום מאי</span> מיחייב רב אמר משום בונה ושמואל אמר משום <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מכה בפטיש</span> העושה נקב בלול של תרנגולים רב אמר משום בונה ושמואל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>משום מכה בפטיש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>עייל שופתא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='27'>קופינא</span> ד<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מרא</span></span> רב אמר משום בונה ושמואל אמר משום מכה בפטיש וצריכא דאי אשמעינן קמייתא בההיא קאמר רב משום דדרך בנין בכך אבל עושה נקב בלול של תרנגולים דאין דרך בנין בכך אימא מודה ליה לשמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>ואי אשמעינן בהא</span> בהא קאמר רב משום <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>דדמי לבנין</span> דעבדיה לאוירא אבל שופתא בקופינא דמרא דאין דרך בנין בכך אימא מודה ליה לשמואל ואי אשמעינן בהא <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>בהא קאמר שמואל</span> אבל בהנך תרתי אימא מודה ליה לרב צריכא בעא מיניה רב נתן בר אושעיא מרבי יוחנן מסתת משום מאי מיחייב אחוי ליה בידיה משום מכה בפטיש והאנן תנן המסתת ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>המכה בפטיש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>אימא המסתת המכה בפטיש</span> ת``


id: 2112
lvr: 21
prk: 12
nru: דף קג,א גמרא
pgu: קג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הקודח</span> כל שהוא חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>בשלמא לרב</span> מיחזי כמאן ד<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>חר חורתא</span> לבניינא <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אלא לשמואל</span> לאו גמר מלאכה הוא הכא במאי עסקינן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דבזעיה ברמצא דפרזלא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ושבקיה בגוויה</span> דהיינו גמר מלאכה:  זה הכלל:  זה הכלל לאתויי מאי לאתויי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>דחק קפיזא בקבא</span>:  רשב``ג אומר המכה בקורנס על הסדן כו':  מאי קעביד רבה ורב יוסף דאמרי תרוייהו מפני שמאמן את ידו קשו בה בני רחבה אלא מעתה חזא אומנתא בשבתא וגמר הכי נמי דמיחייב אלא אביי ורבא דאמרי תרוייהו שכן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מרדדי טסי משכן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>עושין כן</span> תניא נמי הכי רבן שמעון בן גמליאל אומר אף המכה בקורנס על הסדן בשעת מלאכה חייב שכן מרדדי טסי משכן עושין כן


id: 2112
lvr: 21
prk: 12
nru: דף קג,א משנה
pgu: קג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  החורש כל שהוא המנכש והמקרסם וה<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מזרד</span> כל שהוא חייב המלקט עצים <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אם לתקן</span> כל שהן אם להיסק כדי לבשל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ביצה קלה</span> המלקט עשבים אם לתקן כל שהוא אם לבהמה כמלא פי הגדי


id: 2112
lvr: 21
prk: 12
nru: דף קג,א גמרא
pgu: קג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  למאי חזי חזי לביזרא דקרא דכוותה גבי משכן שכן ראוי לקלח אחד של סמנין:  המנכש והמקרסם וה<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מזרד</span>:  ת``ר התולש <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>עולשין</span> והמזרד זרדים אם לאכילה כגרוגרת אם לבהמה כמלא פי הגדי אם להיסק כדי לבשל <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>ביצה קלה</span> אם לייפות את הקרקע כל שהן <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אטו כולהו לא ליפות את הקרקע נינהו</span> רבה ורב יוסף דאמרי תרוייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>באגם</span> שנו אביי אמר אפילו תימא בשדה דלאו אגם וכגון דלא קמיכוין והא אביי ורבא דאמרי תרוייהו מודה רבי שמעון בפסיק רישיה ולא ימות לא צריכא דקעביד <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בארעא דחבריה</span>


id: 2112
lvr: 21
prk: 12
nru: דף קג,א משנה
pgu: קג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  הכותב שתי אותיות בין בימינו בין בשמאלו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בין משם אחד</span> בין <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>משתי שמות</span> בין <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>משתי סמניות</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בכל לשון</span> חייב אמר רבי יוסי לא חייבו שתי אותיות אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>משום רושם</span> שכך כותבין על קרשי המשכן לידע איזו בן זוגו א``ר יהודה מצינו שם קטן משם גדול שם משמעון ומשמואל נח מנחור דן מדניאל גד מגדיאל


id: 2112
lvr: 21
prk: 12
nru: דף קג,א גמרא
pgu: קג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  בשלמא אימין ליחייב משום דדרך כתיבה בכך אלא אשמאל אמאי הא אין דרך כתיבה בכך א``ר ירמיה באטר יד שנו ותהוי שמאל דידיה כימין דכ``ע ואשמאל ליחייב אימין לא ליחייב אלא אמר אביי בשולט בשתי ידיו רב יעקב בריה דבת יעקב אמר הא מני ר' יוסי היא דאמר לא חייבו שתי אותיות אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>משום רושם</span> והא מדסיפא ר' יוסי היא רישא לאו רבי יוסי כולה רבי יוסי היא:  אמר רבי יהודה מצינו:  אלא ר' יהודה שתי אותיות <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>והן שני שמות</span> הוא דמחייב שתי אותיות והן שם אחד לא מחייב והתניא<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='22'> ויקרא ד </span> ועשה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אחת</span> יכול עד שיכתוב <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>כל השם</span> ועד שיארוג כל הבגד ועד שיעשה כל הנפה ת``ל מאחת אי מאחת יכול אפילו לא כתב אלא אות אחת ולא ארג אלא חוט אחד ולא עשה אלא בית אחד בנפ


id: 2112
lvr: 21
prk: 12
nru: דף קג,ב גמרא
pgu: קג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ל אחת הא כיצד אינו חייב עד שיכתוב שם קטן משם גדול <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שם משמעון</span> ומשמואל נח מנחור דן מדניאל גד מגדיאל רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אפילו לא כתב</span> אלא שתי אותיות והן שם אחד חייב כגון שש תת רר גג חח א``ר יוסי וכי משום כותב הוא חייב והלא אינו חייב אלא משום רושם שכן רושמין על קרשי המשכן לידע איזו היא בן זוגו לפיכך שרט שריטה אחת על שני נסרין או שתי שריטות על נסר אחד חייב רבי שמעון אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0304' data-rgl='22'> ויקרא ד </span> ועשה אחת יכול עד שיכתוב את <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>כל השם</span> עד שיארוג כל הבגד עד שיעשה את כל הנפה ת``ל מאחת אי מאחת יכול אפילו לא כתב אלא אות אחת ואפילו לא ארג אלא חוט אחד ואפילו לא עשה אלא בית אחד בנפה ת``ל אחת הא כיצד אינו חייב עד שיעשה מלאכה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>שכיוצא בה מתקיימת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>ר' יוסי אומר</span> ועשה אחת ועשה הנה פעמים שחייב אחת על כולן ופעמים שחייב על כל אחת ואחת קתני מיהא רבי יהודה אומר אפילו לא כתב אלא שתי אותיות והן שם אחד חייב לא קשיא הא דידיה הא דרביה דתניא רבי יהודה אומר משום רבן גמליאל אפילו לא כתב אלא ב' אותיות והן שם אחד חייב כגון שש תת רר גג חח ור``ש היינו ת``ק וכי תימא אלף אלף<span class='tlm-sfr' data-chp='1045' data-rgl=''> ישעיהו מה </span> דאאזרך איכא בינייהו דת``ק סבר אלף אלף דאאזרך לא מיחייב ור``ש סבר כיון דאיתיה בגלטורי בעלמא חייב למימרא דר``ש לחומרא והתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>הקודח <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כל שהוא</span></span> חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>המגרר</span> כל שהוא המעבד כל שהוא הצר בכלי צורה כל שהוא רש``א עד שיקדח <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>את כולו</span> עד שיגרור את כולו עד שיעבד את כולו עד שיצור כולו אלא ר``ש הא אתא לאשמעינן עד שיכתוב את השם כולו ומי מצית אמרת הכי והתניא רש``א ועשה אחת יכול עד שיכתוב את השם כולו ת``ל מאחת תריץ ואימא הכי יכול עד שיכתוב את הפסוק כולו תלמוד לומר מאחת רבי יוסי אומר ועשה אחת ועשה הנה פעמים שחייב אחת על כולן ופעמים שחייב על כל אחת ואחת אמר רבי יוסי ברבי חנינא מ``ט דרבי יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אחת מאחת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>הנה מהנה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אחת שהיא הנה</span> והנה שהיא אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אחת שמעון</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מאחת שם משמעון</span> הנה אבות מהנה תולדות אחת שהיא הנה זדון שבת ושגגת מלאכות <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>הנה שהיא אחת שגגת שבת וזדון מלאכות</span>:  א``ר יהודה מצינו שם קטן משם גדול:  מי דמי מ``ם דשם סתום מ``ם דשמעון פתוח אמר רב חסדא זאת אומרת סתום ועשאו פתוח כשר מיתיבי<span class='tlm-sfr' data-chp='0506' data-rgl='9'> דברים ו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>וכתב<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>תם</span></span> שתהא כתיבה תמה שלא יכתוב <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אלפין עיינין</span> עיינין אלפין <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>ביתין כפין</span> כפין ביתין <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>גמין צדין</span> צדין גמין דלתין רישין רישין דלתין היהין חיתין חיתין היהין ווין יודין יודין ווין <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>זיינין נונין</span> נונין זיינין טיתין פיפין פיפין טיתין <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>כפופין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>פשוטין</span> פשוטין כפופין מימין סמכין סמכין מימין <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>סתומין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>פתוחין</span> פתוחין סתומין פרשה פתוחה לא יעשנה סתומה סתומה לא יעשנה פתוחה <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>כתבה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>כשירה</span> או שכתב את השירה כיוצא בה או שכתב שלא בדיו או שכתב את האזכרות בזהב הרי אלו יגנזו הוא דאמר כי האי תנא דתניא רבי יהודה בן בתירה אומר נאמר בשני ונסכיהם בששי ונסכיה בשביעי כמשפטם הרי מ``ם יו``ד מ``ם מים מכאן רמז לניסוך מים מן התור' ומדפתוח ועשאו סתום כשר סתום נמי סתום ועשאו פתוח כשר מי דמי פתוח ועשאו סתו


id: 2112
lvr: 21
prk: 12
nru: דף קד,א גמרא
pgu: קד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>עלויי קא מעלי ליה</span> דאמר רב חסדא מ``ם וסמ``ך שבלוחות בנס היו עומדין אלא סתום ועשאו פתוח גרועי קא מגרע ליה דאמר ר' ירמיה ואיתימא רבי חייא בר אבא מנצפך צופים אמרום ותיסברא והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0327' data-rgl='34'> ויקרא כז </span> אלה המצות שאין הנביא רשאי לחדש דבר מעתה אלא מיהוה הואי מידע לא הוה ידעין הי באמצע תיבה הי בסוף תיבה ואתו צופים תקנינהו ואכתי אלה המצות שאין הנביא רשאי לחדש דבר מעתה אלא שכחום וחזרו ויסדום גופא א``ר חסדא מ``ם וסמ``ך שבלוחות בנס היו עומדין ואמר רב חסדא כתב שבלוחות נקרא מבפנים <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ונקרא מבחוץ</span> כגון נבוב בובן <רהב בהר> [בהר רהב] סרו ורס:  אמרי ליה רבנן לריב``ל אתו דרדקי האידנא לבי מדרשא ואמרו מילי דאפילו בימי יהושע בן נו``ן לא איתמר כוותייהו אל``ף בי``ת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אלף בינה</span> גימ``ל דל``ת גמול דלים מ``ט פשוטה כרעיה דגימ``ל לגבי דל``ת שכן דרכו של גומל חסדים לרוץ אחר דלים ומ``ט פשוטה כרעיה דדל``ת לגבי גימ``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>דלימציה ליה</span> נפשיה ומ``ט מהדר אפיה דדל``ת מגימ``ל דליתן ליה בצינעה כי היכי דלא ליכסיף מיניה ה``ו זה שמו של הקב``ה ז``ח ט``י כ``ל ואם אתה עושה כן הקב``ה זן אותך וחן אותך <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ומטיב לך</span> ונותן לך <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ירושה</span> וקושר לך <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כתר</span> לעוה``ב מ``ם פתוחה מ``ם סתומה מאמר פתוח מאמר סתום נו``ן כפופה נו``ן פשוטה <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>נאמן כפוף</span> נאמן פשוט ס``ע סמוך עניים ל``א סימנין עשה בתורה וקנה אותה פ' כפופה פ' פשוטה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>פה פתוח</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>פה סתום</span> צד``י כפופה וצד``י פשוטה צדיק כפוף צדיק פשוט היינו נאמן כפוף נאמן פשוט הוסיף לך הכתוב כפיפה על כפיפתו מכאן שנתנה התורה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>במנוד ראש</span> קו``ף קדוש רי``ש רשע מאי טעמא מהדר אפיה דקו``ף מרי``ש אמר הקדוש ברוך הוא אין אני יכול להסתכל ברשע ומאי טעמא מהדרה תגיה דקו``ף לגבי רי``ש אמר הקדוש ברוך הוא אם חוזר בו אני קושר לו כתר כמותי ומאי טעמא כרעיה דקו``ף תלויה דאי הדר ביה ליעייל ו<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ליעול בהך</span> מסייע ליה לריש לקיש דאמר ר``ל מ``ד<span class='tlm-sfr' data-chp='2803' data-rgl='35'> משלי ג </span> אם ללצים <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>הוא יליץ</span> ולענוים <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>יתן חן</span> בא ליטמא פותחין לו בא ליטהר מסייעים אותו שי``ן שקר תי``ו אמת מאי טעמא שקר <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מקרבן מיליה</span> אמת מרחקא מיליה שיקרא שכיח קושטא לא שכיח ומאי טעמא שיקרא אחדא כרעיה קאי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='30'>אמת מלבן לבוני</span>ה קושטא קאי שיקרא לא קאי א``ת ב``ש אותי תעב <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>אתאוה לו</span> ב``ש בי לא חשק שמי יחול עליו ג``ר גופו טימא ארחם עליו ד``ק דלתותי נעל קרניו לא אגדע עד כאן מדת רשעים אבל מדת צדיקים א``ת ב``ש אם אתה בוש ג``ר ד``ק אם אתה עושה כן גור בדוק ה``ץ ו``ף חציצה הוי בינך לאף ז``ע ח``ס ט``ן ואין אתה מזדעזע מן השטן י``ם כ``ל אמר [שר של] גיהנם לפני הקדוש ברוך הוא רבונו של עולם <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>לים כל</span> אמר הקב``ה אח``ס בט``ע גי``ף אני חס עליהם מפני שבעטו בגי``ף דכ``ץ דכים הם כנים הם צדיקים הם הל``ק <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>אין לך</span> חלק בהן ומרז``ן ש``ת אמר גיהנם לפניו רבונו של עולם מרי זניני מזרעו של שת א``ל א``ל ב``ם ג``ן ד``ס להיכן אוליכן לגן הדס ה``ע ו``ף אמר גיהנם לפני הקדוש ברוך הוא רבונו של עולם עיף אנכי ז``ץ ח``ק הללו זרעו של יצחק ט``ר י``ש כ``ת טר יש לי כיתות כיתות של <עובדי כוכבים> {אומות העולם} שאני נותן לך


