# daat

autr: עזרא
trm: וירד ה'
id: 0219
nru: כ
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
עתה אומר כלל</b>, שישען לבך עליו עד שאגיע בע'ה בפרשה כי תשא, כי שם אבאר לך דברים עמוקים באר היטב. <br>
דע כי נשמת האדם עליונה ונכבדת והיא מהעולם אמצעי. והגוף מהעולם השפל ואין מדבר בעולם השפל רק אדם לבדו. גם שומע הוא האדם שהמדבר אליו הוא רוצה להבינו, מה שיש בלבו ולא יוכל המשכיל לחדש לשון, רק הידוע הנמצא וכל הלשונות בנויות על מתכונת דמות אדם שהוא מורכב מהנשמה שאינה גוף ומגוף שהוא מורכב מד' שרשים. <br>
והנה כאשר ידבר האדם לאדם בדברי אדם בלשון שהוא יודע יבין דבריו. ודמותם במתכונתם ואם רצה לדבר על שפלים מבני אדם יצטרך להגביה מעלתם ולשומם כדמות בני אדם, עד שיבין השומע, ע'כ <b><span id='katom'>שמו ראש לארץ. וראש לעפרות תבל.</span></b> <br>
ופה <b><span id='katom'>ותפתח הארץ את פיה.</span></b> <b><span id='katom'>גם ירך בירכתי הארץ.</span></b> <br>
ואמר: <b><span id='katom'>יד הירדן. בלב ים.</span></b> ורבים ככה, והנה הכל בדברי משל כי אין לים לב. <br>
<br>
<b>ועוד</b>: כי ישימו אבר מן הגוף כדמות כל הגוף. ואמר: <b><span id='katom'>מות וחיים ביד לשון </span></b>ורבים ככה. <br>
וכאשר יבקש האדם לדבר על נכבדים ממנו שהם מהעולם העליון, מוריד מעלתם עד שידמה לאדם כאילו הם דמות אדם, כדי שיבין השומע. <br>
אמר: <b><span id='katom'>והאיש גבריאל</span></b> <b><span id='katom'>וזרעותיו ומרגלותיו. <br>
וקול דבריו כקול המון.</span></b> והדרך הזאת תפשו בעליון העליונים. <br>
אמר: <b><span id='katom'>וכובע ישועה בראשו. <br>
כי פי ה' דבר. <br>
עיני ה' אל צדיקים ואזניו אל שועתם. <br>
פני ה' בעושי רע. <br>
ותחת רגליו. </span></b><br>
ועל זה הדרך <b><span id='pink'>וירד ה'.</span></b> <b><span id='katom'>ויעל אלוהים</span></b> כי הכל מלא כבודו. <br>
ובפרשת כי תשא אתן לך משל שתוכל להבין טעם הירידה והעליה.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ויקרא</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
שקראו השם כדי שיראו ישראל גודל מעלת משה שהגיע לראש ההר ששם הכבוד. ודבריו ישמעהו מתוך האש שיש שם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: רד העד בעם פן יהרסו
id: 0219
nru: כא
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>כל אחד מקום מעמדו. והם חושבים כי לכבודי יעשו כן, מרוב תאותם לראות כבודי, ע'כ אמר משה: <b><span id='pink'>לראות.</span></b> <br>
<br>
<b><span id='pink'>ומלת בעם -<br>
</span></b>מושכת אחרת. <br>
וכן הוא: <b><span id='katom'>ונפל ממנו עם רב.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וגם
id: 0219
nru: כב
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>הם הבכורים, אע'פ שהם קדושים ככתוב: <b><span id='katom'>קדש לי כל בכור</span></b> יוסיפו להתקדש עוד במחשבתם.<br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>הנגשים אל ה' –</span></b><br>
שהם בתחלת הגבול. <br>
או טעמו שהם הקריבו עולות על המזבח שבנה משה בחלישת עמלק, גם הם יקריבו במזבח הברית שבנה ותקן משה בתחתית ההר, ששם עמדו כל ישראל לשמוע קול השם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר לא יוכל העם לעלות
id: 0219
nru: כג
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי שנים רבות חשב בזה הפסוק ולא ידע טעמו עד שראה בספר מוסרי מלכי פרס שאין רשות לשליח לומר למלך עשיתי שליחותך עד שיצונו לעשות <br>
</blockquote><b>דבר אחר: <br>
</b><blockquote>אז יאמר לו. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי:</b> <br>
בעבור שאמר לו השם <b><span id='pink'>פן יהרסו אל ה' לראות</span></b>, לא ידע משה אם צריך להזהירם שלא יראו כי כבר הזהירם על הגבול שלא יעברו, אז אמר לו השם: <b><span id='pink'>לך רד</span></b> כאשר צויתיך שתעיד בהם. כי היו צריכין ישראל שיעיד בהם שנית.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועלית אתה ואהרן עמך
id: 0219
nru: כד
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>למעלה מעט מהגבול שלא ירחק מישראל. כי עתידים הם לומר לך ככלות השם לדבר עשרת הדברים, <b><span id='katom'>דבר אתה עמנו ונשמעה.</span></b> והנני משיב לו על שאלתו, כי לא אמר לו שיזהירם שלא יראו אותו, אך שלא יעברו הגבול. כי הם צריכים שיזהירם הוא בשעת מעשה, שישמעו וישמרו נפשם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידבר אלהים
id: 0220
nru: א
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 20
htm:
</b>יש שאלות קשות בפרשה הזאת.<br>
<b>אמרו רבים:</b> <br>
כי השנים הדברים לבדם אמר השם. ועדותם שכתוב בדבור <b>ראשון:</b> <b><span id='pink'>אנכי ה' אלוהיך.</span></b> <br>
<b>ובשניה</b> כי: <b><span id='pink'>אנכי ה' אלוהיך אל קנא.</span></b> <br>
<b>ובשלישי</b> כתוב: <b><span id='pink'>את שם ה' אלהיך.</span></b> גם: <b><span id='pink'>את אשר ישא את שמו לשוא. </span></b>ולא אמר שמי. <br>