id: 2112
lvr: 21
prk: 12
nru: דף קד,ב משנה
pgu: קד
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  הכותב שתי אותיות בהעלם אחד חייב כתב בדיו בסם בסיקרא בקומוס ובקנקנתום ובכל דבר שהוא רושם <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>על שני כותלי זויות</span> ועל שני לווחי פינקס והן נהגין זה עם זה חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>הכותב על בשרו</span> חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>המסרט</span> על בשרו ר' אליעזר מחייב חטאת וחכמים פוטרין כתב <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>במשקין</span> במי פירות <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>באבק דרכים</span> באבק הסופרים ובכל דבר שאינו מתקיים פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>לאחר ידו</span> ברגלו בפיו וב<span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מרפיקו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כתב אות אחת סמוך לכתב</span> וכתב על גבי כתב נתכוון לכתוב חי``ת וכתב ב' זיינין אחת בארץ ואחת בקורה כתב על ב' כותלי הבית <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>על שני דפי פנקס</span> ואין נהגין זה עם זה פטור כתב אות אחת נוטריקון ר' יהושע בן בתירא מחייב וחכמים פוטרין


id: 2112
lvr: 21
prk: 12
nru: דף קד,ב גמרא
pgu: קד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  דיו דיותא סם <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>סמא</span> סקרא אמר רבה בר בר חנה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>סקרתא</span> שמה קומוס <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>קומא</span> קנקנתום אמר רבה בר בר חנה אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>חרתא דאושכפי</span>:  ובכל דבר שהוא רושם:  לאתויי מאי לאתויי הא דתני רבי חנניא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>כתבו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>במי טריא</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אפצא</span> כשר תני ר' חייא כתבו באבק <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>בשחור</span> וב<span class='tlm-rsh' data-nro='26'>שיחור</span> כשר:  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>המסרט</span> על בשרו:  תניא אמר להן רבי אליעזר לחכמים והלא בן סטדא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>הוציא כשפים</span> ממצרים בסריטה שעל בשרו אמרו לו <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>שוטה היה</span> ואין מביאין ראיה מן השוטים {בן סטדא בן פנדירא הוא אמר רב חסדא בעל סטדא בועל פנדירא בעל פפוס בן יהודה הוא אמו סטדא אמו מרים מגדלא שיער נשיא היא כדאמרי בפומבדיתא סטת דא מבעלה}:  <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כתב אות אחת סמוך לכתב</span>:  מאן תנא אמר רבא בר רב הונא דלא כר' אליעזר דאי רבי אליעזר האמר אחת על האריג חייב:  כתב על גבי כתב:  מאן תנא א``ר חסדא דלא כרבי יהודה דתניא הרי שהיה צריך לכתוב את השם ונתכוין לכתוב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>וטעה ולא הטיל בו דלת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>מעביר עליו קולמוס</span> ומקדשו דברי ר' יהודה וחכמים אומרים אין השם מן המובחר תנא כתב אות אחת <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>והשלימה לספר</span> ארג חוט אחד והשלימה לבגד חייב מאן תנא אמר רבא בר רב הונא ר' אליעזר היא דאמר אחת על האריג חייב רב אשי אמר אפילו תימא רבנן להשלים שאני א``ר אמי כתב אות אחת בטבריא ואחת בציפורי חייב כתיבה היא אלא שמחוסר קריבה והתנן כתב <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>על שני כותלי הבית</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>על שני דפי פנקס</span> ואין נהגין זה עם זה פטור התם <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>מחוסר מעשה דקריבה</span> הכא לא מחוסר מעשה דקריבה תנא הגיה אות אחת חייב השתא כתב אות אחת פטור הגיה אות אחת חייב אמר רב ששת הכא במאי עסקינן כגון שנטלו לגגו של חי``ת <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>ועשאו שני זיינין</span> רבא אמר כגון שנטלו לתגו של דל``ת ועשאו רי``ש תנא נתכוין לכתוב אות אח


id: 2112
lvr: 21
prk: 12
nru: דף קה,א גמרא
pgu: קה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ועלו בידו שתים</span> חייב והתנן פטור לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>דבעי זיוני</span> הא דלא בעי זיוני:  כתב אות אחת נוטריקון רבי יהושע בן בתירה מחייב וחכמים פוטרין:  א``ר יוחנן משום ר' יוסי בן זימרא מנין ללשון נוטריקון מן התורה שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0117' data-rgl=''> בראשית יז </span> כי א``ב המו``ן גוים נתתיך אב נתתיך לאומות בחור נתתיך באומות המון חביב נתתיך באומות <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>מלך נתתיך</span> לאומות ותיק נתתיך באומות נאמן נתתיך לאומות ר' יוחנן דידיה אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0220' data-rgl=''> שמות כ </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אנכי</span> נוטריקון <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אנא נפשי</span> כתיבת יהבית רבנן אמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אמירה</span> נעימה כתיבה יהיבה איכא דאמרי אנכי למפרע יהיבה כתיבה נאמנין אמריה דבי רבי נתן אמרי<span class='tlm-sfr' data-chp='0422' data-rgl=''> במדבר כב </span> כי יר``ט הדרך לנגדי יראה ראתה נטתה דבי רבי ישמעאל תנא<span class='tlm-sfr' data-chp='0323' data-rgl=''> ויקרא כג </span> כרמ``ל כר מלא רב אחא בר יעקב אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09a02' data-rgl='8'> מלכים א ב </span> והוא קללני קללה נמרצ``ת נוטריקון נואף הוא מואבי הוא רוצח הוא צורר הוא תועבה הוא ר``נ בר יצחק אמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0144' data-rgl='16'> בראשית מד </span> מה נדבר ומה נצטד``ק נכונים אנחנו צדיקים אנחנו טהורים אנחנו דכים אנחנו קדושים אנחנו


id: 2112
lvr: 21
prk: 12
nru: דף קה,א גמרא
pgu: קה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  במאי קמיפלגי ר``ג סבר אין ידיעה לחצי שיעור ורבנן סברי <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>יש ידיעה לחצי שיעור</span>:
<BR


id: 2113
lvr: 21
prk: 13
nru: דף קה,א משנה
pgu: קה
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  רבי אליעזר אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הא</span>ורג שלשה חוטין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בתחילה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>ואחת על האריג</span> חייב וחכ``א בין בתחילה בין בסוף שיעורו ב' חוטין העושה שתי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בתי נירין</span> בנירין בקירוס בנפה בכברה ובסל חייב והתופר ב' תפירות והקורע ע``מ לתפור ב' תפירות


id: 2113
lvr: 21
prk: 13
nru: דף קה,א גמרא
pgu: קה
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  כי אתא רבי יצחק תני שתים ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הא</span>נן תנן ג' לא קשיא הא באלימי הא בקטיני אמרי לה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>להאי גיסא</span> ואמרי לה להאי גיסא אמרי לה להאי גיסא אלימי תלתא לא סתרי תרי סתרי קטיני תרי נמי לא סתרי ואמרי לה להאי גיסא קטיני תלתא ידיעי תרי לא ידיעי אלימי תרי נמי ידיעי תניא האורג ג' חוטין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בתחילה</span> ואחד על האריג חייב וחכמים אומרים בין בתחילה בין בסוף שיעורן ב' חוטין <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ובשפה</span> ב' חוטין ברוחב ג' <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>בתי נירין</span> הא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>למה זה דומה</span> לאורג צלצול קטן ב' חוטין ברוחב ג' בתי נירין והאורג ג' חוטין בתחילה ואחד על האריג חייב סתמא כר``א תניא אידך האורג ב' חוטין <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>על הגס</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>על האימרא</span> חייב ר``א אומר אפילו אחד ובשפה שני חוטין ברוחב שלשה בתי נירין חייב הא למה זה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דומה לאורג צלצול קטן</span> שני חוטין על רוחב ג' בתי נירין והאורג ב' חוטין על הגס ועל האימרא חייב סתמא כרבנן:  העושה שני בתי נירין כו':  מאי [בנירין] אמר אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>תרתי בבתי נירא וחדא בנירא</span>:  בקירוס:  מאי בקירוס אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>מצוביתא</span>:  והתופר שתי תפירות:  הא תנינא באבות מלאכות והתופר ב' תפירות משום דקבעי למיתנא סיפא והקורע על מנת לתפור שתי תפירות קתני נמי התופר והקורע הא נמי תנינא באבות מלאכות אלא משום דקבעי למיתני סיפא הקורע בחמתו ועל מתו משום הכי קתני [התופר שתי תפירות]:  והקורע ע``מ לתפור שתי תפירות:  היכי משכחת ל


id: 2113
lvr: 21
prk: 13
nru: דף קה,ב גמרא
pgu: קה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דעבדה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>כי כיסתא</span>


id: 2113
lvr: 21
prk: 13
nru: דף קה,ב משנה
pgu: קה
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  הקורע בחמתו ועל מתו וכל המקלקלין פטורין והמקלקל ע``מ לתקן שיעורו כמתקן שיעור המלבן והמנפץ והצובע והטווה כמלא רחב <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הסיט כפול</span> והאורג שני חוטין שיעורו כמלא הסיט


id: 2113
lvr: 21
prk: 13
nru: דף קה,ב גמרא
pgu: קה
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ורמינהו הקורע בחמתו ובאבלו ועל מתו חייב ואע``פ שמחלל את השבת יצא ידי קריעה לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הא במת דידיה</span> הא במת דעלמא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>והא מתו</span> קתני לעולם במת דידיה ובהנך דלאו בני אבילות נינהו ואי חכם הוא חיובי מיחייב דתניא חכם שמת הכל קרוביו הכל קרוביו ס``ד אלא אימא הכל כקרוביו הכל קורעין עליו הכל <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>חולצין</span> עליו הכל <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>מברין עליו ברחבה</span> לא צריכא דלאו חכם הוא ואי אדם כשר הוא חיובי מיחייב דתניא מפני מה מתים בניו ובנותיו של אדם כשהן קטנים כדי שיבכה ויתאבל על אדם כשר כדי שיבכה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ערבונא שקלי</span> מיניה אלא מפני שלא בכה והתאבל על אדם כשר שכל הבוכה על אדם כשר מוחלין לו על כל עונותיו בשביל כבוד שעשה לא צריכא דלאו אדם כשר הוא ואי דקאי בשעת יציאת נשמה חיובי מיחייב דתניא ר``ש בן אלעזר אומר העומד על המת בשעת יציאת נשמה חייב לקרוע הא למה זה דומה לס``ת שנשרפה לא צריכא דלא קאי בשעת יציאת נשמה תינח מתו אלא חמתו אחמתו קשיא חמתו אחמתו נמי לא קשיא הא ר``י הא ר``ש הא ר' יהודה דאמר מלאכה שאין צריכה לגופה חייב עליה הא ר``ש דאמר מלאכה שאין צריכה לגופה פטור עליה אימר דשמעת ליה לר' יהודה במתקן במקלקל מי שמעת ליה א``ר אבין האי נמי מתקן הוא דקעביד <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>נחת רוח ליצרו</span> וכהאי גוונא מי שרי והתניא ר``ש בן אלעזר אומר משום חילפא בר אגרא שאמר משום ר' יוחנן בן נורי המקרע בגדיו בחמתו והמשבר כליו בחמתו והמפזר מעותיו בחמתו יהא בעיניך כעובד ע``ז שכך אומנתו של יצה``ר היום אומר לו עשה כך ולמחר אומר לו עשה כך עד שאומר לו עבוד ע``ז והולך ועובד א``ר אבין מאי קראה<span class='tlm-sfr' data-chp='2681' data-rgl='10'> תהילים פא </span> לא יהיה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בך</span> אל זר ולא תשתחוה לאל נכר איזהו אל זר שיש בגופו של אדם הוי אומר זה יצר הרע לא צריכא דקא עביד למירמא אימתא אאינשי ביתיה כי הא דרב יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שליף מצבייתא</span> רב אחא בר יעקב תבר מאני תבירי רב ששת רמי לה לאמתיה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מוניני</span> ארישא רבי אבא תבר <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>נכתמא</span> אמר ר``ש בן פזי א``ר יהושע בן לוי משום בר קפרא כל המוריד דמעות על אדם כשר הקב``ה סופרן ומניחן בבית גנזיו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2656' data-rgl='9'> תהילים נו </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>נודי ספרתה אתה</span> שימה דמעתי בנאדך הלא בספרתך א``ר יהודה אמר רב כל המתעצל בהספדו של חכם ראוי לקוברו בחייו שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0624' data-rgl='30'> יהושוע כד </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ויקברו אותו</span> בגבול נחלתו בתמנת סרח אשר בהר אפרים מצפון להר געש מלמד שרגש עליהן הר להורגן אמר רב חייא בר אבא אמר רבי יוחנן כל המתעצל בהספדו של חכם אינו מאריך ימים <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>מדה כנגד מדה</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='1027' data-rgl='8'> ישעיהו כז </span> בסאסאה בשלחה תריבנה איתיביה רבי חייא בר אבא לרבי יוחנן<span class='tlm-sfr' data-chp='0702' data-rgl='7'> שופטים ב </span> ויעבדו העם את ה' כל ימי יהושע וכל ימי הזקנים אשר האריכו ימים אחרי יהושע א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>בבלאי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>ימים האריכו</span> שנים לא האריכו אלא מעתה<span class='tlm-sfr' data-chp='0511' data-rgl='21'> דברים יא </span> למען ירבו ימיכם וימי בניכם ימים ולא שנים ברכה שאני ואמר רבי חייא בר אבא אמר רבי יוחנן אחד מן האחין שמ


id: 2113
lvr: 21
prk: 13
nru: דף קו,א גמרא
pgu: קו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>ידאגו</span> כל האחין כולן אחד מבני חבורה שמת תדאג כל החבורה כולה אמרי לה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דמת גדול</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ואמרי לה דמת קטן</span>:  וכל המקלקלין פטורין:  תני רבי אבהו קמיה דרבי יוחנן כל המקלקלין פטורין <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>חוץ מחובל</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>ומבעיר</span> אמר ליה פוק תני לברא חובל ומבעיר <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אינה משנה</span> ואם תמצא לומר משנה חובל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בצריך</span> לכלבו מבעיר בצריך לאפרו והאנן תנן כל המקלקלין פטורין מתניתין רבי יהודה ברייתא רבי שמעון מאי טעמא דרבי שמעון <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מדאיצטריך קרא</span> למישרא מילה הא חובל בעלמא חייב ומדאסר רחמנא הבערה גבי בת כהן שמע מינה מבעיר בעלמא חייב ורבי יהודה התם מתקן הוא כדרב אשי דאמר רב אשי מה לי לתקן מילה מה לי לתקן כלי מה לי לבשל פתילה מה לי לבשל <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>סמנין</span>:  שיעור המלבן כו':  <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>רב יוסף מחוי</span> כפול רב חייא בר אמי <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מחוי פשוט</span>


id: 2113
lvr: 21
prk: 13
nru: דף קו,א משנה
pgu: קו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  רבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>הצד צפור</span> למגדל וצבי לבית חייב וחכמים אומרים צפור למגד


id: 2113
lvr: 21
prk: 13
nru: דף קו,ב משנה
pgu: קו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>וצבי</span> לגינה ולחצר ול<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ביברין</span> [חייב] רשב``ג אומר לא כל הביברין שוין זה הכלל מחוסר צידה פטור שאינו מחוסר צידה חייב


id: 2113
lvr: 21
prk: 13
nru: דף קו,ב גמרא
pgu: קו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  תנן התם אין צדין דגים מן ה<span class='tlm-rsh' data-nro='2'>ביברין</span> ביו``ט ואין נותנין לפניהם מזונות אבל צדין חיה ועוף ונותנין לפניהם מזונות ורמינהו ביברין של חיות ושל עופות ושל דגים אין צדין מהם ביום טוב ואין נותנין לפניהם מזונות קשיא חיה אחיה קשיא עופות אעופות בשלמא חיה אחיה לא קשיא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הא רבי יהודה</span> הא רבנן אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>עופות אעופות קשיא</span> וכי תימא עופות אעופות נמי לא קשיא הא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ביבר מקורה</span> הא ביבר שאינו מקורה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>והא</span> בית דמקורה הוא ובין לרבי יהודה ובין לרבנן צפור למגדל אין לבית לא אמר רבה בר רב הונא הכא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בצפור דרור</span> עסקינן לפי שאינה מקבלת מרות דתנא דבי רבי ישמעאל למה נקרא שמה צפור דרור מפני שדרה בבית כבשדה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>השתא דאתית להכי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>חיה אחיה נמי</span> לא קשיא הא בביבר גדול הא בביבר קטן היכי דמי ביבר גדול היכי דמי ביבר קטן אמר רב אשי כל היכא דרהיט בתריה ומטי לה בחד <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שיחייא</span> ביבר קטן <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ואידך</span> ביבר גדול אי נמי כל היכא דנפיל טולא דכתלים אהדדי ביבר קטן ואידך ביבר גדול ואי נמי כל היכא דליכא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>עוקצי</span> עוקצי ביבר קטן ואידך ביבר גדול:  רשב``ג אומר וכו':  אמר רב יוסף אמר רב יהודה אמר שמואל הלכה כרבן שמעון בן גמליאל אמר ליה אביי הלכה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>מכלל דפליגי</span> א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>מאי נפקא לך מינה</span> א``ל גמרא גמור <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>זמורתא תהא</span> תנו רבנן הצד צבי סומא וישן חייב חיגר וזקן וחולה פטור א``ל אביי לרב יוסף מ``ש הני ומ``ש הני הני עבידי לרבויי הני לא עבידי לרבויי והתניא חולה חייב אמר רב ששת לא קשיא הא בחולה מחמת אישתא הא בחולה מחמת <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אובצנא</span> ת``ר הצד חגבין גזין צרעין ויתושין בשבת חייב דברי רבי מאיר וחכמים אומרים כל ש<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>במינו ניצוד</span> חייב וכל <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>שאין במינו ניצוד</span> פטור תניא אידך הצד <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>חגבים בשעת הטל</span> פטור בשעת השרב חייב אלעזר בן מהבאי אומר אם היו <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>מקלחות</span> ובאות פטור איבעיא להו אלעזר בן מהבאי <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ארישא קאי</span> או אסיפא קאי ת``ש הצד חגבין בשעת הטל פטור בשעת השרב חייב אלעזר בן מהבאי אומר אפילו בשעת השרב אם היו מקלחות ובאות פטור


id: 2113
lvr: 21
prk: 13
nru: דף קו,ב משנה
pgu: קו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>צבי שנכנס</span> לבית <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ונעל אחד בפניו</span> חייב נעלו שנים פטורין <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>לא יכול אחד לנעול</span> ונעלו שנים חייבין <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>ורבי שמעון פוטר</span>


id: 2113
lvr: 21
prk: 13
nru: דף קו,ב גמרא
pgu: קו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  א``ר ירמיה בר אבא אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>הצד ארי</span> בשבת אינו חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>עד שיכניסנו לגורזקי שלו</span>


id: 2113
lvr: 21
prk: 13
nru: דף קו,ב משנה
pgu: קו
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  ישב האחד על הפתח ולא מילאהו ישב השני ומילאהו <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>השני חייב</span> ישב הראשון על הפתח ומילאהו ובא השני וישב בצידו אף על פי שעמד הראשון והלך לו הראשון חייב והשני פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>הא למה</span> זה דומה <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>לנועל את ביתו לשומרו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>ונמצא צבי</span> שמור בתוכו


id: 2113
lvr: 21
prk: 13
nru: דף קז,א גמרא
pgu: קז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמר רבי אבא אמר רב חייא בר אשי אמר רב נכנסה לו צפור תחת כנפיו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>יושב ומשמרו</span> עד שתחשך מתיב רב נחמן בר יצחק ישב הראשון על הפתח ומלאהו ובא השני וישב בצדו אף על פי שעמד הראשון והלך לו הראשון <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חייב</span> והשני <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פטור</span> מאי לאו פטור אבל אסור לא פטור ומותר הכי נמי מסתברא מדקתני סיפא למה זה דומה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>לנועל את ביתו</span> לשומרו ונמצא צבי שמור בתוכו מכלל דפטור ומותר ש``מ איכא דאמרי אמר רב נחמן בר יצחק אף אנן נמי תנינא אף על פי שעמד הראשון והלך לו הראשון חייב והשני פטור מאי לאו פטור ומותר לא פטור אבל אסור הא מדקתני סיפא הא למה זה דומה לנועל את ביתו לשומרו ונמצא צבי שמור בתוכו מכלל דפטור ומותר ש``מ אמר שמואל כל פטורי דשבת פטור אבל אסור לבר מהני תלת דפטור ומותר חדא הא וממאי דפטור ומותר דקתני סיפא למה זה דומה לנועל את ביתו לשומרו ונמצא צבי שמור בתוכו ואידך <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>המפיס</span> מורסא בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אם לעשות לה פה</span> חייב אם להוציא ממנה לחה פטור וממאי דפטור ומותר דתנן מחט של יד <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ליטול בה את הקוץ</span> ואידך הצד נחש בשבת אם מתעסק בו שלא ישכנו פטור אם לרפואה חייב וממאי דפטור ומותר דתנן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כופין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קערה</span> על הנר בשביל שלא תאחוז בקורה ועל צואה של קטן ועל עקרב שלא תישך:
<BR


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קז,א משנה
pgu: קז
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  שמנה שרצים האמורים בתורה <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>הצדן</span> והחובל בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חייב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ושאר שקצים ורמשים</span> החובל בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>פטור</span> הצדן לצורך חייב <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שלא לצורך פטור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>חיה ועוף שברשותו</span> הצדן פטור <span class='tlm-rsh' data-nro='14'><span class='tlm-rsh' data-nro='19'>והחובל בהן חייב</span></span>


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קז,א גמרא
pgu: קז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מדקתני החובל בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>חייב</span> מכלל דאית להו עור מאן תנא אמר שמואל רבי יוחנן בן נורי היא דתנן רבי יוחנן בן נורי אומר שמנה שרצים יש להן עורות רבה בר רב הונא אמר רב אפילו תימא רבנן עד כאן לא פליגי רבנן עליה דרבי יוחנן בן נורי אלא לענין טומאה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0311' data-rgl='31'> ויקרא יא </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אלה הטמאים</span> לכם לרבות שעורותיהן כבשרן אבל לענין שבת <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>אפילו רבנן מודו</span> ולענין שבת לא פליגי והתניא הצד אחד משמנה שרצים האמורים בתורה החובל בהן חייב דברי רבי יוחנן בן נורי וחכמים אומרים אין עור אל


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קז,ב גמרא
pgu: קז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>למה שמנו חכמים</span> אדרבה למה שמנו חכמים אין להם עור <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ואמר אביי הכי קאמר אין עור חלוק מבשר</span> אלא למה שלא מנו חכמים אמר ליה רבא הא למה שמנו חכמים קאמר אלא אמר רבא הכי קאמר אין עור מטמא כבשר אלא למה שמנו חכמים מכלל דרבי יוחנן בן נורי הנך נמי דלא מנו חכמים מטמאין והא קתני ר' יוחנן בן נורי אומר ח' שרצים יש להן עורות ולא מטמאין [אמר רב] אדא בר מתנה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>תריץ הכי</span> וחכמים אומרים לענין טומאה אין עור למה שמנו חכמים ואכתי לענין שבת לא פליגי והתניא הצד אחד מח' שרצים האמורים בתורה החובל בהן <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>חייב</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בשרצים שיש להן עורות</span> ואיזו היא חבורה שאינה חוזרת <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>נצרר הדם</span> אף על פי שלא יצא רבי יוחנן בן נורי אומר ח' שרצים יש להן עורות אמר רב אשי מאן ת``ק רבי יהודה דאזיל בתר גישתא דתנן רבי יהודה אומר הלטאה כחולדה אבל רבנן דפליגי עליה דרבי יוחנן לענין טומאה לענין שבת מודו ליה אי הכי האי דברי רבי יוחנן בן נורי דברי רבי יוחנן ומחלוקתו מיבעי ליה תני דברי רבי יוחנן בן נורי ומחלוקתו בעא מיניה לוי מרבי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>מנין לחבורה שאינה חוזרת</span> דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1113' data-rgl='23'> ירמיהו יג </span> היהפוך כושי עורו ונמר חברבורותיו מאי חברברתיו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אילימא דקאי ריקמי ריקמי</span> האי ונמר חברברתיו נמר גווניו מבעי ליה אלא ככושי מה עורו דכושי אינה חוזרת אף חבורה אינה חוזרת:  ושאר שקצים כו':  הא הורגן חייב מאן תנא א``ר ירמיה ר``א היא דתניא ר``א אומר ההורג כינה בשבת כהורג <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>גמל</span> בשבת מתקיף לה רב יוסף עד כאן לא פליגי רבנן עליה דרבי אליעזר אלא בכינה דאינה פרה ורבה אבל שאר שקצים ורמשים דפרין ורבין לא פליגי ושניהם לא למדוה אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מאילים</span> רבי אליעזר סבר כאילים מה אילים שיש בהן נטילת נשמה אף כל שיש בו נטילת נשמה ורבנן סברי כאילים מה אילים דפרין ורבין אף כל דפרה ורבה א``ל אביי וכינה אין פרה ורבה והאמר מר יושב הקב``ה וזן מקרני ראמים ועד <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ביצי כינים</span> מינא הוא דמיקרי ביצי כינים והתניא טפויי וביצי כינים מינא הוא דמיקרי ביצי כינים והרי פרעוש דפרה ורבה ותניא <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>הצד פרעוש</span> בשבת רבי אליעזר מחייב ורבי יהושע פוטר אמר רב אשי צידה אהריגה קרמית עד כאן לא פליגי רבי אליעזר ור' יהושע אלא דמר סבר דבר שאין במינו ניצוד חייב ומר סבר פטור אבל לענין הריגה אפילו רבי יהושע מודה:  הצדן לצורך חייב וכו':  מאן תנא אמר רב יהודה אמר רב רבי שמעון היא דאמר מלאכה שאין צריכה לגופה פטור עליה איכא דמתני לה אהא המפיס מורסא בשבת אם לעשות לה פה חייב אם <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>להוציא ממנה לחה</span> פטור מאן תנא אמר רב יהודה אמר רב ר' שמעון היא דאמר מלאכה שאין צריכה לגופה פטור עליה ואיכא דמתני לה אהא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>הצד נחש</span> בשבת אם מתעסק בו שלא ישכנו פטור אם לרפואה חייב מאן תנא אמר רב יהודה אמר רב רבי שמעון היא דאמר מלאכה שאינה צריכה לגופה פטור עליה אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>השולה דג</span> מן הים כיון שיבש בו <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>כסלע</span> חייב א``ר יוסי בר אבין ובין סנפיריו אמר רב אשי לא תימא יבש ממש אלא אפילו דעבד רירי אמר מר בר המדורי אמר שמואל הושיט ידו למעי בהמה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='26'>דלדל</span> עובר שבמעיה חייב מאי טעמא אמר רבא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>בר המדורי אסברא לי</span> לאו אמר רב ששת האי מאן דתלש <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>כשותא</span> מהיזמי והיגי <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מיחייב</span> משום עוקר דבר מגידולו הכא נמי מיחייב משום עוקר דבר מגידולו אמר אביי האי מאן דתל


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קח,א גמרא
pgu: קח
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  פיטרא מאונא דחצבא מיחייב משום עוקר דבר מג<span class='tlm-rsh' data-nro='2'><span class='tlm-rsh' data-nro='3'><span class='tlm-rsh' data-nro='4'>יד</span></span></span>ולו מתיב רב אושעיא התולש מעציץ נקוב חייב ושאינו נקוב פטור התם לאו היינו רביתיה הכא היינו רביתיה:  חיה ועוף כו':  אמר רב הונא כותבין תפילין על גבי עור של עוף טהור אמר רב יוסף מאי קמ``ל דאית ליה עור תנינא החובל בהן חייב אמר ליה אביי טובא קמ``ל דאי ממתניתין הוה אמינא כיון דאית ביה ניקבי ניקבי לא קמ``ל כדאמרי במערבא כל נקב שהדיו עוברת עליו אינו נקב מיתיבי רבי זירא<span class='tlm-sfr' data-chp='0301' data-rgl='17'> ויקרא א </span> בכנפיו להכשיר את העור ואי ס``ד עור הוא היכי מרבי ליה קרא א``ל אביי עור הוא ורחמנא רבייה איכא דאמרי א``ר זירא אף אנן נמי תנינא בכנפיו לרבות את העור אי אמרת בשלמא עור הוא היינו דאיצטריך קרא לרבוייה אלא אי אמרת לאו עור הוא אמאי איצטריך קרא לרבוייה אמר ליה אביי לעולם אימא לך לאו עור הוא ואיצטריך סד``א כיון דאית ביה פירצי פירצי מאיס קמ``ל בעא מיניה מר בריה דרבינא מרב נחמן בר יצחק מהו לכתוב תפילין על גבי עור של דג טהור א``ל אם יבא אליהו ויאמר מאי אם יבא אליהו ויאמר אילימא אי דאית ליה עור אי דלית ליה עור <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>הא</span> חזינן דאית ליה עור ועוד התנן עצמות הדג ועורו מצילין באהל המת אלא אם יבא אליהו ויאמר אי פסקא זוהמא מיניה אי לא פסקא זוהמא מיניה:  שמואל וקרנא הוו יתבי אגודא דנהר מלכא חזינהו למיא דקא דלו ועכירי א``ל שמואל לקרנא גברא רבה קאתי ממערבא וחייש במעיה וקא דלו מיא לאקבולי אפיה קמיה זיל תהי ליה אקנקניה אזל אשכחיה לרב א``ל מניין שאין כותבין תפילין אלא על גבי עור בהמה טהורה א``ל דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0213' data-rgl='9'> שמות יג </span> למען תהיה תורת ה' בפיך מן המותר בפיך מנין לדם שהוא אדום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='09b03' data-rgl='22'> מלכים ב ג </span> ויראו מואב מנגד את המים אדומים כדם מניין למילה שבאותו מקום נאמר כאן ערלתו ונאמר להלן ערלתו מה להלן דבר שעושה פרי אף כאן דבר שעושה פרי אימא לבו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0510' data-rgl='16'> דברים י </span> ומלתם את ערלת לבבכם אימא אזנו דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1106' data-rgl='10'> ירמיהו ו </span> הנה ערלה אזנם דנין ערלתו תמה מערלתו תמה ואין דנין ערלתו תמה מערלת שאינה תמה א``ל מאי שמך קרנא אמר ליה יהא רעוא דתיפוק ליה קרנא בעיניה לסוף עייליה שמואל לביתיה אוכליה נהמא דשערי וכסא דהרסנא ואשקייה שיכרא ולא אחוי ליה בית הכסא כי היכי דלישתלשל לייט רב ואמר מאן דמצערן לא לוקמוה ליה בני וכן הוה:  כתנאי מניין למילה שבאותו מקום נאמר כאן ערלתו ונאמר להלן ערלתו מה להלן דבר שעושה פרי אף כאן דבר שעושה פרי דברי ר' יאשיה ר' נתן אומר אינו צריך הרי הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0117' data-rgl='14'> בראשית יז </span> וערל זכר אשר לא ימול את בשר ערלתו מקום שניכר בין זכרות לנקבות ת``ר כותבין תפילין על גבי עור בהמה טהורה ועל גבי עור חיה טהורה ועל גבי עור נבלות וטרפות שלהן ונכרכות בשערן ונתפרות בגידן והלכה למשה מסיני שהתפילין נכרכות בשערן ונתפרות בגידן אבל אין כותבין לא על גבי עור בהמה טמאה ולא על גבי עור חיה טמאה ואינו צריך לומר על גבי עור נבלה וטרפה שלהן ואין נכרכין בשערן ואין נתפרות בגידן וזו שאילה שאל ביתוסי אחד את ר' יהושע הגרסי מניין שאין כותבין תפילין על עור בהמה טמאה דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0213' data-rgl='9'> שמות יג </span> למען תהיה תורת ה' בפיך מדבר המותר בפיך אלא מעתה על גבי עור נבלות וטרפות אל יכתבו א``ל אמשול לך משל למה``ד דומה לשני בני אדם שנתחייבו הריגה למלכות אחד הרגו מלך ואחד הרגו איספקליטור איזה מהן משובח הוי אומר זה שהרגו מלך אלא מעתה יאכלו אמר ליה התורה אמרה<span class='tlm-sfr' data-chp='0514' data-rgl='21'> דברים יד </span> לא תאכלו כל נבלה ואת אמרת יאכלו א``ל קאלוס