<b>וברביעי:</b> <b><span id='pink'>כי ששת ימים עשה ה' וגו' על כן ברך ה'.</span></b> <br>
<b>ובחמישי</b> אמר: <b><span id='pink'>אשר ה' אלוהיך נותן לך.</span></b> <br>
<br>
<span id='red'>ויש לשאול איך יספר דבור אנכי בעשרת הדברים, כי הוא המצוה והנה איננו מצוות עשה ולא מצוות לא תעשה?<br>
</span><br>
ושאלות קשות מאלה והנה אנחנו קראנו זו הפרשה שהיא פרשת וישמע יתרו ראשונה ופרשת ואתחנן שניה. והנה ראינו כי מתחלת אנכי ועד סוף את אשר ישא את שמו לשוא, אין שנוי בין שתי הפרשיות. ומתחלת זכור עד סוף עשרת הדברים שנוי בכל מקום. <br>
<b>בראשונה</b> זכור <br>
<b>ובשנית</b> שמור. <br>
<br>
גם שם <b>באחרונה</b> תוספת <b><span id='katom'>כאשר צוך ה' אלהיך.</span></b> <br>
<b>בראשונה</b> <b><span id='pink'>ובהמתך.</span></b> <br>
<b>ובשניה </b>תוספת <b><span id='katom'>ושורך וחמרך.</span></b> <br>
<br>
והקשה מכל אלה כי <b>בראשונה </b>כתוב טעם שבת: <b><span id='pink'>כי ששת ימים עשה ה' את השמים ואת הארץ.</span></b> <br>
ואמר עוד: <b><span id='pink'>על כן ברך ה' את יום השבת. </span></b><br>
ואלה הפסוקים אינם כתובים <b>בשנית,</b> רק טעם אחר: <b><span id='katom'>וזכרת כי עבד היית בארץ מצרים. <br>
</span></b>ואמר <b>באחרונה:</b> <b><span id='katom'>על כן צוך ה' אלוהיך לעשות את יום השבת. <br>
<br>
</span>בראשונה</b> כתוב שכר כבוד אב ואם שהוא: <b><span id='pink'>למען יאריכון ימיך.</span></b> <br>
וכן <b>בשניה,</b> רק הוסיף: <b><span id='katom'>ולמען ייטב לך</span></b>. <br>
גם הוסיף בכבוד אב ואם. <b><span id='katom'>כאשר צוך ה' אלהיך.</span></b> <br>
<br>
<b>בראשונה</b> כתוב<b><span id='pink'>: לא תרצח לא תנאף לא תגנוב ולא תענה.</span></b> <br>
<b>בשניה </b>כתוב: <b><span id='katom'>לא תרצח ולא תנאף ולא תגנוב ולא תענה.</span></b> <br>
<br>
<b>בראשונה</b> כתוב: <b><span id='pink'>עד שקר.</span></b> <br>
<b>ובשנית:</b> <b><span id='katom'>עד שוא.</span></b> <br>
<br>
<b>בראשונה</b> כתוב: <b><span id='pink'>לא תחמוד בית רעך לא תחמוד אשת רעך.</span></b> <br>
<b>ובשנית:</b> <b><span id='katom'>ולא תחמוד אשת רעך ולא תתאוה בית רעך.</span></b> <br>
<br>
<b>בראשונה</b> אין כתוב <b>שדהו</b> <br>
<b>ובשנית</b> כתוב: <b><span id='katom'>שדהו.</span></b> <br>
<br>
<b>בראשונה: <span id='pink'>עבדו ואמתו</span></b> קודם <b><span id='pink'>שורו וחמורו. </span></b><br>
<b>ובשנית:</b> <b><span id='katom'>שורו וחמורו</span></b> לפני <b><span id='katom'>עבדו ואמתו. </span></b><br>
<br>
<b>בראשונה </b>כתוב<b><span id='pink'>: וידבר אלוהים את כל הדברים האלה לאמר.</span></b> <br>
<b>ובשנית <span id='katom'>את הדברים האלה דבר ה' אל כל קהלכם.</span></b> <br>
<br>
וכאשר חפשנו בדברי חז'ל מה אמרו על ככה, מצאנו שאמרו: <br>
<blockquote>זכור ושמור בדבור אחד נאמרו. <br>
</blockquote>וזה הדבר קשה מכל הקושיות שהיו לנו כאשר אפרש. <br>
<br>
וחלילה חלילה שאומר שלא דברו נכונה, כי דעתנו נקלה כנגד דעתם. רק אנשי דורינו יחשבו כי דבריהם כמשמעם ואיננו כן כאשר אפרש בסוף אחר שאזכיר הקושיות. <br>
ובאחרונה אפרש הדרך הישרה להסיר כל הקושיות והשאלות שבפרשה הזאת. ולא יתכן שיאמר זכור ושמור בבת אחת, רק במעשה נס. <br>
<br>
והנה נודה כי גם כאן יש לשאול: <br>
<span id='red'>למה לא נכתב בראשונה זכור ושמור וג'כ בשנית?<br>
</span>והנה מה נעשה באותם הפסוקים אם נאמרו בבת אחת, כמו זכור ושמור, למה לא הזכירו זה חז'ל?! <br>
כי יותר יש לתמוה: <br>
<span id='red'>איך נאמרו במעשה נס פסוקים רבים בבת אחת ואין טעמם שוה, כמו שתי מלות שטעמם אחד ושוה שתהיינה נאמרות בבת אחת? <br>
<br>
ואיך יאמר השם כאשר צוך ה' אלהיך? <br>
</span><br>
<b>ועוד</b>: <span id='red'>מתי ציווה לפני זה המעמד על כבוד אב ואם?</span> <br>
<br>
<span id='red'>והנה אין כתוב בראשונה למען ייטב לך. אם כן אמר זה ולא אמר זה ואיך יאמר לא תנאף בוי'ו וגם לא תחמוד בית רעך ובשנית לא תחמוד אשת רעך? <br>
</span><br>
<b>ועוד: </b><span id='red'>איך יאמר עבדו ואמתו ואח'כ שורו וחמורו. ויאמר בבת אחת הפך הדבר?</span> <br>
<br>
ואין הדעת סובלת כל אלה הדברים והקשה מכל מה שהזכרתי כי כל פלא שנעשה על ידי משה, יש למקצתו דמיון <b>והמשכיל יבין</b>. <br>
<br>
והנה זה הדבר הפלא ופלא שהשם דבר זכור ושמור בבת אחת והיה ראוי להיות זה כתוב ומפורש בתורה יותר מכל האותות והמופתים שנכתבו. ואם אמרנו אין דיבור השם כדיבור כל אדם, הנה איך הבינו ישראל דבור השם, כי האדם אם ישמע זכור ושמור בבת אחת לא יבין לא זה ולא זה ואפילו מלה אחת. כמו זכור אם לא ישמע הזי'ן לפני הכ'ף והרי'ש לא יבין מה דבר המדבר. <br>
והנה ידענו כי הרגשת העין נכבדת מהרגשת האזן. כי ידענו בראיות גמורות כי רגע הראות הברק לעין הוא רגע הרעם רק העין ראתה מרחוק והאויר מביא הקול אל האזן. והליכתו לאט ולא יגיע אל האזן רק אחר עבור הרגע והאותיות שהאדם מדבר בם דמותם נכתב באויר על דרך מוצאם מהחמשה מקומות, לא על דרך המכתב שהוא ביד בן אדם. והנה כל אות הזי'ן נכנס באוזן קודם כ'ף וי'ו רי'ש. והנה אם נאמר פלא היה, שנאמר: זכור ושמור בבת אחת. איך תשמע האזן?! <br>