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קח,ב משנה
pgu: קח
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  אבל עושה הוא את מי המלח וטובל בהן פתו ונותן לתוך התבשיל א``ר יוסי והלא הוא הילמי בין מרובה ובין מועט ואלו הן מי מלח המותרין נותן שמן לכתחלה לתוך המים או לתוך המלח


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קח,ב גמרא
pgu: קח
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי קאמר א``ר יהודה אמר שמואל ה``ק אין עושין מי מלח מרובין אבל עושה הוא מי מלח מועטין:  אמר רבי יוסי והלא הוא הילמי בין מרובין בין מועטין:  איבעיא להו רבי יוסי לאסור או להתיר אמר רב יהודה להתיר מדלא קתני רבי יוסי אוסר א``ל רבה הא מדקתני סיפא ואלו הן מי מלח המותרין מכלל דרבי יוסי לאסור אלא אמר רבה לאסור וכן אמר רבי יוחנן לאסור תניא נמי הכי אין עושין מי מלח מרובין לתת לתוך הכבשין שבתוך גיסטרא אבל עושה הוא מי מלח מועטין ואוכל בהן פתו ונותן לתוך התבשיל א``ר יוסי וכי מפני שהללו מרובין והללו מועטין הללו אסורין והללו מותרין יאמרו מלאכה מרובה אסורה מלאכה מועטת מותרת אלא אלו ואלו אסורין הן ואלו הן מי מלח המותרין נותן שמן ומלח או שמן ומים ובלבד שלא יתן מים ומלח לכתחלה:  <עזין צנון ואתרוג סימן>:  תני רבי יהודה בר חביבא אין עושין מי מלח עזין מאי מי מלח עזין רבה ורב יוסף בר אבא דאמרי תרווייהו כל שהביצה צפה בהן וכמה אמר אביי תרי תילתי מילחא ותילתא מיא למאי עבדי לה אמר רבי אבהו למורייסא תני רבי יהודה בר חביבא אין מולחין צנון וביצה בשבת רב חזקיה משמיה דאביי אמר צנון אסור וביצה מותרת אמר רב נחמן מריש הוה מלחנא פוגלא אמינא אפסודי קא מפסידנא ליה דאמר שמואל פוגלא חורפי מעלי כיון דשמענא להא דכי אתא עולא ואמר במערבא מלחי כישרי כישרי ממלח לא מלחנא טבולי ודאי מטבילנא תני רבי יהודה בר חביבא אתרוג צנון וביצה אילמלא קליפתן החיצונה אינן יוצאין מבני מעיים לעולם כי אתא רב דימי אמר מעולם לא טבע גברא בימא דסדום אמר רב יוסף הפוכה סדום והפוכה מילה גברא הוא דלא טבע כשורא טבע אמר ליה אביי לא מיבעיא קאמר לא מבעיא כשורא דאפילו בכל מימות שבעולם לא טבע אלא אפילו גברא דטבע בכל מימות שבעולם בימא דסדום לא טבע למאי נפקא מינה כי הא דרבין הוה שקיל ואזיל אחוריה דרבי ירמיה אגודא דימא דסדום אמר ליה מהו למימשי מהני מיא בשבת א``ל שפיר דמי מהו למימץ ולמיפתח אמר ליה זו לא שמעתי כיוצא בה שמעתי דאמר ר' זירא זימנין א``ל משמיה דרב מתנה וזימנין אמר לה משמיה דמר עוקבא ותרווייהו משמיה דאבוה דשמואל ולוי אמרין חד אמר יין בתוך העין אסור על גב העין מותר וחד אמר רוק תפל [אפילו] על גב העין אסור תסתיים דאבוה דשמואל הוא דאמר יין בתוך העין אסור על גב העין מותר מדאמר שמואל שורה אדם פיתו ביין ונותנו על גב העין בשבת דשמיעא ליה ממאן לאו דשמיעא ליה מאבוה וליטעמיך הא דאמר שמואל רוק תפל אפילו ע``ג העין אסור דשמיעא ליה ממאן אילימא דשמיעא ליה מאבוה אלא לוי ולא חדא אמר אלא חדא שמיעא ליה מאבוה וחדא שמיעא ליה מלוי ולא ידעינן הי מאבוה הי מלוי אמר מר עוקבא אמר שמואל שורה אדם קילורין מע``ש ונותן על גב עיניו בשבת ואינו חושש בר ליואי הוי קאי קמיה דמר עוקבא חזייה דהוה מייץ ופתח אמר ליה כולי האי ודאי לא שרא מר שמואל שלח ליה רבי ינאי למר עוקבא לישדר לן מר מהנך קילורין דמר שמואל שלח ליה שדורי משדרנא לך דלא תימא צר עין אנא אלא הכי אמר שמואל טובה טיפת צונן שחרית ורחיצת ידים ורגלים בחמין ערבית מכל קילורין שבעולם תניא נמי הכי אמר רבי מונא משום רבי יהודה טובה טיפת צונן שחרית ורחיצת ידים ורגלים ערבית מכל קילורין שבעולם הוא היה אומר יד לעין תיקצץ יד לחוטם תיקצץ יד לפה תיקצץ יד לאוזן תיקצץ יד לחסודה תיקצץ יד לאמה תיקצץ יד לפי טבעת תיקצץ י


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קט,א גמרא
pgu: קט
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  לגיגית תיקצץ יד מסמא יד מחרשת יד מעלה פוליפוס תניא רבי נתן אומר בת חורין היא זו ומקפדת עד שירחוץ ידיו שלש פעמים א``ר יוחנן פוך מעביר בת מלך ופוסק את הדמעה ומרבה שיער בעפעפים תניא נמי הכי רבי יוסי אומר פוך מעביר בת מלך ופוסק את הדמעה ומרבה שיער בעפעפים ואמר מר עוקבא אמר שמואל עלין אין בהם משום רפואה אמר רב יוסף כוסברתא אין בה משום רפואה אמר רב ששת כשות אין בהן משום רפואה אמר רב יוסף כוסברתא אפילו לדידי קשה לי אמר רב ששת גרגירא אפילו לדידי מעלי ואמר מר עוקבא אמר שמואל כל מיני כשות שרו לבר מטרוזא אמר רב חסדא שריקא טויא שרי פיעפועי ביעי אסור דביתהו דזעירי עבדא ליה לחייא בר אשי ולא אכל אמרה ליה לרבך עבדי ליה ואכל ואת לא אכלת זעירי לטעמיה דאמר זעירי נותן אדם יין צלול ומים צלולין לתוך המשמרת בשבת ואינו חושש אלמא כיון דמשתתי הכי לאו מידי קעביד הכא נמי כיון דמיתכיל הכי לאו מידי קעביד ואמר מר עוקבא מי שנגפה ידו או רגלו צומתה ביין ואינו חושש איבעיא להו חלא מאי אמר רב הלל לרב אשי כי הוינא בי רב כהנא אמרי חלא לא אמר רבא והני בני מחוזא כיון דמפנקי אפילו חמרא נמי מסי להו רבינא איקלע לבי רב אשי חזייה דדריכא ליה חמרא אגבא דכרעיה ויתיב קא צמית ליה בחלא אמר ליה לא סבר לה מר להא דאמר רב הילל חלא לא א``ל גב היד וגב הרגל שאני איכא דאמרי חזייה דקא צמית ליה בחמרא אמר ליה לא סבר לה מר להא דאמר רבא הני בני מחוזא כיון דמפנקי אפי' חמרא נמי מסי להו ומר נמי הא מפנק אמר ליה גב היד וגב הרגל שאני דאמר רב אדא בר מתנה אמר רב גב היד וגב הרגל הרי הן כמכה של חלל ומחללין עליהן את השבת ת``ר רוחצים במי גרר במי חמתן במי עסיא ובמי טבריא אבל לא בים הגדול ולא במי משרה ולא בימה של סדום ורמינהו רוחצים במי טבריא ובים הגדול אבל לא במי משרה ולא בימה של סדום קשיא ים הגדול אים הגדול א``ר יוחנן לא קשיא הא ר``מ הא רבי יהודה דתנן כל הימים כמקוה שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0101' data-rgl='10'> בראשית א </span> ולמקוה המים קרא ימים דברי ר``מ רבי יהודה אומר ים הגדול כמקוה ולא נאמר ימים אלא שיש בו מיני ימים הרבה רבי יוסי אומר כל הימים מטהרין בזוחלין ופסולים לזבים ולמצורעים ולקדש בהן מי חטאת מתקיף לה רב נחמן בר יצח


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קט,ב גמרא
pgu: קט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אימור דפליגי לענין טומאה וטהרה לענין שבת מי שמעת להו אלא אמר רב נחמן בר יצחק לא קשיא הא דאישתהי הא דלא אישתהי במאי אוקימתא לבתרייתא דלא אישתהי אי דלא אישתהי אפילו במי משרה נמי דהתניא רוחצין במי טבריא ובמי משרה ובימה של סדום ואף על פי שיש לו חטטים בראשו במה דברים אמורים שלא נשתהא אבל נשתהא אסור אלא ים הגדול אים הגדול לא קשיא הא ביפין שבו הא ברעים שבו מי משרה אמי משרה נמי לא קשיא הא דאישתהי הא דלא אישתהי


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קט,ב משנה
pgu: קט
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  אין אוכלין איזביון בשבת לפי שאינו מאכל בריאים אבל אוכל הוא את יועזר ושותה אבוברואה כל האוכלין אוכל אדם לרפואה וכל המשקין שותה חוץ ממי ד<span class='tlm-rsh' data-nro='51'>קלי</span>ם וכוס עיקרין מפני שהן לירוקה אבל שותה הוא מי דקלים לצמאו וסך שמן עיקרין שלא לרפואה


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קט,ב גמרא
pgu: קט
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אמר רב יוסף אזוב אברתה בר המג איזביון אברתה בר הינג עולא אמר מרוא חיורא עולא איקלע לבי רב שמואל בר יהודה אייתו לקמיה מרוא חיורא אמר היינו אזוב דכתיב באורייתא רב פפי אמר שומשוק אמר רב ירמיה מדיפתי כוותיה דרב פפי מסתברא דתנן מצות אזוב שלשה קלחין ובהן שלשה גבעולין ושומשוק הוא דמשתכחא הכי למאי אכלי ליה לקוקאיני במאי אכלי ליה בשבע תמרי אוכמתא ממאי הויא מקימחא דשערי <במנא> דחליף עליה ארבעין יומין:  אבל אוכל הוא את יועזר:  מאי יועזר פותנק למאי אכלי לה לארקתא במאי אכלי לה בשבע תמרי חיוורתא ממאי הויא מאומצא ומיא אליבא ריקנא ומבישרא שמנא אליבא ריקנא ומבישרא דתורא אליבא ריקנא מאמגוזא אליבא ריקנא ומגירי דרוביא אליבא ריקנא ומשתי מיא אבתריה <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ואי לא</span> ליבלע תחלי חיוורתא ואי לא ליתיב בתעניתא וליתי בישרא שמנא ולישדי אגומרי ולימיץ גרמא וליגמע חלא ואיכא דאמרי חלא לא משום דקשי לכבדא ואי לא לייתי גורדא דאסינתא דגרידא מעילאי לתתאי ולא מתתאי לעילאי דילמא נפקא איידי פומיה ולישלקה בשיכרא בי שיבבי ולמחר נסכרינון לנקבין דידיה ולישתי וכי מפני מפני אפשיחה דדקלא:  ושותין אבוברואה:  מאי אבוברואה חומטריא מאי חומטריא חוטרא יחידאה למאי עבדי לה לגילויא ואי לא ליתי חמשא כלילי וחמשא כוסתא דשיכרא ונישלוקינהו בהדי הדדי עד דקיימא אאנפקא ונישתי אימיה דרב אחדבוי בר אמי עבדה ליה לההוא גברא חד כלילא וחד כוסתא דשיכרא שלקה ואישקיתיה ושגרא תנורא וגרפתיה ואותביתיה לבינתא בגוויה ונפק כהוצא ירקא רב אויא אמר רביעתא דחלבא מעיזא חיורתא רב הונא בר יהודה אמר לייתי אתרוגא חליתא ולחייקיה ולימלייה דובשא ולותבה בי מיללי דנורא וליכליה רבי חנינא אמר מי רגלים בני ארבעים יום ברזינא לזיבורא רביעאה לעקרבא פלגא ריבעא לגילויא ריבעא אפילו לכשפים מעלו אמר רבי יוחנן אניגרון ואבנגר ותירייקה מעלו בין לגילויא בין לכשפים האי מאן דבלע חיויא לוכליה כשותא במילחא ולירהטיה תלתא מילי רב שימי בר אשי חזייה לההוא גברא דבלע חיויא אידמי ליה כפרשא אוכליה כשותא במילחא וארהטיה קמיה תלתא מילי ונפק מיניה גובי גובי איכא דאמרי רב שימי בר אשי בלע חיויא אתא אליהו אידמי ליה כפרשא אוכליה כשותא במילחא וארהטיה קמיה תלתא מילי ונפק מיניה גובי גובי האי מאן דטרקיה חיויא ליתי עוברא דחמרא חיורתא וליקרעיה ולותביה עילויה והני מילי דלא אישתכח טרפה ההו


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קי,א גמרא
pgu: קי
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>בר קשא</span> דפומבדיתא דטרקיה חיויא הוה תליסר חמרי חיורתא בפומבדיתא קרעינהו לכולהו ואישתכחו טריפה הואי חדא בההוא גיסא דפומבדיתא עד דאזלי מייתי לה אכלה אריה אמר להו אביי <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דילמא חיויא דרבנן</span> טרקיה דלית ליה אסותא דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='3110' data-rgl='8'> קוהלת י </span> ופורץ גדר ישכנו נחש אמרו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אין רבי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>דכי נח נפשיה דרב גזר רב יצחק</span> בר ביסנא דליכא דלימטייה אסא וגידמי לבי הילולא [בטבלא] ואזל איהו אמטי אסא וגידמי לבי הילולא בטבלא טרקיה חיויא ומית האי מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דכרכיה</span> חיויא לינחות למיא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>וליסחוף דיקולא</span> ארישא ולהדקיה מיניה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>וכי סליק</span> עילויה לישדיה למיא וליסלוק וליתי האי מאן <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>דמיקני ביה חיויא</span> אי איכא חבריה בהדיה <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>לירכביה ארבע גרמידי</span> ואי לא <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>לישואר נגרא</span> ואי לא ליעבר נהרא ובליליא לותביה לפוריא אארבעה חביתא וניגני <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>בי כוכבי</span> ולייתי ד' שונרי וליסרינהו בארבעה כרעי דפורייה וליתי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>שחפי</span> ולישדי התם דכי שמע קלי אכלי ליה האי מאן דרהיט אבתריה לירהיט <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>בי חלתא</span> האי איתתא דחזיא חיויא ולא ידעה אי יהיב דעתיה עילוה אי לא יהיב דעתיה עילוה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>תשלח מאנה</span> ונשדייה קמיה אי מכרך בהו דעתיה עילוה ואי לא לא יהיב דעתיה עילוה מאי תקנתה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>תשמש קמיה</span> איכא דאמרי כ``ש דתקיף ליה יצריה אלא תשקול ממזיה ומטופרה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ותשדי ביה</span> ותימא דישתנא אנא האי איתתא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>דעייל בה חיויא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ליפסעה</span> ולתבוה אתרתי חביתא וליתי בישרא שמנה ולישדי אגומרי וליתי אגנא דתחלי וחמרא <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>ריחתנא</span> ולותבו התם וליטרוקינהו בהדי הדדי ולינקוט <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>צבתא</span> בידה דכי מירח ריחא נפיק ואתי ולישקליה וליקלייה בנורא <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>דאי לא</span> הדר עילוה:  כל האוכלין כו':  כל האוכלין לאיתויי מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>לאיתויי טחול לשינים</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='33'>כרשינין לבני מעיים</span> כל המשקין לאיתויי מאי לאיתויי מי צלפין בחומץ א``ל רבינא לרבא מהו לשתות מי רגלים בשבת א``ל תנינא כל המשקין שותה ומי רגלים לא שתו אינשי:  חוץ ממי דקלים:  תנא חוץ ממי דקרים מאן דתנא מי דקרים שהם דוקרים את המרה ומאן דאמר מי דקלים שיוצאין מן שני דקלי מאי מי דקלים אמר רבה בר ברונא תרתי <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>תלאי</span> איכא במערבא ונפקא עינא דמיא מבינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>כסא קמא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>מרפי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>אידך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>משלשל</span> ואידך כי <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>היכי דעיילי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='41'>הכי נפקי</span> אמר עולא לדידי שתי שיכרא דבבלאי ומעלי מינייהו <span class='tlm-rsh' data-nro='42'>והוא דלא רגיל</span> ביה ארבעין יומין <span class='tlm-rsh' data-nro='43'>רב יוסף אמר זיתום המצרי</span> תילתא שערי ותילתא קורטמי ותילתא מילחא רב פפא אמר תילתא חיטי ותילתא קורטמי ותילתא מילחא <וכמונא> וסימניך סיסאני ושתי להו <span class='tlm-rsh' data-nro='46'>בין דבחא לעצרתא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='47'>דקמיט</span> מרפי ליה ודרפי קמיט ליה:  וכוס עקרין:  מאי כוס עקרין אמר ר' יוחנן לייתי מתקל זוזא <span class='tlm-rsh' data-nro='48'>קומא אלכסנדריא</span> ומתקל זוזא <span class='tlm-rsh' data-nro='49'>גביא גילא</span> ומתקל זוזא <span class='tlm-rsh' data-nro='50'>כורכמא רישקא</span> ולישחקינהו בהדי הדדי <span class='tlm-rsh' data-nro='51'>לזבה</span> תלתא בחמרא <span class='tlm-rsh' data-nro='52'>ולא מיעקרא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='53'>לירקונא תרי</span>ן בשיכרא <span class='tlm-rsh' data-nro='54'>ומיעקר</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='55'>לזבה תלתא בחמרא</span> ולא מיעקרא ואי לא לייתי תלת


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קי,ב גמרא
pgu: קי
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>קפיזי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>שמכי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>פרסאי</span> ונישלוק בחמרא ונשקייה ונימא לה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>קום מזוביך</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>ואי לא</span> לותבה אפרשת דרכים <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ולינקטה כסא דחמרא</span> בידה וליתי איניש מאחורה <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>וליבעתה</span> ולימא לה קום מזוביך ואי לא ליתי <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בונא</span> דכמונא ובונא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='6'>מוריקא</span> ובונא ד<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>שבלילתא</span> ונישלוק בחמרא ונשקייה ונימא לה קום מזוביך ואי לא ליתי שיתין <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>שיעי דדנא</span> ולשפיה ולימא לה קום מזוביך ואי לא ליתי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>פשטינא</span> ולישלוק בחמרא ולשפיה ונימא לה קום מזוביך ואי לא ליתי <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>חרנוגא</span> ד<span class='tlm-rsh' data-nro='12'>היגתא רומיתא</span> ולי<span class='tlm-rsh' data-nro='51'>קלי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>וליסבה בשחקי דכיתנא</span> בקייטא ובשחקי <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>דעמר גופנא</span> בסיתוא ואי לא ליכרי שבע בירי וליקלי בהו שבישתא ילדה דערלה ולינקטה כסא דחמרא בידה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ולוקמה מהא</span> ולותבה אהא ולוקמה מהא ולותבה אהא ואכל חדא וחדא לימא לה קום מזוביך ואי לא ליתי סמידא <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>וליסכה</span> מפלגא לתתאי ולימא לה קום מזוביך ואי לא ליתי ביעתא <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>דנעמיתא</span> וליקלי וליסבה בשחקי דכיתנא בקייטא ובשחקי דעמר גופנא בסיתוא ואי לא <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ליפתח לה חביתא דחמרא לשמה</span> ואי לא לנקיט שערתא דמשתכחת בכפותא דכודנא חיורא אי נקטה חד יומא פסקה תרי יומי ואי נקטה תרי יומי פסקה תלתא יומי ואי נקטה תלתא יומי פסקה לעולם:  <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לירקונא</span> תרין בשיכרא ומעיקר ואי לא לייתי <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>רישא דשיבוטא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>דמילחא</span> ולישלוק בשיכרא ולישתי ואי לא לייתי <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>מוניני דקמצי</span> ואי ליכא מוניני דקמצי לייתי מוניני <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>דנקירי</span> וליעייליה לבי בני ולישפייה ואי ליכא בי בני לוקמיה בין תנורא לגודא אמר רבי יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>הרוצה שיחממנו</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>יקנחנו בסדינו</span> רב אחא בר יוסף חש ביה <span class='tlm-rsh' data-nro='35'>עבד ליה רב כהנא</span> ואיתסי ואי לא ליתי תלתא קפיזי תמרי פרסייתא ותלתא קפיזי ד<span class='tlm-rsh' data-nro='36'>קירא דנישתרופי</span> ותלתא קפיזי <span class='tlm-rsh' data-nro='37'>אהלא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='38'>תולענא</span> ולישלוקינהו בשיכרא ולישתי ואי לא ליתי <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>עילא בר חמרא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>וליגלח</span> מציעתא דרישא ולישביק ליה דמא מאפותיה <span class='tlm-rsh' data-nro='43'>ולותביה ארישיה</span> וליזהר מעיניה דלא ליסמי להו ואי לא ליתי <span class='tlm-rsh' data-nro='45'>רישא דברחא</span> דמנח בכיבשא ולישלוק בשיכרא ולישתי ואי לא ליתי <span class='tlm-rsh' data-nro='47'>דבר אחר חוטרנא</span> וליקרעיה ולותביה אליביה ואי לא ליתי כרתי <span class='tlm-rsh' data-nro='48'>מכבתותא דמישרי</span> ההוא טייעא דחש ביה אמר ליה לגינאי שקול גלימאי והב לי מישרא דכרתי יהיב ליה ואכלה א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='49'>אושלן גלימיך</span> ואיגני ביה קלי איכרך גנא ביה כד איחמם וקם <span class='tlm-rsh' data-nro='53'>נפל פורתא פורתא</span> מיניה:  לירקונא תרין בשיכרא ומיעקר <span class='tlm-rsh' data-nro='54'>ומי שרי</span> והתניא מניין לסירוס באדם שהוא אסור תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0322' data-rgl='24'> ויקרא כב </span> ובארצכם <span class='tlm-rsh' data-nro='55'>לא תעשו</span> בכם לא תעשו דברי ר' חנינא הני מילי היכא דקא מיכוין הכא מעצמו הוא דאמר ר' יוחנן הרוצה שיסרס תרנגול יטול כרבלתו <span class='tlm-rsh' data-nro='56'>ומסתרס מאליו</span> והאמר רב אשי רמות רוחא הוא דנקיטא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='58'>אלא בסריס</span> והאמר רבי חייא בר אבא אמר ר' יוחנ


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קיא,א גמרא
pgu: קיא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>הכל מודים</span> במחמץ אחר מחמץ שהוא חייב שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='10'> ויקרא ו </span> לא תאפה חמץ<span class='tlm-sfr' data-chp='0302' data-rgl='11'> ויקרא ב </span> לא תעשה חמץ במסרס אחר מסרס שהוא חייב שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='0322' data-rgl='24'> ויקרא כב </span> ומעוך וכתות ונתוק וכרות אם על כרות חייב על נתוק לא כל שכן אלא להביא נותק אחר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>כורת</span> שהוא חייב ו<span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אלא בזקן</span> והאמר ר' יוחנן <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הן הן החזירוני לנערותי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>אלא באשה</span> ולר' יוחנן בן ברוקא דאמר על שניהם הוא אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0101' data-rgl=' 22, 28'> בראשית א </span> ויברך אותם אלהים ויאמר להם פרו ורבו מאי איכא למימר בזקינה אי נמי בעקרה


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קיא,א משנה
pgu: קיא
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  החושש בשיניו לא יגמע בהן את החומץ אבל מטבל הוא כדרכו ואם נתרפא נתרפא החושש במתניו לא יסוך יין וחומץ אבל סך הוא את השמן ולא שמן וורד בני מלכים סכין שמן ורד על מכותיהן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>שכן דרכן לסוך בחול</span> ר``ש אומר כל ישראל בני מלכים הם


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קיא,א גמרא
pgu: קיא
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  רמי ליה רב אחא אריכא דהוא רב אחא בר פפא לרבי אבהו תנן החושש בשיניו לא יגמע בהן את החומץ למימרא דחומץ מעלי לשינים והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='2810' data-rgl='26'> משלי י </span> כחומץ לשינים וכעשן לעינים לא קשיא הא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>קיוהא</span> דפרי הא בחלא ואיבעית אימא הא והא בחלא הא דאיכא מכה הא דליכא מכה איכא מכה מסי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>ליכא מכה מרפי</span>:  לא יגמע בהן את החומץ:  והתניא <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא יגמע ופולט</span> אבל מגמע ובולע אמר אביי כי תנן נמי מתני' מגמע ופולט תנן רבא אמר אפילו תימא מגמע ובולע כאן <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>לפני טיבול</span> כאן לאחר טיבול ונימא מדלפני טיבול שרי לאחר טיבול נמי שרי דשמעינן ליה לרבא דאית ליה הואיל דאמר רבא ליכא מידי דבשבת שרי וביום הכפורים אסור הואיל דבשבת שרי ביום הכפורים נמי שרי הדר ביה רבא מהך ממאי דמהך הדר ביה <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>דילמא מההיא הדר ביה</span> לא ס``ד דתניא כל חייבי טבילות טובלין כדרכן בין בתשעה באב בין ביוה``כ:  החושש במתניו כו':  אמר ר' אבא בר זבדא אמר רב הלכה כר' שמעון <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>למימרא דרב</span> כר' שמעון סבירא ליה והאמר רב שימי בר חייא משמיה דרב <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>האי מסוכרייא</span> דנזיית


id: 2114
lvr: 21
prk: 14
nru: דף קיא,ב גמרא
pgu: קיא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>אסור להדוקיה</span> ביומא טבא בההיא אפילו ר``ש מודה דאביי ורבא דאמרי תרווייהו מודה ר``ש בפסיק רישיה ולא ימות והאמר רב חייא בר אשי אמר רב <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הלכה כר' יהודה</span> ורב חנן בר אמי אמר שמואל הלכה כר``ש ורב חייא בר אבין מתני לה בלא גברי רב אמר הלכה כר' יהודה ושמואל אמר הלכה כר``ש אלא אמר רבא אני וארי שבחבורה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>תרגימנא</span> ומנו רבי חייא בר אבין הלכה כר``ש ולאו מטעמיה מאי הלכה כר' שמעון ולאו מטעמיה אילימא הלכה כר``ש דשרי ולאו מטעמיה דאילו ר``ש סבר מסי ורב סבר לא מסי וסבר רב לא מסי והא מדקתני בני מלכים סכין על גבי מכותיהן שמן וורד <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>מכלל דמסי</span> אלא הלכה כר``ש דשרי ולאו מטעמיה דאילו ר``ש סבר אף ע``ג דלא שכיח שרי ורב סבר אי שכיח אין ואי לא שכיח לא ובאתרא דרב שכיח משחא דוורדא:
<BR


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קיא,ב משנה
pgu: קיא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ואלו קשרים</span> שחייבין עליהן <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קשר הגמלין וקשר הספנין</span> וכשם שהוא חייב על קישורן <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>כך הוא חייב על היתרן</span> ר``מ אומר כל קשר שהוא יכול להתירו באחת מידיו <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>אין חייבין עליו</span>


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קיא,ב גמרא
pgu: קיא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  מאי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>קשר הגמלין וקשר הספנין</span> אילימא קטרא דקטרי ב<span class='tlm-rsh' data-nro='14'>זממא</span> וקטרא דקטרי ב<span class='tlm-rsh' data-nro='16'>איסטרידא</span> האי קשר שאינו של קיימא הוא אלא קיטרא דזממא גופיה ודאיסטרידא גופה:  ר``מ אומר כל קשר כו':  בעי רב אחדבוי אחוי דמר אחא <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>עניבה</span> לר``מ מהו טעמיה דר``מ משום דיכול להתירו באחת מידיו הוא והא נמי יכול להתירו או דילמא טעמא דר``מ משום דלא מיהדק והא מיהדק תיקו


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קיא,ב משנה
pgu: קיא
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>יש לך קשרין שאין חייבין עליהן</span> כקשר הגמלין וכקשר הספנין קושרת אשה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מפתח חלוקה</span> וחוטי <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>סבכה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>ושל פסקיא</span> ורצועות מנעל וסנדל <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>ונודות יין</span> ושמן וקדירה של בשר ראב``י אומר קושרין לפני הבהמה בשביל שלא תצא


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קיא,ב גמרא
pgu: קיא
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  הא גופא קשיא אמרת יש קשרין שאין חייבין עליהן כקשר הגמלין וכקשר הספנין חיובא הוא דליכא הא איסורא איכא והדר תני קושרת אשה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>מפתח חלוקה</span> אפילו לכתחילה הכי קאמר יש קשרין שאין חייבין עליהן כקשר הגמלין וכקשר הספנין ומאי ניה