ואם נאמר גם פלא היה שתשמע האזן שתי מלות בבת אחת שלא כמנהג לשמוע שתי אותיות, למה לא הזכירו זה חכמים ז'ל שהוא כבד מן הדבור בבת אחת?! <br>
ומה נעשה בקושיות הנשארות משנוי הפסוקים שאין טעמם אחד כמו זכור ושמור והכתוב בשנייה ולא בראשונה. גם איך נתקן לא תחמוד בית רעך עם ולא תחמוד אשת רעך. גם ההפוכים. ולא אוכל לפרש לך כל אלה עד שאפרש לך מוסר דרך לשון הקדש. והשם הוא עדי ויודע סודי כי לולי שהוצרכתי לפרש אלה הקושיות הייתי מחריש ולפני שאפרש אתקן דברי חז'ל.<br>
<br>
<b>אמר אברהם המחבר:</b> <br>
משפט אנשי לה'ק פעם יבארו דבורם באר היטב ופעם יאמרו הצורך במלות קצרות שיוכל השומע להבין טעמם. ודע כי המלות הם כגופות והטעמים הם כנשמות והגוף לנשמה כמו כלי. ע'כ משפט כל החכמים בכל לשון שישמרו הטעמים ואינם חוששים משנוי המלות אחר שהם שוות בטעמן. והנה אתן לך דמיונות: <br>
אמר ה' לקין: ארור <b><span id='katom'>אתה מן האדמה. כי תעבוד את האדמה לא תוסף תת כחה לך נע ונד תהיה בארץ.</span></b> <br>
וקין אמר: <b><span id='katom'>הן גרשת אותי היום מעל פני האדמה.</span></b> <br>
ומי הוא שאין לו לב שיחשוב כי הטעם אינו שוה בעבור שנוי המלות. <br>
<br>
והנה אמר אליעזר: <b><span id='katom'>הגמיאיני נא.</span></b> <br>
והוא אמר: <b><span id='katom'>ואומר אליה השקיני נא.</span></b> <br>
<br>
אמר משה: <b><span id='katom'>בכור השבי אשר בבית הבור.</span></b> <br>
וכתוב: <b><span id='katom'>בכור השפחה אשר אחר הרחים.</span></b> <br>
<br>
ומשה הזכיר התפילה במשנה תורה שהתפלל על ישראל בעבור העגל, ואינו דומה לתפילה הנזכרת בפרשת כי תשא ,למי שאין לו לב להבין והכלל כל דבר שנוי כמו חלום פרעה ונבוכדנצר. ואחרים רבים תמצא מלות שונות. רק הטעם שוה. וכאשר אמרתי לך שפעם יאחזו דרך קצרה ופעם ארוכה. כך יעשו פעמים להוסיף אות משרת או לגרוע אותו. והדבר שוה. <br>
<br>
אמר השם: <b><span id='katom'>ותכלת וארגמן.</span></b> <br>
ומשה אמר: <b><span id='katom'>תכלת וארגמן.</span></b> <br>
<br>
אמר השם: <b><span id='katom'>אבני שהם. </span></b><br>
ומשה אמר: <b><span id='katom'>ואבני שהם.</span></b> <br>
וכאלה רבים ושניהם נכונים, כי הכתוב בלא וי'ו אחז דרך קצרה ולא יזיק. גם הכתוב בוי'ו לא יזיק בעבור שהוסיף לבאר. והנה הוי'ו שהיא נראית במבטא הפה אין אדם מבקש לו טעם למה נגרע ולמה נכתב ולמה נוסף. כי זה וזה נכון. והנה על הנראה שיבוטא בו לא יבקש עליו בכתב טעם. א'כ למה נבקש טעם בנח הנעלם שלא יבוטא בו. כמו מלת <b>לעולם </b>למה נכתב מלא או למה חסר. והנה בני הדור יבקשו טעם למלא גם לחסר. ואילו היו מבקשים טעם לאחד מהם. או שהמנהג היה לכתוב הכל על דרך א' הייתי מחריש. <br>
<br>
<b>והנה אתן לך משל: <br>
</b>אמר לי אדם אחד כתוב לרעי וזה כתוב: אני פלוני אוהבך לעולם. וכתבתי פלני בלא וי'ו. אהבך גם כן בלא וי'ו. לעלם חסר. ובא ראובן ושאלני למה כתבת חסרים?! <br>
ואני אין לי צורך לכתוב רק מה שאמר לי. ואין לי חפץ להיותם מלאים או חסרים אולי יבא לוי ויודיעני איך אכתוב. ולא ארצה להאריך רק המשכיל יבין ועתה אפרש לך השאלות הנזכרות. <br>
<br>
דע כי עשרת הדברים כאשר הם כתובים בפרשה הזאת השם אמרם כלם. כי כתוב: <b><span id='pink'>וידבר אלוהים את כל הדברים האלה לאמר. </span></b>ותחלתם <b><span id='pink'>אנכי </span></b>וסופם <b><span id='pink'>וכל אשר לרעך.</span></b> <br>
<br>
וגם משה אמר כאשר הזכיר עשרת הדברים בשנית. <b><span id='katom'>את הדברים האלה דבר ה' אל כל קהלכם</span></b> ואין הפסק ביניהם. <br>
<br>
<b>ועוד</b>: כאשר נכתבו כולם באצבע אלהים. כן אמרם השם כולם. והעדות שהביאו שהכתוב בדבור השלישי והרביעי והחמישי אינו על דרך המדבר. יש להשיב אחרי שקבלת זה השם להיות לך לאלהים, על כן אמר: <b><span id='pink'>לא תשא את שם ה' אלוהיך לשוא.</span></b> <br>
גם <b><span id='pink'>כי ששת ימים עשה ה'.</span></b> <br>
<br>
ועוד: כי משפט אנשי לשון הקדש לדבר ככה. <br>
כתוב: <b><span id='katom'>לא ילין חלב חגי</span></b> ואחריו כתוב: <b><span id='katom'>תביא בית ה' אלהיך</span></b>. ורבים כאלה. <br>
והאומרים כי דבור <b><span id='pink'>אנכי</span></b> אינו מעשרת הדברים בזה נחלקו. <br>
<b><br>
יש אומרים:</b> <br>
<b><span id='pink'>לא יהיה לך</span></b> הוא הדבור הראשון. <br>
והשני: <b><span id='pink'>לא תעשה לך פסל.</span></b> <br>
וזה אינו נכון, כי מענין אחד הוא זה וזה. בין בסתר בין בגלוי בין באמונת הלב בין במעשה. והנה בדבור <b><span id='pink'>זכור אתה ובנך ובתך</span></b> בסתר ובגלוי והכל מצווה אחת. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
כי, <b><span id='pink'>לא תחמוד בית רעך</span></b> דבור תשיעי. <br>
והדבור עשירי <b><span id='pink'>לא תחמוד אשת רעך.</span></b> <br>