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קיב,א גמרא
pgu: קיב
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  קיטרא דקטרי בזממא וקיטרא דקטרי באיסטרידא חיובא הוא דליכא הא איסורא איכא ויש שמותרין לכתחילה ומאי ניהו קושרת מפתחי חלוקה:  מפתח חלוקה:  <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>פשיטא</span> לא צריכא דאית ליה תרי דשי מהו דתימא חדא מינייהו בטולי מבטיל קא משמע לן:  וחוטי סבכה:  פשיטא לא צריכא <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דרויחא</span> לה <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מהו דתימא מישלף שלפא לה</span> קא משמע לן דאשה חסה על שערה ומישרא שריא לה:  ורצועות מנעל וסנדל:  איתמר התיר רצועות מנעל וסנדל תני חדא חייב חטאת ותניא אידך פטור אבל אסור ותניא אידך מותר לכתחילה קשיא מנעל אמנעל קשיא סנדל אסנדל מנעל אמנעל לא קשיא הא דקתני חייב חטאת <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בדאושכפי</span> פטור אבל אסור <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>בדרבנן</span> מותר לכתחלה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בדבני מחוזא</span> סנדל אסנדל לא קשיא הא דקתני חייב חטאת <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בדטייעי דקטרי אושכפי</span> פטור אבל אסור <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>בדחומרתא דקטרי אינהו</span> מותר לכתחילה בסנדל דנפקי ביה בי תרי כדרב יהודה דרב יהודה אחוה דרב סלא חסידא הוה ליה ההוא זוגא דסנדלי זמנין דנפיק ביה איהו זימנין נפיק ביה ינוקיה אתא לקמיה דאביי א``ל כה``ג מאי א``ל חייב חטאת א``ל השתא פטור אבל אסור קא קשיא לי חייב חטאת קאמרת לי מאי טעמא א``ל משום דבחול נמי זימנין נפיקנא ביה אנא זימנין נפיק ביה ינוקא א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>אי הכי מותר לכתחילה</span> רבי ירמיה הוה קאזיל בתריה דר' אבהו בכרמלית <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>איפסיק רצועה דסנדליה</span> אמר ליה מאי ניעבד לה א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שקול גמי לח דחזי למאכל בהמה</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>וכרוך</span> עילויה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אביי הוה קאי קמיה דרב יוסף</span> איפסיק ליה רצועה אמר ליה מאי איעביד ליה א``ל <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שבקיה</span> מאי שנא מדרבי ירמיה <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>התם</span> לא מינטר הכא מינטר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>והא מנא הוא</span> דאי בעינא הפיכנא ליה מימין לשמאל א``ל מדקמתרץ רבי יוחנן אליבא דרבי יהודה ש``מ הלכה כרבי יהודה מאי היא דתניא סנדל שנפסקו שתי <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>אזניו</span> או שתי <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>תרסיותיו</span> או שניטל כל <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>הכף</span> שלו <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>טהור</span> אחת מאזניו או אחת מתרסיותיו או שניטל רוב הכף שלו <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>טמא</span> ר' יהודה אומר נפסקה פנימית טמא החיצונה טהור ואמר עולא ואיתימא רבה בר בר חנה אמר ר' יוחנן כמחלוקת לענין טומאה כך מחלוקת לענין שבת אבל לא לענין חליצה והוינן בה [ר' יוחנן] <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>אליבא דמאן</span> אילימא אליבא דרבנן מדלענין טומאה מנא הוי לענין שבת נמי מנא הוי אבל לא לחליצה דלאו מנא הוא והתנן חלצה של שמאל בימין חליצתה כשרה ואלא אליבא דרבי יהודה מדלענין טומאה לאו מנא הוא לענין שבת נמי לאו מנא הוא אבל לא לחליצה דמנא הוא אימר דאמרי' חלצה של שמאל בימין חליצת' כשרה היכא דלמילתי' מנא הוא <span class='tlm-rsh' data-nro='39'>הכא למילתיה לאו מנא הוא</span> דהא אמר ר' יהודה נפסקה החיצונה טהור אלמא לאו מנא הוא לעולם אליבא דר' יהודה <span class='tlm-rsh' data-nro='40'>אימא וכן לחליצה</span> והא קמשמע לן דכי אמרינן חלצה של שמאל בשל ימין חליצתה כשרה היכ


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קיב,ב גמרא
pgu: קיב
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  דלמילתיה מנא הוא אבל הכא למילתיה לאו מנא הוא ומי א``ר יוחנן הכי והאמר רבי יוחנן הלכה כסתם משנה ותנן סנדל שנפסקה אחת מאזניו ותיקנה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>טמא מדרס</span> <נפסקה שניה ותיקנה טהור מלטמא מדרס <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>אבל טמא מגע מדרס</span>> <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>מאי לאו</span> לא שנא פנימית ולא שנא חיצונה לא פנימית דוקא אבל חיצונה מאי טהור אי הכי <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אדתני נפסקה שניה</span> ותיקנה טהור מן המדרס אבל טמא מגע מדרס ניפלוג בדידה בד``א שנפסקה פנימית אבל חיצונה טהור אמר רב יצחק בן יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>תהא משנתנו</span> בסנדל שיש לו ארבע אזנים וארבע תרסיותים שלא לשבור דבריו של ר' יוחנן כי אתא רבין אמר רב חנן בר אבא אמר רב הלכה כרבי יהודה ורבי יוחנן אמר אין הלכה כר' יהודה ומי א``ר יוחנן הכי והא מדמתרץ ר' יוחנן אליבא דר' יהודה ש``מ כר' יהודה סבירא ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>אמוראי נינהו</span> ואליבא דרבי יוחנן תנן התם <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כל כלי בעלי בתים</span> שיעורן כרמונים בעי <רבי> חזקיה ניקב כמוציא זית וסתמו <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>וחזר וניקב כמוציא זית</span> וסתמו עד שהשלימו למוציא רימון מהו אמר ליה ר' יוחנן רבי שנית לנו סנדל שנפסקה אחת מאזניו ותיקנה טמא מדרס נפסקה שניה ותיקנה טהור מן המדרס אבל טמא מגע מדרס ואמרינן לך מאי שנא ראשונה דהא קיימא שניה שניה נמי מתקנה ראשונה ואמרת לן עליה <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>פנים חדשות</span> באו לכאן הכא נמי פנים חדשות באו לכאן קרי עליה <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>לית דין בר אינש</span> איכא דאמרי <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>כגון דין בר אינש</span> אמר ר' זירא אמר רבא בר זימונא אם ראשונים בני מלאכים אנו בני אנשים ואם ראשונים בני אנשים אנו כחמורים ולא כחמורו של ר' חנינא בן דוסא ושל רבי פנחס בן יאיר אלא כשאר חמורים:  ונודות יין ושמן:  פשיטא לא צריכא דאית ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>תרתי אוני</span> מהו דתימא חדא מינייהו בטולי מבטל לה קמ``ל:  קדירה של בשר:  פשיטא לא צריכא דאית לה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שלאכא</span> מהו דתימא בטולי מבטל לה קמ``ל:  רבי אליעזר בן יעקב אומר קושרה כו':  פשיטא לא צריכא דאית לה תרתי איסרי מהו דתימ


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קיג,א גמרא
pgu: קיג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>חדא מינייהו</span> בטולי מבטיל קמ``ל אמר רב יוסף אמר רב יהודה אמר שמואל הלכה כרבי אליעזר בן יעקב א``ל אביי הלכה <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>מכלל דפליגי</span> אמר ליה מאי נפקא לך מינה אמר ליה גמרא גמור זמורתא תהא


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קיג,א משנה
pgu: קיג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>קושרין דלי בפסקיא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>אבל לא בחבל</span> רבי יהודה מתיר כלל אמר רבי יהודה כל קשר שאינו של קיימא אין חייבין עליו


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קיג,א גמרא
pgu: קיג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  חבל דמאי אי לימא חבל דעלמא רבי יהודה מתיר קשר של קיימא הוא אלא חבל דגרדי למימרא דרבנן סברי גזרינן חבל דגרדי אטו חבל דעלמא ורבי יהודה סבר לא גזרינן ורמינהו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חבל דלי שנפסק</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>לא יהא קושר</span>ו אלא עונבו ורבי יהודה אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>כורך עליו</span> פונדא או פסקיא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>ובלבד שלא יענבנו</span> קשיא דר' יהודה אדרבי יהודה קשיא דרבנן אדרבנן דרבנן אדרבנן לא קשיא חבל בחבל <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מיחלף</span> עניבה בקשירה לא מיחלפא דר' יהודה אדרבי יהודה לא קשיא התם לא משום דמיחלפא עניבה בקשירה אלא עניבה גופה קשירה היא א``ר אבא אמר רב חייא בר אשי אמר רב מביא אדם חבל מתוך ביתו <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וקושרו בפרה</span> ובאיבוס איתיביה רבי אחא אריכא דהוא רבי אחא בר פפא לרבי אבא חבל שבאיבוס קושרו בפרה ושבפרה קושרו באיבוס ובלבד שלא יביא חבל מתוך ביתו ויקשור בפרה ובאיבוס התם חבל דעלמא הכא חבל דגרדי אמר רב יהודה אמר שמואל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>כלי קיואי</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>מותר לטלטלן</span> בשבת בעו מיניה מרב יהודה כובד העליון וכובד התחתון <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>מהו</span> אין ולאו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>ורפיא בידיה</span> איתמר אמר רב נחמן אמר שמואל כלי קיואי מותר לטלטלן בשבת אפילו כובד העליון וכובד התחתון אבל לא את <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>העמודים</span> א``ל רבא לרב נחמן מאי שנא עמודים דלא אילימא דקעביד גומות גומות ממילא קא הויין דתנן הטומן לפת וצנונות תחת הגפן אם <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>מקצת עליו מגולין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>אינו חושש</span> לא משום כלאים ולא משום שביעית <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>ולא משום מעשר</span> וניטלין בשבת בשדה לא אתי לאשוויי גומות הכא בבית אתי לאשוויי גומות בעא מיניה ר' יוחנן מרבי יהודה בר ליואי כלי קיואי כגון כובד העליון וכובד התחתון מהו לטלטלן בשבת אמר ליה אין מטלטלין מה טעם <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>לפי שאין ניטלין</span>


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קיג,א משנה
pgu: קיג
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>מקפלין את הכלים</span> אפילו ארבעה וחמשה פעמים ומציעין את המטות מלילי שבת לשבת אבל לא משבת למוצאי שבת רבי ישמעאל אומר מקפלין את הכלים ומציעין את המטות מיום הכיפורים לשבת וחלבי שבת קריבין ביום הכיפורים אבל לא של יוה``כ בשבת ר``ע אומר לא של שבת קריבין ביום הכיפורים ולא של יום הכיפורים קריבין בשבת


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קיג,א גמרא
pgu: קיג
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  אמרי דבי רבי ינאי לא שנו אלא באדם אחד אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>בשני בני אדם</span> לא ובאדם אחד נמי לא אמרן אלא בחדשים אבל ב<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>ישנים</span> לא וחדשים נמי לא אמרן אלא בלבנים אבל בצבועים לא ולא אמרן אלא שאין לו להחליף אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='30'>יש לו</span> להחליף לא תנא של בית רבן גמליאל לא היו מקפלים <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>כלי לבן שלהן</span> מפני שהיה להן להחליף אמר רב הונא אם <span class='tlm-rsh' data-nro='32'>יש לו להחליף יחליף</span> ואם אין לו להחליף <span class='tlm-rsh' data-nro='33'>ישלשל בבגדיו</span> מתקיף לה רב ספרא והא מיתחזי כרמות רוחא כיון דכל יומא לא קעביד והאידנא הוא דקא עביד לא מיתחזי כרמות רוחא<span class='tlm-sfr' data-chp='1058' data-rgl='13'> ישעיהו נח </span> וכבדתו מעשות דרכיך וכבדתו שלא יהא מלבושך של שבת כמלבושך של חול וכי הא דרבי יוחנן קרי למאניה <span class='tlm-rsh' data-nro='34'>מכבדותי</span> מעשות דרכיך שלא יהא הילוכך של שבת כהילוכך של חול <span class='tlm-rsh' data-nro='36'>ממצוא חפצך</span> חפציך אסורין חפצי שמים מותרין ודבר דב


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קיג,ב גמרא
pgu: קיג
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שלא יהא דבורך של שבת כדבורך של חול</span> דבור <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>אסור</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>הרהור <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מותר</span></span> בשלמא כולהו לחיי אלא שלא יהא הילוכך של שבת כהילוכך של חול מאי היא כי הא דאמר רב הונא אמר רב ואמרי ליה אמר ר' אבא אמר רב הונא היה מהלך בשבת ופגע באמת המים אם יכול להניח את רגלו ראשונה <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>קודם שתעקר שניה</span> מותר ואם לאו אסור מתקיף לה רבא היכי ליעביד <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>ליקף</span> קמפיש בהילוכא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>ליעבר</span> זימנין דמיתווסן מאני מיא ואתי לידי סחיטה אלא בהא כיון דלא אפשר <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>שפיר דמי</span> אלא כדבעא מיניה ר' מר' ישמעאל בר' יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>מהו לפסוע פסיעה גסה</span> בשבת א``ל וכי בחול מי הותרה שאני אומר פסיעה גסה נוטלת אחד מחמש מאות ממאור עיניו של אדם ומהדר ליה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>קידושא דבי שמשי</span> בעא מיניה ר' מר' ישמעאל בר' יוסי <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מהו לאכול אדמה</span> בשבת א``ל וכי בחול מי הותרה שאני אומר אף בחול אסור מפני שהוא מלקה אמר ר' אמי כל האוכל מעפרה של בבל כאילו אוכל <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>מבשר אבותיו</span> וי``א כאילו אוכל שקצים ורמשים דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0107' data-rgl='23'> בראשית ז </span> וימח את כל היקום וגו' אמר ריש לקיש למה נקרא שמה שנער שכל מתי מבול ננערו לשם א``ר יוחנן למה נקרא שמה מצולה שכל מתי מבול נצטללו לשם [וי``א כאילו אוכל] שקצים ורמשים והא ודאי איתמחויי איתמחו אמרי כיון דמלקי גזרו ביה רבנן דהא ההוא גברא דאכל גרגישתא ואכל תחלי וקדחו ליה תחליה בלביה ומית<span class='tlm-sfr' data-chp='2903' data-rgl='3'> רות ג </span> ורחצת וסכת ושמת <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>שמלותיך</span> א``ר אלעזר אלו בגדים של שבת<span class='tlm-sfr' data-chp='2809' data-rgl='9'> משלי ט </span> תן לחכם ויחכם עוד אמר רבי אלעזר זו רות המואביה ו<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>שמואל</span> הרמתי רות דאילו נעמי קאמרה לה ורחצת וסכת ושמת שמלותיך עליך וירדת הגורן ואילו בדידה כתיב <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>ותרד הגורן והדר ותעש</span> ככל אשר צותה חמותה שמואל דאילו עלי קאמר ליה<span class='tlm-sfr' data-chp='08a03' data-rgl='9'> שמואל א ג </span> שכב והיה אם יקרא אליך ואמרת דבר ה' כי שומע עבדך ואילו בדידי' כתיב ביה ויבא ה' ויתיצב ויקרא כפעם בפעם שמואל שמואל ויאמר שמואל דבר כי שומע עבדך ולא אמר דבר ה'<span class='tlm-sfr' data-chp='2902' data-rgl='3'> רות ב </span> ותלך ותבא ותלקט בשדה אמר רבי אלעזר שהלכה ובאת הלכה ובאת עד שמצאה <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>בני אדם המהוגנין</span> לילך עמהם<span class='tlm-sfr' data-chp='2902' data-rgl='5'> רות ב </span> ויאמר בועז לנערו הנצב על הקוצרים למי הנערה הזאת וכי דרכו של בועז לשאול בנערה אמר ר' אלעזר דבר חכמה ראה בה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>שני שבלין לקטה</span> שלשה שבלין אינה לקטה במתניתא תנא דבר צניעות ראה בה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>עומדות</span> מעומד <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>נופלות</span> מיושב<span class='tlm-sfr' data-chp='2902' data-rgl='8'> רות ב </span> וכה תדבקין עם נערותי וכי דרכו של בועז לדבק עם הנשים א``ר אלעזר כיון דחזא<span class='tlm-sfr' data-chp='2901' data-rgl='14'> רות א </span> ותשק ערפה לחמותה ורות דבקה בה אמר שרי לאידבוקי בה<span class='tlm-sfr' data-chp='2902' data-rgl='14'> רות ב </span> ויאמר לה בועז לעת האוכל גשי הלום א``ר אלעזר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>רמז רמז לה</span> עתידה מלכות בית דוד לצאת ממך דכתיב ביה הלום שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='08b07' data-rgl='18'> שמואל ב ז </span> ויבא המלך דוד וישב לפני ה' ויאמר מי אנכי אדני ה' ומי ביתי כי הביאתני עד הלום<span class='tlm-sfr' data-chp='2902' data-rgl='14'> רות ב </span> וטבלת פתך בחומץ א``ר אלעזר מכאן שהחומץ יפה לשרב ר' שמואל בר נחמני אמר רמז רמז לה עתיד בן לצאת ממך שמעשיו קשין כחמץ ומנו מנשה<span class='tlm-sfr' data-chp='2902' data-rgl='14'> רות ב </span> ותשב <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>מצד הקוצרים</span> א``ר אלעזר מצד הקוצרים ולא בתוך הקוצרים רמז רמז לה שעתידה מלכות בית דוד שתתחלק<span class='tlm-sfr' data-chp='2902' data-rgl='14'> רות ב </span> ויצבט לה קלי ותאכל אמר רבי אלעזר ותאכל בימי דוד ותשבע בימי שלמה ותותר בימי חזקיה ואיכא דאמרי ותאכל בימי דוד ובימי שלמה ותשבע בימי חזקיה ותותר בימי רבי דאמר מר <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>אהוריריה</span> דרבי הוה עתיר משבור מלכא במתניתא תנא ותאכל בעולם הזה ותשבע לימות המשיח ותותר לעתיד לבא: <span class='tlm-sfr' data-chp='1010' data-rgl='16'> ישעיהו י </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>ותחת כבודו</span> יקד יקוד כיקוד אש א``ר יוחנן ותחת כבודו ולא כבודו ממש ר' יוחנן לטעמיה דר' יוחנן קרי למאניה מכבדותי ר``א אומר ותחת כבודו תחת כבודו ממש ר' שמואל בר נחמני אמר תחת כבודו כשריפת בני אהרן מה להלן שריפת נשמה וגוף קיים אף כאן שריפת נשמה וגוף קיים א``ר אחא בר אבא אמר רבי יוחנ


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קיד,א גמרא
pgu: קיד
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מניין לשנוי בגדים מן התורה שנא'<span class='tlm-sfr' data-chp='0306' data-rgl='4'> ויקרא ו </span> ופשט את בגדיו <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>ולבש בגדים אחרים</span> ותנא דבי רבי ישמעאל לימדך תורה דרך ארץ בגדים שבישל בהן קדירה לרבו אל ימזוג בהן כוס לרבו אמר רבי חייא בר אבא אמר רבי יוחנן גנאי הוא לת``ח שיצא במנעלים המטולאים לשוק והא רבי אחא בר חנינא נפיק אמר רבי אחא בריה דרב נחמן בטלאי על גב טלאי ואמר רבי חייא בר אבא אמר ר' יוחנן כל תלמיד חכם שנמצא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>רבב</span> על בגדו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>חייב מיתה</span> שנאמר<span class='tlm-sfr' data-chp='2808' data-rgl='37'> משלי ח </span> כל משנאי אהבו מות אל תקרי משנאי אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>משניאי</span> רבינא אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>רבד איתמר</span> ולא פליגי הא <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>בגלימא</span> הא <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>בלבוש</span>א ואמר רבי חייא בר אבא אמר ר' יוחנן מאי דכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='1020' data-rgl='3'> ישעיהו כ </span> כאשר הלך עבדי ישעיהו ערום ויחף ערום בבגדים בלואים ויחף במנעלים המטולאים <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>תנן התם</span> רבב על המרדע <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>חוצץ</span> רשב``ג אומר עד כאיסר האיטלקי ועל הבגדים מצד אחד אינו חוצץ <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>משני צדדין</span> חוצץ רבי יהודה אומר משום רבי ישמעאל אף מצד אחד חוצץ בעא מיניה רבי שמעון בן לקיש מר' חנינא מרדעת מצד אחד או משני צדדין אמר ליה זו לא שמעתי כיוצא בה שמעתי דתנן רבי יוסי אומר של בנאין מצד אחד ושל בור משני צדדין ולא תהא מרדעת חשובה מבגדו של עם הארץ מאי בנאין אמר רבי יוחנן אלו תלמידי חכמים שעוסקין בבנינו של עולם כל ימיהן ואמר רבי יוחנן איזהו תלמיד חכם שמחזירין לו אבידה בטביעות העין זה <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>המקפיד על חלוקו להופכו</span> ואמר רבי יוחנן איזהו ת``ח שממנין אותו פרנס על הציבור זה ששואלין אותו דבר הלכה <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>בכל מקום</span> ואומר ואפי' במסכת כלה ואמר רבי יוחנן איזהו ת``ח שבני עירו מצווין לעשות לו מלאכתו זה שמניח חפצו ועוסק בחפצי שמים וה``מ <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>למיטרח בריפתיה</span> ואמר רבי יוחנן איזהו תלמיד חכם כל ששואלין אותו הלכה בכל מקום ואומרה למאי נפקא מינה למנוייה פרנס על הציבור אי בחדא מסכתא באתריה אי בכוליה תנויה בריש מתיבתא ר' שמעון ב``ל אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אלו כלים האוליירין</span> הבאין ממדינת הים <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>למימרא דחיורי נינהו</span> והאמר להו רבי ינאי לבניו בני אל תקברוני לא בכלים לבנים ולא בכלים שחורים לבנים <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>שמא לא אזכה</span> ואהיה כחתן בין אבלים שחורים שמא אזכה ואהיה כאבל בין חתנים אלא בכלים האוליירין הבאין ממדינת הים אלמא סומקי נינהו לא קשיא הא ב<span class='tlm-rsh' data-nro='26'>גלימי</span> הא בלבושי:  ר' ישמעאל אומר מקפלין כו':  ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0428' data-rgl='10'> במדבר כח </span> <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>עולת שבת בשבתו</span> לימד על <span class='tlm-rsh' data-nro='27'>חלבי שבת</span> שקריבין ביום הכיפורים יכול אף של יוה``כ בשבת ת``ל בשבתו דברי רבי ישמעאל ר' עקיבא אומר עולת שבת בשבתו לימד על חלבי שבת שקרבים ביו``ט יכול אף ביוה``כ ת``ל בשבתו כשתמצא לומר לדברי רבי ישמעאל <span class='tlm-rsh' data-nro='31'>נדרים ונדבות</span> קריבין ביו``ט וכי איצטריך קרא ליוה``כ לדברי ר``ע נדרים ונדבות אין קרבין ביו``ט וכי איצטריך קרא למישרא ביו``ט אמר ר' זיר


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קיד,ב גמרא
pgu: קיד
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>כי הוינא בבבל</span> הוה אמרי הא דתניא יוה``כ שחל להיות ע``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לא היו <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>תוקעין</span></span> וב<span class='tlm-rsh' data-nro='18'>מוצאי שבת</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>לא היו מבדילין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>דברי הכל היא</span> כי סליקנא להתם אשכחיתיה ליהודה בריה דרבי שמעון בן פזי דיתיב וקאמר ר' עקיבא היא דאי רבי ישמעאל כיון דאמר חלבי שבת קריבין ביום הכיפורים ליתקע כי היכי דליהוי ידעי דחלבי שבת קריבין ביום הכיפורים ואמינא ליה אנא כהנים זריזין הן אמר ליה מר קשישא בריה דרב חסדא לרב אשי מי אמרינן כהנים זריזין הן <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>והתנן</span> שלש להבטיל את העם ממלאכה שלש להבדיל בין קודש לחול <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>כדאמר אביי</span> לשאר עמא דבירושלים הכא נמי לשאר עמא דבירושלים <span class='tlm-rsh' data-nro='11'>וליתקע</span> כי היכי דלידעי דשרי בקניבת ירק מן המנחה ולמעלה אמר רב יוסף <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לפי שאין דוחין שבות להתיר</span> ורב שישא בריה דרב אידי אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>שבות קרובה</span> התירו שבות רחוקה לא התירו ושבות קרובה התירו והתנן יום טוב שחל להיות ערב שבת תוקעין <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ולא מבדילין</span> מוצאי שבת מבדילין <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>ולא תוקעין</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>ואמאי</span> ליתקע כי היכי דלידעי דשרי בשחיטה לאלתר אלא מחוורתא כדרב יוסף אמר רבי זירא אמר רב הונא ואמרי לה אמר רבי אבא אמר רב הונא יוה``כ שחל להיות בשבת <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>אסור בקניבת ירק</span> אמר רב מנא תנא מנין ליוה``כ שחל להיות בשבת שאסור בקניבת ירק תלמוד לומר<span class='tlm-sfr' data-chp='0216' data-rgl='23'> שמות טז </span> שבתון שבות למאי אילימא למלאכה והכתיב<span class='tlm-sfr' data-chp='0220' data-rgl='9'> שמות כ </span> לא תעשה כל מלאכה אלא לאו אקניבת ירק ש``מ אמר רבי חייא בר אבא אמר רבי יוחנן יוה``כ שחל להיות בשבת מותר בקניבת ירק מיתיבי מנין ליוה``כ שחל להיות בשבת שאסור בקניבת ירק ת``ל שבתון שבות למאי אילימא למלאכה והכתיב לא תעשה כל מלאכה אלא לאו בקניבת ירק לא לעולם למלאכה ולעבור עליה בעשה ול``ת תניא כוותיה דרבי יוחנן יוה``כ שחל להיות בשב


id: 2115
lvr: 21
prk: 15
nru: דף קטו,א גמרא
pgu: קטו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>מותר בקניבת ירק</span> <ואמר רבי חייא בר אבא אמר רבי יוחנן יום כיפורים שחל להיות בחול> מפצעין באגוזים ומפרכסין ברימונים מן המנחה ולמעלה מפני עגמת נפש דבי רב יהודה מקנבי כרבא דבי רבה גרדי קארי כיון דחזא דהוו קא מחרפי <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>אמר להו</span> אתא איגרתא ממערבא משמיה דרבי יוחנן דאסיר:
<BR


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קטו,א משנה
pgu: קטו
dfu: א
typ: m
dfh: a
tpu: משנה
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כל כתבי הקדש</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מצילין אותן</span> מפני הדליקה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בין שקורין בהן</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בין שאין קורין בהן</span> אף על פי שכתובים בכל לשון טעונים גניזה ומפני מה אין קורין בהם מפני ביטול בית המדרש


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קטו,א גמרא
pgu: קטו
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  איתמר היו כתובים תרגום או בכל לשון רב הונא אמר אין <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>מצילין אותן</span> מפני הדליקה ורב חסדא אמר מצילין אותן מפני הדליקה <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>אליבא דמאן דאמר ניתנו לקרות בהן</span> דכולי עלמא לא פליגי דמצילין כי פליגי אליבא דמאן דאמר <span class='tlm-rsh' data-nro='13'>לא ניתנו</span> לקרות בהן רב הונא אמר אין מצילין דהא לא ניתנו לקרות בהן רב חסדא אמר מצילין משום בזיון כתבי הקדש תנן <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>כל כתבי הקדש</span> מצילין אותן מפני הדליקה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בין שקורין בהן</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>בין שאין קורין בהן</span> אע``פ שכתובין בכל לשון מאי לאו שקורין בהן נביאים ושאין קורין בהן כתובים אע``פ שכתובין בכל לשון דלא ניתנו לקרות בהן וקתני מצילין ותיובתא דרב הונא אמר לך רב הונא ותסברא <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>אימא סיפא</span> <span class='tlm-rsh' data-nro='9'>טעונין גניזה</span> השתא אצולי מצילינן גניזה מיבעי אלא רב הונא מתרץ לטעמיה ורב חסדא מתרץ לטעמיה רב הונא מתרץ לטעמיה בין שקורין בהם נביאים ובין שאין קורין בהם כתובים במה דברים אמורים שכתובין בלשון הקדש אבל בכל לשון אין מצילין ואפילו הכי גניזה בעו רב חסדא מתרץ לטעמיה בין שקורין בהן נביאים ובין שאין קורין בהן כתובים אע``פ שכתובין בכל לשון נמי מצילין והכי קאמר ומקק שלהן טעונין גניזה מיתיבי היו כתובים תרגום וכל לשון מצילין אותן מפני הדליקה תיובתא דרב הונא אמר לך רב הונא האי תנא סבר ניתנו לקרות בהן ת``ש היו כתובין גיפטית מדית עיברית עילמית יוונית אע``פ שלא ניתנו לקרות בהן מצילין אותן מפני הדליקה תיובתא דרב הונא אמר לך רב הונא תנאי היא דתניא היו כתובין תרגום ובכל לשון מצילין אותן מפני הדליקה ר' יוסי אומר אין מצילין אותן מפני הדליקה אמר ר' יוסי מעשה ב<span class='tlm-rsh' data-nro='19'>אבא חלפתא</span> שהלך אצל <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>רבן גמליאל בריבי</span> לטבריא ומצאו שהי' יושב על שלחנו של <יוחנן הנזוף> [ר' יוחנן בן ניזוף] ובידו ספר איוב תרגום והוא קורא בו אמר לו זכור אני ב<span class='tlm-rsh' data-nro='21'>רבן גמליאל אבי אביך</span> שהיה עומד ע``ג מעלה בהר הבית והביאו לפניו ספר איוב תרגום ואמר לבנאי שקעהו תחת ה<span class='tlm-rsh' data-nro='23'>נדבך</span> אף הוא צוה עליו וגנזו ר' יוסי ברבי יהודה אומר עריבה של טיט כפו עליו אמר רבי שתי תשובות בדבר חדא וכי <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>טיט בהר הבית מנין</span> ועוד וכי מותר לאבדן ביד אלא מניחן במקום <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>התורפה</span> והן מרקיבין מאליהן מאן תנא