וראייתם כי השם אמר פעמים <b><span id='pink'>לא תחמוד,</span></b> כי החמוד הוא על שני דברים: <br>
<b>האחד</b> יוצא למעשה כמו גזל. <br>
וכמוהו <b><span id='katom'>ולא יחמוד איש את ארצך.</span></b> שאם זה החמוד בלב היה ארץ ישראל רעה. <br>
<b><span id='pink'>ולא תחמוד</span></b> <b>השני </b>הוא בלב, על כן הוצרך משה לפרש <b><span id='katom'>לא תתאוה,</span></b> גם זה דברי הבל, כי מה טעם יזכור הגזל עם הבית לבדו. והנה לא הזכיר האחרים עמו. <br>
<br>
והנה אתן לך מדברי משה ראיה שאלו לא דברו נכונה. <br>
הנה השם אמר: <b><span id='pink'>לא תחמוד בית רעך.</span></b> <br>
ומשה אמר: <b><span id='katom'>לא תחמוד אשת רעך.</span></b> <br>
ולפי דעתם שלא תחמוד השני הכתוב בפרשה הזאת הוא בלב. והראשון גזלת הבית. <br>
והנה משה הפך הדבר כי אמר עם <b><span id='katom'>ולא תתאוה בית רעך.</span></b> ואמר: עם <b><span id='katom'>לא תחמוד</span></b> שהוא הגזל אשת רעך. והנה נשחת טעמם. <br>
והאמת כי דבור <b><span id='pink'>אנכי </span></b>הוא הראשון כאשר אפרשנו במקומו. <br>
<br>
ועתה אדבר על <b>זכור ושמור.</b> <br>
דע כי הטעמים הם שמורים לא המלות. והנה יצחק אבינו אמר לעשו: <b><span id='katom'>בעבור תברכך נפשי בטרם אמות</span></b>. ורבקה אמרה ליעקב ששמעה שאמר: <b><span id='katom'>ואברכך לפני ה' לפני מותי.</span></b> כמו: <b><span id='katom'>בטרם אמות</span></b>. א'כ מה טעם להוסיף לפני ה'?! <br>
התשובה היא ידעה כי יצחק נביא לה'. והברכה שיברך בדרך נבואה היא, על כן אמרה ליעקב: <b><span id='katom'>לפני ה'</span></b> והנה היא כמו מפרשת טעם הברכה וככה עשה משה, כי עשרת הדברים הכתובים בפרשה הזאת דברי השם בלי תוספת ומגרעת, והם לבדם הכתובים על לוחות הברית, <br>
<br>
לא כאשר <b>אמר הגאון:</b>  כי זכור הוא בלוח האחד ושמור בלוח השני <br>
<br>
ועשרת הדברים הכתובים בפרשת ואתחנן הם דברי משה. והראיה הגמורה ששם כתיב פעמים: <b>כאשר צוך ה' אלהיך.</b> <br>
<br>
ודע כי באחרית מוח הראש הוא הזכירה. והמקום מקום משמרת הצורות. והנה הזכירה כוללות השמירה וטעם <b><span id='pink'>זכור</span></b> שיזכור כל יום איזה יום הוא מהשבוע. וכל זה בעבור שישמור היום השביעי שלא יעשה בו מלאכה והנה טעם הזכירה היא השמירה. וכאשר אמר השם: <b><span id='pink'>זכור </span></b>הבינו כל השומעים כי טעמו כמו <b><span id='katom'>שמור</span></b> כאלו בבת אחת נאמרו. ולא הוצרך משה להזכיר בשנית טעם <b><span id='pink'>כי ששת ימים עשה ה',</span></b> כי בתחלה אמר: <b><span id='pink'>כאשר צוך ה' אלוהיך</span></b> כאילו אומר ככתוב בתורתך בדבור זכור, עד ויקדשהו. <br>
ובעבור שהשם ציווה שישבות העבד והאמה ולא פרש השם למה זה. פרש משה טעמו ואמר זה, שצוך השם שישבות העבד בעבור שתזכור שהיית עבד כמוהו במצרים ויפדך השם. <br>
ודע כי השמונה דברים כולם מצוות לא תעשה. <br>
ודבור <b><span id='pink'>כבד </span></b>הוא מצוות עשה ומשקול הדעת שנטע השם בלב האדם, חייב כל אדם להטיב למי שיטיב לו. והנה הבן לא יצא לעולם רק על יד אבותיו והם גמלוהו וטפחוהו ורבוהו והשקוהו והאכילוהו והלבישוהו חייב לכבדם כל ימיו, כי הם היו לו הסיבה להיותו חי על פני האדמה, על כן שכרו: <b><span id='pink'>למען יאריכון ימיך.</span></b> ובעבור כי השם נפח בו נשמה ע'י האבות שתקנו הגוף ציווה שיכבד אבותיו כי מי שיכבדם הוא מכבד את השם. <br>
והנה משה פירש ואמר: <b><span id='katom'>כבד את אביך ואת אמך </span></b>ואמר<b><span id='katom'> כאשר צוך ה' אלוהיך</span></b>, כי השכר הוא על מצוות עשה והעונש על מצוות לא תעשה כאשר אפרש בפסוק <b><span id='katom'>לא תאכלנו.</span></b> <br>
והנה אמר משה, אתה חייב לכבד האבות <b><span id='pink'>למען יאריכון ימיך.</span></b> וזה החיוב הוא בשקול הדעת. גם בעבור שצוה השם שתכבדם יהיה לך עוד שכר טוב והוא <b><span id='katom'>למען ייטב לך</span></b> בעבור ששמעת בקול השם. והנם דברי משה כאשר מפורש בדברי רבקה. <br>
<br>
וכבר אמרתי, כי אבני שהם ואבני שהם שוה הוא. גם לא תנאף ולא תנאף ושוא ושקר בני אב אחד הם, גם תחמוד ותתאוה מבטן אחד יצאו. <br>
והשם אמר: <b><span id='pink'>לא תחמוד בית רעך</span></b> כי אנשי השכל יקנו בית ואחר כן אשה ואחר כן עבד ואמה ושור וחמור לחרוש שדהו וככה הם סדורים בפרשה הזאת ומשה סדרם על דרך אחר, כי הבחורים הם חומדים אשה תחלה ואחר כך בית וכנגד הבית והשדה הקדים שור וחמור שיחרוש בהם ואחר כך עבד ואמה. וכלל באחרונה <b><span id='katom'>וכל אשר לרעך</span></b> כאשר כלל השם. ובעבור כי בדברי משה דברי השם מעורבין על כן כתוב: <b><span id='katom'>את הדברים </span></b>ולא כל הדברים כאשר כתוב בראשונה. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא תשתחוה להם
id: 0220
nru: ה
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 20
htm:
</b>כאשר עושים בעלי הצורות. החושבים כי יוכלו להוריד כח העליונים למטה לצורך האחד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולא תעבדם -<br>
</span></b>לזבוח ולהקטיר להם. בכלל <b><span id='katom'>לא יהיה לך.</span></b> ג'כ אזהרת <b><span id='katom'>ושם אלוהים אחרים לא תזכירו</span></b> <b><span id='katom'>לא ישמע על פיך</span></b> ובספר יהושע <b><span id='katom'>לא תשביעו.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>אל קנא –</span></b> <br>
כי דין הוא. אחר שהשם בראך והוא מחיה אותך, איך תתן כבודו לאחר אשר לא ייטיב ולא ירע.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אל</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
הוא להודיעך שהוא תקיף ויוכל להינקם ממך בכל רגע ולא תוכל להינצל ממנו. הזכיר ירמיהו כי האוכל הבוסר תקהינה שיניו. ובספר יחזקאל מפורש, כי השם הנכבד נשבע כי בן לא ישא בעון האב. <span id='red'><br>
א'כ מה טעם פוקד עון אבות על בנים?.</span><br>
<br>
<b>והתשובה:</b> כי יחזקאל פירש אם היה האב רשע ולא הלך הבן בדרכיו לא ישא עון אביו, כי פקידת העון היא קשורה על שונאיו כמו שזכרתי. וטעם פקידה כמו זכירה כמו: <b><span id='katom'>וה' פקד את שרה.</span></b> שהוא כמו: ויזכור ה', כי השם יאריך לרשע אולי ישוב מחטאו שחטא ויולד בן שהוא טוב ממנו. והנה אם הלך בדרכי אביו, גם הדור השלישי, גם הדור הרביעי, השם לא יאריך אפו לרביעי. אם היו כך עד ארבעה דורות שונאי השם כלם. כי בו יאבד זכר כולם. כי השם יזכור מה שעשה האב ומה שעשה הבן ובן הבן. על כן לא יאריך לרביעי ובני הבנים נקראים בנים, על כן אחז דרך קצרה כי ממלת שלשים ורבעים יבין האדם זה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא תשא את שם ה' אלהיך
id: 0220
nru: ז
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 20
htm:
</b>שם הוא כמו זכר. והוא מושך להיות סימן לנקרא. רק ימצא זכר בלשון הקדש פעם בלב ופעם בפה. רק השם הוא נשוא בפה. <br>
וכן מצאנו שאמר דוד: <b><span id='katom'>ובל אשא את שמותם על שפתי.</span></b> והנה טעם לזכור השם, כי כאשר הוא השם אמת כן יהיה דברו אמת. והנה אם לא יקיים דברו כאלו מכחיש את השם. ומנהג אנשי מצרים עד היום, אם ישבע אדם בראש המלך ולא יקיים את דברו הוא בן מות. ואלו נתן כופר משקלו זהב לא יחיה, בעבור כי הוא בוזה את המלך בפרהסיא. אם כן למלך ב'ו כך, כמה אלף אלפי פעמים חייב אדם להישמר שלא תכשילהו לשונו לתת את פיו לחטיא את בשרו לזכרו לשוא. <br>
<br>
והנה ראינו בעבור שנשבעו בנ'י ברבים על דבר פילגש בגבעה. ושם היה פינחס הכהן. ומצאנו שנהרגו העוברים על השבועה. וכן אנשי יבש גלעד. אנשים ונשים וטף. וכן לא יעשה אפילו במחללי שבת. וגם ראינו שבקש שאול להרוג יהונתן בנו והוא לא שמע השבועה. וראינו שהביא השם רעב לארץ בעבור שאול וביתו שעברו על שבועת הנשיאים שנשבעו לגבעונים. וכאשר נהרגו בית הדמים. אז <b><span id='katom'>ויעתר ה' לארץ.</span></b> <br>
<br>
ושלמה אמר לשמעי: <b><span id='katom'>הלא השבעתיך בה'.</span></b> והכלל לא מצאנו בעשרת הדברים שכתוב שם שכר טוב מפורש, רק בכבוד אב ואם. ולא עונש מפורש רק בע'ז ובנשיאות השם לשוא. ורבים חושבים כי הנושא השם לשווא לא עשה עבירה גדולה. ואני אראה להם כי היא קשה מכל הלאווין הבאים אחריו. כי הרוצח והנואף שהם עבירות קשות לא יוכל כל עת לרצוח ולנאוף כי יפחד. ואשר הרגיל עצמו להישבע לשווא ישבע ביום אחד שבועות אין מספר. וכל כך הוא רגיל בעבירה הזאת שלא ידע שנשבע. ואם אתה תוכיחנו למה נשבעת עתה. אז ישבע שלא נשבע מרוב רגילותו בה. כי לפני כל דבור שידברו יקדימו השבועה. והוא להם לשון צחות. <br>
ואילו לא היה בישראל רק זאת העבירה לבדה תספיק להאריך הגלות ולהוסיף מכה על מכותינו. ואני אראה שיגעונם כי הרוצח אם רצח אויבו מלא תאוותו בנקמתו. גם הנואף כן לפי שעתו. והגונב מצא הנאות לצרכו. ועד שקר להתרצות או להתנקם. והנה הנשבע לשקר בכל עת שאין עליו שבועה הוא מחלל שם שמים בפרהסיא בלא הנאה שיש לו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: זכור
id: 0220
nru: ח
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 20
htm:
</b>טעם <b><span id='pink'>לקדשו - </span></b>הוא הכתוב: <b><span id='pink'>ששת ימים תעבוד </span></b>וככה פיר' <b><span id='pink'>ויקדשהו.</span></b> שהשם שבת בו מכל מלאכתו. וטעם להיותו דבק עם <b><span id='pink'>ברך ה'.</span></b> כאשר הוא כתוב בפרשת <b><span id='katom'>ויכלו </span></b>כי השם קדש זה היום וזימנו לקבל הנפשות תוספת חכמה יותר מכל הימים. על כן כתוב: <b><span id='pink'>ברך ה'.</span></b> <br>
וכבר פירשתי זה <b><span id='katom'>במזמור</span></b> <b><span id='katom'>שיר ליום השבת.</span></b> <br>
ראינו כי שנת השמטה דומה לשבת, כי גם היא שביעית בשניה. וצוה השם שיקראו התורה בתחלת השנה נגד האנשים והנשים והטף, ואמר הטעם: למען ישמעו ולמען ילמדו ושמרו. והנה השבת נתנה להבין מעשה השם ולהגות בתורתו. וככה כתוב: <b><span id='katom'>כי שמחתני ה' בפעליך. </span></b><br>
<br>