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קטו,ב גמרא
pgu: קטו
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אילימא תנא קמא דרבי יוסי ו<span class='tlm-rsh' data-nro='1'>דילמא</span> בהא קמיפלגי מר סבר ניתנו לקרות בהן ומר סבר לא ניתנו לקרות בהן אלא רבי יוסי ותנא דגיפטית ת``ר <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>הברכות</span> והקמיעין אע``פ שיש בהן אותיות של שם <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>ומעניינות הרבה</span> שבתורה אין מצילין אותן מפני הדליקה אלא נשרפים במקומן [הן ואזכרותיהן] מכאן אמרו כותבי ברכות <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>כשורפי תורה</span> מעשה באחד שהיה כותב בצידן באו והודיעו את רבי ישמעאל והלך רבי ישמעאל <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>לבודקו</span> כשהיה עולה בסולם הרגיש בו נטל <span class='tlm-rsh' data-nro='7'>טומוס</span> של ברכות ושקען בספל של מים ובלשון הזה אמר לו רבי ישמעאל גדול עונש האחרון מן הראשון בעא מיניה ריש גלותא מרבה בר רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>היו כתובין</span> בסם ובסיקרא בקומוס ובקנקנתום בלשון הקדש מצילין אותן מפני הדליקה או אין מצילין תיבעי למ``ד מצילין תיבעי למ``ד אין מצילין תיבעי למ``ד אין מצילין הני מילי היכא דכתיבי תרגום ובכל לשון אבל הכא דכתיבי בלשון הקדש מצילין או דילמא אפילו למ``ד מצילין ה``מ היכא דכתיבי בדיו דמיקיים אבל הכא כיון <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>דלא מיקיים</span> לא א``ל אין מצילין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='11'>הא רב המנונא תנא</span> מצילין אמר ליה אי תניא תניא <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>מאי תניא</span> אמר רב אשי כדתניא אין בין ספרים למגילה אלא שהספרים נכתבים בכל לשון ומגילה עד שתהא כתובה אשורית על הספר ובדיו בעא מיניה רב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>בר חלוב</span> מרב נחמן ס``ת שאין בו <span class='tlm-rsh' data-nro='17'>ללקט</span> שמונים וחמש אותיות כגון פרשת<span class='tlm-sfr' data-chp='0410' data-rgl='35'> במדבר י </span> ויהי בנסוע הארון מצילין אותה מפני הדליקה או אין מצילין א``ל ותיבעי לך פרשת ויהי בנסוע הארון גופה היכא דחסר פרשת ויהי בנסוע לא קמיבעיא לי דכיון דאית ביה הזכרות אע``ג דלית ביה שמונים וחמש אותיות מצילין כי קא מיבעיא לי ס``ת שאין בו ללקט מאי א``ל אין מצילין איתיביה תרגום שכתבו מקרא ומקרא שכתבו תרגום ו<span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כתב עברית</span> מצילין מפני הדליקה ואצ``ל תרגום שבעזרא ושבדניאל ושבתורה <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>תרגום שבתורה</span> מאי ניהו<span class='tlm-sfr' data-chp='0131' data-rgl='47'> בראשית לא </span> יגר שהדותא ואף על גב דלית בה שמונים וחמש אותיות כי תניא ההיא <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>להשלים</span> איבעיא להו הני שמונים וחמש אותיות מכונסות או מפוזרות רב הונא אמר מכונסות רב חסדא אמר אפילו מפוזרות מיתיבי ס``ת שבלה אם יש בו ללקט שמונים וחמש אותיות <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>כגון פרשת ויהי בנסוע הארון</span> מצילין ואם לאו אין מצילין <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>תיובתא דרב הונא</span> תרגמה רב חסדא אליבא דרב הונא <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>בתיבות</span> ת``ר<span class='tlm-sfr' data-chp='0410' data-rgl='35'> במדבר י </span> ויהי בנסוע הארון ויאמר משה פרשה זו עשה לה הקב``ה סימניות מ<span class='tlm-rsh' data-nro='28'>למעלה ולמטה</span> לומ


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קטז,א גמרא
pgu: קטז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>שאין זה מקומה</span> ר' אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='1'>לא מן השם הוא זה</span> אלא מפני שספר חשוב הוא בפני עצמו כמאן אזלא הא דא``ר שמואל בר נחמן א``ר יונתן<span class='tlm-sfr' data-chp='2809' data-rgl='1'> משלי ט </span> חצבה עמודיה שבעה אלו שבעה ספרי תורה כמאן כר' מאן תנא דפליג עליה דר' רשב``ג הוא דתניא רשב``ג אומר <span class='tlm-rsh' data-nro='3'>עתידה פרשה זו</span> שתיעקר מכאן ותכתב במקומה ולמה כתבה כאן כדי להפסיק בין פורענות ראשונה לפורענות שנייה פורענות שנייה מאי היא<span class='tlm-sfr' data-chp='0411' data-rgl='1'> במדבר יא </span> ויהי העם כמתאוננים פורענות ראשונה<span class='tlm-sfr' data-chp='0410' data-rgl='33'> במדבר י </span> ויסעו מהר ה' וא``ר חמא בר' חנינא שסרו <span class='tlm-rsh' data-nro='4'>מאחרי ה'</span> והיכן מקומה אמר רב אשי בדגלים איבעיא להו <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>הגליונין</span> של ס``ת מצילין אותן מפני הדליקה או אין מצילין אותן מפני הדליקה ת``ש ס``ת שבלה אם יש בו ללקט שמונים וחמש אותיות כגון פרשת ויהי בנסוע הארון מצילין ואם לאו אין מצילין ואמאי תיפוק ליה משום גליון דידיה <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>בלה שאני</span> ת``ש ס``ת שנמחק אם יש בו ללקט שמונים וחמש אותיות כגון פרשת ויהי בנסוע הארון מצילין ואם לאו אין מצילין ואמאי תיפוק ליה משום גיליון דידיה <span class='tlm-rsh' data-nro='8'>מקום הכתב</span> לא קמיבעיא לי דכי קדוש אגב כתב הוא דקדוש אזל כתב אזלא לה קדושתיה כי קמיבעיא לי של מעלה ושל מטה שבין פרשה לפרשה שבין דף לדף שבתחלת הספר שבסוף הספר ותיפוק ליה משום ההוא דגייז ושדי ת``ש הגליונין של מעלה ושל מטה שבין פרשה לפרשה שבין דף לדף שבתחלת הספר שבסוף הספר מטמאין את הידים דילמא אגב ספר תורה שאני תא שמע הגיליונין ו<span class='tlm-rsh' data-nro='15'>ספרי מינין</span> אין מצילין אותן מפני הדליקה אלא נשרפין במקומן הן ואזכרותיהן מאי לאו גליונין דספר תורה לא גליונין דספרי מינין השתא ספרי מינין גופייהו אין מצילין גליונין מבעיא הכי קאמר וספרי מינין הרי הן כגליונים גופא הגליונים וספרי מינין אין מצילין אותם מפני הדליקה רבי יוסי אומר בחול <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>קודר</span> את האזכרות שבהן וגונזן והשאר שורפן א``ר טרפון אקפח את בני שאם יבאו לידי שאני אשרוף אותם ואת האזכרות שבהן שאפי' אדם רודף אחריו להורגו ונחש רץ להכישו נכנס לבית ע``ז ואין נכנס לבתיהן של אלו <span class='tlm-rsh' data-nro='20'>שהללו</span> מכירין וכופרין והללו אין מכירין וכופרין ועליהן הכתוב אומר<span class='tlm-sfr' data-chp='1057' data-rgl=''> ישעיהו נז </span> [ו]אחר הדלת והמזוזה שמת זכרונך א``ר ישמעאל ק``ו ומה לעשות שלום בין איש לאשתו אמרה תורה שמי שנכתב בקדושה ימחה על המים הללו שמטילין קנאה ואיבה ותחרות בין ישראל לאביהן שבשמים על אחת כמה וכמה ועליהם אמר דוד<span class='tlm-sfr' data-chp='26d9' data-rgl='21'> תהילים קלט </span> הלא משנאיך ה' אשנא ובתקוממיך אתקוטט תכלית שנאה שנאתים לאויבים היו לי וכשם שאין מצילין אותן מפני הדליקה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>כך אין מצילין אותן</span> לא מן המפולת ולא מן המים ולא מדבר המאבדן בעי מיניה יוסף בר חנין מר' אבהו הני ספרי <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>דבי אבידן</span> מצילין אותן מפני הדליקה או אין מצילין <span class='tlm-rsh' data-nro='24'>אין ולא</span>ו ורפיא בידיה רב לא אזיל לבי אבידן וכ``ש <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לבי נצרפי</span> שמואל לבי נצרפי לא אזיל לבי אבידן אזיל אמרו ליה לרבא מ``ט לא אתית לבי אבידן אמר להו דיקלא פלניא איכא באורחא וקשי לי ניעקריה דוכתיה קשי לי מר בר יוסף אמר אנא <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>מינייהו אנא</span> ולא מסתפינא מינייהו זימנא חדא אזיל בעו לסכוניה {רבי מאיר קרי ליה און גליון רבי יוחנן קרי ליה עון גליון} אימא שלום דביתהו דרבי אליעזר אחתיה דרבן גמליאל הואי הוה ההוא <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>פילוסופא</span> בשבבותי


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קטז,ב גמרא
pgu: קטז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  <span class='tlm-rsh' data-nro='0'>דהוה שקיל שמא דלא מקבל שוחדא</span> בעו לאחוכי ביה אעיילא ליה שרגא דדהבא ואזול לקמיה אמרה ליה בעינא דניפלגי לי בנכסי דבי נשי אמר להו פלוגו א``ל כתיב לן במקום ברא ברתא לא תירות א``ל מן יומא דגליתון מארעכון איתנטלית אורייתא דמשה ואיתיהיבת <ספרא אחריתי> {עוון גליון} וכתיב ביה ברא וברתא כחדא ירתון למחר הדר עייל ליה איהו חמרא לובא אמר להו <span class='tlm-rsh' data-nro='2'>שפילית</span> לסיפיה <דספרא> {דעוון גליון} וכתב ביה אנא לא למיפחת מן אורייתא דמשה אתיתי [ולא] לאוספי על אורייתא דמשה אתיתי וכתיב ביה במקום ברא ברתא לא תירות אמרה ליה נהור נהוריך כשרגא א``ל רבן גמליאל אתא חמרא ובטש לשרגא:  ומפני מה אין קורין כו':  אמר רב לא שנו אלא <span class='tlm-rsh' data-nro='5'>בזמן בית המדרש</span> אבל שלא בזמן בהמ``ד קורין <span class='tlm-rsh' data-nro='10'>ושמואל</span> אמר אפילו <span class='tlm-rsh' data-nro='6'>שלא בזמן בית המדרש</span> אין קורין איני והא נהרדעא אתריה דשמואל הוה ובנהרדעא פסקי סידרא בכתובים במנחתא דשבתא אלא אי איתמר הכי איתמר אמר רב לא שנו אלא במקום בהמ``ד אבל שלא במקום בהמ``ד קורין ושמואל אמר בין במקום בהמ``ד בין שלא במקום בהמ``ד בזמן בהמ``ד אין קורין שלא בזמן בית המדרש קורין ואזדא שמואל לטעמיה דבנהרדעא פסקי סידרא דכתובים במנחתא דשבתא רב אשי אמר לעולם כדאמרן מעיקרא ושמואל כרבי נחמיה דתניא אע``פ שאמרו כתבי הקדש אין קורין בהן אבל <span class='tlm-rsh' data-nro='12'>שונין בהן</span> ודורשין בהן נצרך לפסוק מביא ורואה בו א``ר נחמיה מפני מה אמרו כתבי הקדש אין קורין בהן כדי שיאמרו בכתבי הקדש אין קורין וכ``ש ב<span class='tlm-rsh' data-nro='13'>שטרי הדיוטות</span>


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קטז,ב משנה
pgu: קטז
dfu: ב
typ: m
dfh: b
tpu: משנה
htm:
  מצילין תיק הספר עם הספר ותיק התפילין עם התפילין ואע``פ שיש בתוכן מעות ולהיכן מצילין אותן למבוי שאינו מפולש בן בתירא אומר אף למפולש


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קטז,ב גמרא
pgu: קטז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  ת``ר ארבעה עשר שחל להיות בשבת מפשיטין את הפסח <span class='tlm-rsh' data-nro='14'>עד החזה</span> דברי רבי ישמעאל בנו של רבי יוחנן בן ברוקה וחכ``א מפשיטין את כולו בשלמא לרבי ישמעאל בנו של רבי יוחנן בן ברוקה דהא איתעביד ליה צורך גבוה אלא לרבנן מ``ט אמר רבה בר בר חנה א``ר יוחנן דאמר קרא<span class='tlm-sfr' data-chp='2816' data-rgl='4'> משלי טז </span> כל פעל ה' <span class='tlm-rsh' data-nro='15'>למענהו</span> ו<span class='tlm-rsh' data-nro='27'>הכא</span> מאי למענהו איכא רב יוסף אמר <span class='tlm-rsh' data-nro='16'>שלא יסריח</span> רבא אמר שלא יהו קדשי שמים מוטלין כנבלה מאי בינייהו איכא בינייהו דמנח אפתורא דדהבא אי נמי <span class='tlm-rsh' data-nro='18'>יומא דאסתנא</span> ורבי ישמעאל בנו של רבי יוחנן בן ברוקה האי פעל ה' למענהו מאי עביד ליה שלא יוציא את האימורין <span class='tlm-rsh' data-nro='19'>קודם הפשטת העור</span> מ``ט אמר רב הונא בריה דרב נתן <span class='tlm-rsh' data-nro='21'>משום נימין</span> אמר רב חסדא אמר מר עוקבא מאי אהדרו ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='22'>חברייא</span> לרבי ישמעאל בנו של רבי יוחנן בן ברוקה הכי קאמרי ליה <span class='tlm-rsh' data-nro='23'>אם מצילין</span> תיק הספר עם הספר <span class='tlm-rsh' data-nro='25'>לא נפשיט את הפסח</span> מעורו מי דמי <span class='tlm-rsh' data-nro='26'>התם</span> טלטול הכא מלאכה אמר רב אשי <span class='tlm-rsh' data-nro='28'>בתרתי פליגי</span> פליגי בטלטול ופליגי במלאכה <span class='tlm-rsh' data-nro='29'>והכי קאמרי ליה</span> אם מצילין תיק הספר עם הספר לא נטלטל עור אגב בש


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קיז,א גמרא
pgu: קיז
dfu: א
typ: g
dfh: a
tpu: גמרא
htm:
  מי דמי התם נעשה בסיס לדבר המותר הכא נעשה בסיס לדבר האסור אלא הכי קאמרי ליה אם מצילין תיק של ספר עם הספר ואע``פ שיש בתוכו מעות לא נטלטל עור אגב בשר מי דמי התם נעשה בסיס לדבר האסור ולדבר המותר הכא כולו נעשה בסיס לדבר האסור אלא הכי קאמרי ליה אם מביאין תיק שיש בתוכו מעות מעלמא להציל בו ספר תורה לא נטלטל עור אגב בשר והיא גופה מנלן אילימא דמדהיכא דאית ביה לא שדי להו איתויי נמי מייתינן מי דמי התם אדהכי והכי נפלה דליקה הכא אדהכא והכי לישדינן אלא אמר מר בר רב אשי לעולם כדאמרינן מעיקרא ודקא קשיא לך הכא טלטול והכא מלאכה כגון דלא קבעי ליה לעור והא אביי ורבא דאמרי תרוייהו מודה ר``ש בפסיק רישיה ולא ימות דשקיל ליה בברזי:  ולהיכן מצילין אותן וכו':  היכי דמי מפולש היכי דמי שאינו מפולש אמר רב חסדא שלש מחיצות ושני לחיין זהו מבוי שאינו מפולש ג' מחיצות ולחי אחד זהו מבוי המפולש ותרוייהו אליבא דרבי אליעזר דתנן הכשר מבוי ב``ש אומרים לחי וקורה וב``ה אומרים או לחי או קורה ר' אליעזר אומר שני לחיים א``ל רבה ג' מחיצות ולחי אחד מפולש קרית ליה ועוד לרבנן נציל לתוכו אוכלין ומשקין אלא אמר רבה שתי מחיצות ושני לחיין זהו מבוי שאינו מפולש שתי מחיצות ולחי אחד זהו מבוי המפולש ותרוייהו אליבא דרבי יהודה דתניא יתר על כן אמר ר' יהודה מי שיש לו שני בתים בשני צדי ר``ה עושה לחי מיכן ולחי מיכן או קורה מיכן וקורה מיכן ונושא ונותן באמצע אמרו לו אין מערבין רה``ר בכך א``ל אביי לדידך נמי לרבנן נציל לתוכו אוכלין ומשקי


id: 2116
lvr: 21
prk: 16
nru: דף קיז,ב גמרא
pgu: קיז
dfu: ב
typ: g
dfh: b
tpu: גמרא
htm:
  אלא אמר רב אשי שלש מחיצות ולחי אחד זה מבוי שאינו מפולש ג' מחיצות בלא לחי זהו מבוי המפולש ואפילו לרבי אליעזר דאמר בעינן לחיים הני מילי לאוכלין ומשקין אבל לספר תורה בחד לחי סגי