כל ימי השבוע אדם מתעסק בצרכיו. והנה זה היום ראוי להתבודד ולשבות בעבור כבוד השם. ולא יתעסק לשווא אפילו  בצרכיו שעברו, או מה יועץ לעשות. וככה אמר הנביא: <b><span id='katom'>ממצוא חפצך ודבר דבר.</span></b> ומנהג ישראל היה ללכת סמוך לשבת אצל הנביאים, כמו: <b><span id='katom'>מדוע את הולכת אליו היום לא חדש ולא שבת.</span></b> וכבר הזכרתי כי טעם כל עושה מלאכה בשבת הוא מכחיש במעשה בראשית. רק איננו מכחיש השם הנכבד. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא תרצח
id: 0220
nru: יג
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 20
htm:
</b>בידך או בלשונך להעיד עליו שקר להמיתו, או להיותך רכיל, או לתת עצה רעה בזדון, שתדע שיהרג. או שנגלה לך סוד שתוכל להצילו מן המות אם תגלהו לו. ואם לא גלית אתה כמו רוצח.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לא תנאף -<br>
</span></b>רבים חשבו כי אין ניאוף כי אם עם אשת איש. בעבור שמצאו: <b><span id='katom'>אשר ינאף את אשת רעהו,</span></b> כי מה טעם לומר זה אחר שאמר: <b><span id='katom'>אשר ינאף את אשת איש.</span></b> ואין פירושו כאשר חשבו. והנה למעלה כתוב: <b><span id='katom'>אשר יקלל את אביו ואת אמו מות יומת אביו ואמו קלל דמיו בו.</span></b> <br>
והטעם: כי עבירה גדולה עשה שקלל אבותיו שהולידוהו וככה <b><span id='katom'>אשר ינאף את אשת רעהו</span></b>, להודיע כי תועבה גדולה עשה שינאף את אשת רעהו והוא חייב לאהוב לרעהו כמוהו, ומלת ניאוף. כמו זנות. והנה כתוב: <b><span id='katom'>ותנאף את האבן ואת העץ. </span></b>ואין ראוי לפרסם התועבה הזאת. <br>
<br>
<b>אמר רבי סעדיה הגאון:</b><br>
<b></b><blockquote><b>כי הזנות על מעלות רבות:</b> <br>
ואשר הוא במעלה הקלה משכב הבתולה והאלמנה. <br>
ואשר למעלה ממנה משכב האיש עם אשתו כשהיא נדה, כי לאחר ימים מעטים תהיה מותרת לו. <br>
ולמעלה מזאת אשת איש, כי יתכן שימות בעלה ותהיה מותרת לו. <br>
ולמעלה ממנה העובדת כוכבים, שאיננה על תורת ישראל אם לא נתן לה זרע, כי יתכן שתתגייר וישאנה לאשה, רק אם נתן לה זרע עובד הוא עבודה זרה בעצמה. <br>
ולמעלה ממנה משכב זכור, שאין לו זמן היתר לעולם.<br>
ולמעלה ממנה מה שהוא חוץ מהמין כמו אם ישכב האדם עם הבהמה. <br>
<br>
<b></b></blockquote><b></b>והגאון ידע איך החילוק. כי על כל עריות כרת בפרשת אחרי מות. והניח מזה החילוק מאם והאחות והבת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לא תגנוב -<br>
</span></b>משמע גנבה קחת ממון בסתר ויש גנב שהוא בן מות, כמו: <b>גונב נפש מישראל</b> בין שהוא נער קטן או נלעג לשון. <br>
<b>והגנבה בממון</b> בין בפניו בין שלא בפניו, או שרמהו בחשבון או במדה או במשקל. <br>
וזאת המלה גם היא כוללת <b>מי שיגנוב לב אחר.</b> כאשר עשה אבשלום.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לא תענה -<br>
</span></b>שנים רבות חפשתי בלבי טעם זאת המלה לאמר <b><span id='pink'>עד שקר</span></b> ולא אמר עדות שקר. <br>
<b>ולפי דעתי</b>: <br>
עתה כי הוא מדבר עם עד שקר. כאילו כתב לא תענה אם אתה עד שקר ומשמע זאת המלה כטעם <b><span id='katom'>לא תכחשו ולא תשקרו.</span></b> ומצאנו מלת ענות בבי'ת. כמו: <b><span id='katom'>שקר ענה באחיו.</span></b> ובלא בי'ת כמו: <b><span id='katom'>ישמע אל ויענם.</span></b> <br>
והטעם: יענה בם. וכמוהו: <b><span id='katom'>וכאשר לא נגענוך.</span></b> לא נגענו בך. <br>
ויש עד שקר שהוא בן מות. והוא שכתוב עליו: <b><span id='katom'>ועשיתם לו כאשר זמם לעשות לאחיו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא תחמוד
id: 0220
nru: יד
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 20
htm:
</b>אנשים רבים יתמהו על זאת המצוה. איך יהיה אדם שלא יחמוד דבר יפה בלבו כל מה שהוא נחמד למראה עיניו?!<br>
<b><br>
ועתה אתן לך משל:</b> <br>
דע כי איש כפרי שיש לו דעת נכונה והוא ראה בת מלך שהיא יפה ,לא יחמוד אותה בלבו שישכב עמה, כי ידע כי זה לא יתכן. ואל תחשוב זה הכפרי שהוא כאחד מן המשוגעים שיתאוה שיהיו לו כנפים לעוף השמים. ולא יתכן להיות כאשר אין אדם מתאוה לשכב עם אמו אע'פ שהיא יפה, כי הרגילוהו מנעוריו לדעת שהיא אסורה לו. ככה כל משכיל צריך שידע כי אשה יפה או ממון לא ימצאנו אדם בעבור חכמתו ודעתו, רק כאשר חלק לו השם. <br>
ואמר קהלת: <b><span id='katom'>(לאשר) [ולאדם שלא עמל בו] יתננו חלקו.</span></b> <br>
<br>
<b>ואמרו חכמים:</b> <br>
<blockquote>בני חיי ומזוני לאו בזכותא תליא מלתא אלא במזלא. <br>
</blockquote>ובעבור זה המשכיל לא יתאוה ולא יחמוד. ואמר שידע שאשת רעהו אסרה השם לו יותר היא נשגבה בעיניו מבת מלך בלב הכפרי, על כן הוא ישמח בחלקו ולא ישים אל לבו לחמוד ולהתאוות דבר שאינו שלו, כי ידע שהשם לא רצה לתת לו. לא יוכל לקחתו בכחו ובמחשבותיו ובתחבולותיו. על כן יבטח בבוראו שיכלכלנו ויעשה הטוב בעיניו. <br>
והנה נשלם פירוש עשרת הדברים. <br>
<br>
אמר אחד מחכמי הדור, ידענו כי תשעה גלגלים הם כנגד תשעה מספרים, שהם עיקרי כל מספר. וככה אלה התשעה דברים. <br>
<b>והנה הדבור הראשון</b> שאיננו ממספר התשעה. שהוא כנגד כבוד השם הנכבד המדבר. כאשר הוא האחד במספר העשרה. <br>
<br>
<b>והנה הדבור השני</b> שהוא: <b><span id='pink'>לא יהיה לך</span></b> הוא כנגד הגלגל העליון שהוא מוליך כל הגלגלים. הפך תנועתו ממזרח למערב בעשרים וארבע שעות. ואמר כנגדו: <b><span id='pink'>אלוהים אחרים</span></b> להודיע כי בכח השם ירוצון הגלגלים ורבים חשבוהו שהוא הבורא בעבור שאיננו גוף. <br>
<br>
<b>והדבור השלישי</b> שהוא <b><span id='pink'>לא תשא</span></b> כנגד גלגל המזלות, ששם כל צבא השמים. חוץ מהמשרתים השבעה והנה הגוף הנכבד מקיף כל הגופות וצורתם שהם שמונה וארבעים. ונראה כח השם לעין. ויש מקומות בגלגל הזה שיש שם כוכבים רבים ומקומות אין כוכב בהם <b>ואין יכולת באדם לדעת זה הסוד. </b>ורבים מחסרי חכמה חשבו כי לשוא נבראו אלה הצורות על זאת המתכונת. <br>
<br>
<b>והדבור הרביעי </b>דבור <b><span id='pink'>השבת </span></b>כנגד גלגל שבתי. כי חכמי הנסיון אומרים כי לכל אחד מהמשרתים יש יום ידוע בשבוע שבו יראה כחו. והוא בעל השעה הראשונה ביום. וכן מי שהוא בעל השעה הראשונה בלילה. ואומרים: כי שבתי ומאדים הם כוכבים מזיקים ומי שיחל מלאכה או ללכת בדרך באחד משניהם כשהם מושלים יבא לידי נזק. ע'כ אמרו קדמוננו: שניתן רשות לחבל בלילי רביעיות ובלילי שבתות. והנה לא תמצא בכל ימי השבוע לילה ויום זה אחר זה שימשלו אלו שני המזיקים בהם. רק ביום הזה. על כן אין ראוי להתעסק בו בדברי העולם רק ביראת השם לבדו. <br>
<br>
<b>והדבור החמישי</b> שהוא <b><span id='pink'>כבד</span></b> כנגד גלגל צדק שהוא יורה על שלום וצדק וחסד. ולשלם שכר ולכבד מי שהוא חייב. <br>
<br>
<b>והדבור הששי</b> <b><span id='pink'>לא תרצח</span></b> כנגד גלגל מאדים, שהוא יורה על שפיכות דמים ועל החבורות. ויש מחלוקת בין חכמי המזלות אם נוגה הוא למעלה מהשמש או למטה ממנה. וחכמי הודו הביאו ראיות כי נוגה הוא למעלה. <br>
<br>
<b>והנה הדבור השביעי </b>שהוא <b><span id='pink'>לא תנאף.</span></b> כנגד גלגל נוגה, שתולדתה להורות על כל משכב וזנות. <br>
<br>
<b>והדבור השמיני</b> <b><span id='pink'>לא תגנוב</span></b> כנגד גלגל השמש, שהוא יורה על אונס ולהסיר כח כל משרת שיתחבר עמה, שלא יראה אור בעבורה. <br>
<br>
<b>והנה הדבור התשיעי</b> שהוא <b><span id='pink'>לא תענה</span></b> כנגד גלגל כוכב חמה שהוא יורה על הלשון. <br>
<br>
<b>והנה הדבור העשירי </b>שהוא <b><span id='pink'>לא תחמוד</span></b> כנגד גלגל הלבנה שהוא השפל מכל הגלגלים והיא תורה על החמדה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכל העם רואים את הקולות
id: 0220
nru: טו
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 20
htm:
</b>וכבר פירשתי טעם רואים את הקולות. כי כל ההרגשות מתחברות אל מקום אחד. והנה הטעם כאשר ראו הקולות והלפידים, כי מנהג האדם שיתפחד מהם וקול השופר שלא נשמע כזה לעולם ואת ההר לבדו עשן' כאשר ראו הפלאים האלה נעו. כמו: <b><span id='katom'>נע ונד</span></b>, שכל אחד סר ממקום מעמדו ושב אחורנית. וכמהו: <b><span id='katom'>וינעו אמות הסיפים.</span></b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='katom'>אמות - </span></b>שהספים סרו ממקומם אמות. לא יכול הנביא לשערם במראות הנבואה. והאומר כי פירושו כמו זעו. לא יתכן זה, כי אם לא סרו ממקומם איך עמדו מרחוק?!<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמרו
id: 0220
nru: טז
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 20
htm:
</b>הכהנים וראשי המטות שהיו קרובים אליו הם דברו עמו אחר שנשלמו עשרת הדברים. כי כ'כ היו יראים כי פחדו שהשם ידבר עוד עימהם וימותו ובעבור זה אמר משה להם: <b><span id='pink'>אל תיראו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0220
nru: יז
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 20
htm:
</b>למ'ד לבעבור נוסף. כלמ'ד <b><span id='katom'>למבראשונה </span></b>ולמ'ד והשלישי <b><span id='katom'>לאבשלום בן מעכה.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>נסות אתכם</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כמו: <b><span id='katom'>ולמען נסותך להטיבך באחריתך.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ובעבור תהיה יראתו על פניכם -<br>
</span></b>ככתוב: <b><span id='katom'>יום אשר עמדת לפני ה' אלוהיך בחורב.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעמד
id: 0220
nru: יח
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 20
htm:
</b>הזכיר זה פעם אחרת. כי משה היה עושה הפך מעשיהם. אלה עמדו מרחוק <b><span id='pink'>ומשה נגש אל הערפל.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר ה'
id: 0220
nru: יט
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 20
htm:
</b>רבים השתבשו. בעבור שמצאו <b><span id='katom'>ודבריו שמעת מתוך האש</span></b> שהיה בהר סיני. כי כתוב: <b><span id='katom'>וירד ה' על הר סיני על ראש ההר.</span></b> ועתה אמר: <b><span id='pink'>מן השמים דברתי עמכם.</span></b> ומי שיש לו לב יבין הטעם בפרשה כי תשא. <br>
<br>
<b>רק עתה אתן לך משל</b>, אולי יבין מי שאין לו לב. <br>
חשוב שיהיה כדמות אדם ראשו בשמים ורגליו על הר סיני וזה טעם וירד. ומן השמים ידבר. כמו: <b><span id='katom'>ועמדו רגליו ביום ההוא על הר הזתים,</span></b> כי ידענו שהשמים והארץ מלא כבודו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא תעשון
id: 0220
nru: כ
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 20
htm:
</b>הטעם והנה אנכי יושב בשמים ואני דברתי עמכם לא על ידי אמצעי. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>פנים בפנים דבר ה' עמכם.</span></b> <br>
ואל תתמה, בעבור שכתוב <b><span id='pink'>לא תעשו</span></b> פעמים. כי כן דרך צחות לשון הקדש. כמו: <b><span id='pink'>לא תחמוד,</span></b> כי הטעם אחד הוא. <br>
וכן הוא: <b><span id='pink'>לא תעשון לכם אתי אלהי כסף ואלהי זהב,</span></b> כמו: <b><span id='pink'>לא תעשה לך פסל וכל תמונה.</span></b> <br>
וטעם: שתעשו צורות לקבל כח עליונים ותחשבו כי לכבודי אתם עושים כאילו יהיו אמצעים ביני וביניכם. כמו העגל שעשו ישראל. כי אהרן לכבוד השם עשה כאשר אפרש במקומו. ובעבור שהשם ידע שישראל יעשו הזהירם בתחילה שלא יעשו אלהי זהב.<br>
<br>
והנה טעם <b><span id='pink'>אתי</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שאין לי צורך לאמצעיים עמי. על כן אחריו: <b><span id='pink'>אבא אליך וברכתיך.</span></b> <br>
והטעם: אני בכבודי אבא אליך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מזבח אבנים
id: 0220
nru: כא
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 20
htm:
יש אומרים:</b> <br>
כי הטעם שלא יעשה ציורים במזבח על כן ציווה במזבח אבנים להיותם שלימות ואלה המפרשים אולי ילמדונו למה נעשה כל המשכן כרובים וכרובי זהב על הכפורת. והבית אשר בנה שלמה כלו כרובים ותמונות ופטורי ציצים. ואלה המקומות נכבדות ממקום המזבח. ובפרשת כי תשא אדבר על זה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי מזבח אדמה שלא יהיה על מקום גבוה ואין זה משמע הלשון. והעד שכתוב אחריו: <b><span id='pink'>מזבח אבנים.</span></b> <br>
<br>
<b>וקדמונינו אמרו:</b> <br>
<blockquote>כי הטעם לשום אדמה במזבח הנחשת. <br>
</blockquote>ואמת אמרו, כי כן עשו רק שמו זה הפסוק לזכר ולאסמכתא. ואין זה פשוטו כי האדמה שישימו בו מקרה. כי הוא לא יקרא רק מזבח הנחשת. כי מנחשת נעשה. <br>
גם נקרא מזבח הקטרת מזבח הזהב, בעבור שהוא מצופה זהב. <br>
<b>ועוד</b>: אילו היה כן משמע מזבח אדמה. יהיה פירש  <b><span id='pink'>ואם מזבח אבנים</span></b> שישימו בו אבנים. ולא נוכל לומר שלא נעשה המזבח מאבנים. כי מפורש הוא והוא הנעשה בהר עיבל. <br>
<br>
<b>ועתה אפרש אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי יש מחלוקת על דבר המזבח שעשה משה תחת הר סיני. יש אומרים לפני מתן תורה היה ואחרים אמרו אחר כן והגאון הודה למחלוקת הראשונה ואמר: כי הכתוב בפרשה הזאת כל אשר דבר ה' נעשה. הוא שנוי בפרשה השנית כל אשר דבר ה' נעשה ונשמע. <br>
</blockquote>ואני אתן לך ראיה גמורה כי אחר מתן תורה היה, כי הנה כתוב בפרשה הזאת שאמר השם למשה בעלותו אל הר האלהים לפני מתן תורה: <b><span id='katom'>אתם ראיתם אשר עשיתי למצרים</span></b>. <b><span id='katom'>ועתה אם שמוע תשמעו בקולי.</span></b> ואמר בתחלה: <b><span id='katom'>כה תאמר לבית יעקב.</span></b> והנה לא הגיד להם לא מצוות ולא חקים ולא משפטים רק לשמוע מפיהם אם יהיו חפצים לשמוע בקול השם לכל אשר יצום. והם השיבו ואמרו <b><span id='katom'>נעשה.</span></b> ושם כתוב: <b><span id='katom'>וישב משה את דברי העם אל ה'.</span></b> אז קדשם לשמוע דבר השם שהיו עשרת הדברים. ועתה החל להשמיעם מצותיו. וכאשר נגש משה אל הערפל אמר לו זאת הפרשה <b><span id='pink'>לא תעשון.</span></b> וכל פרשת <b><span id='katom'>ואלה המשפטים</span></b> עד <b><span id='katom'>כי יהיה לך למוקש</span></b>. ואחר כן כתוב: <b><span id='katom'>ויבא משה.</span></b> שירד מן ההר ושם כתוב: ויספר לעם את כל דברי ה' ואת כל המשפטים ודברי ה' הם מצוות עשה ומצוות לא תעשה. שתחלתם <b><span id='pink'>לא תעשון אתי אלהי כסף ואלהי זהב</span></b> ודברי המזבח וכל מצוות עשה ולא תעשה שהם בפרשה: <b><span id='katom'>ואלה המשפטים.</span></b> כמו: <b><span id='katom'>השב תשיבנו לו.</span></b> <b><span id='katom'>עד בא השמש תשיבנו לו. אלוהים לא תקלל.</span></b> והמשפטים דברי העבדים והמכים והנצים והנגיחה וההבערה ודברי הגנבה והשבועה. ועל אלה כתוב שם ואת כל המשפטים ובעבור זה אמרו אבותינו <b><span id='katom'>נעשה ונשמע</span></b> ופירוש נעשה לשמור מצוות עשה ומצוות לא תעשה. ונשמע על המשפטים. על כן הוסיפו אחר מתן תורה לאמר ונשמע. ולא אמרו כן בתחלה. <br>
<br>
והנה פירוש <b><span id='pink'>מזבח אדמה</span></b> כמשמעו עשוי מאדמה. וזהו שכתוב שם: <b><span id='katom'>ויבן מזבח תחת ההר.</span></b> וכתיב בכאן: <b><span id='pink'>וזבחת עליו את עולותיך ואת שלמיך. </span></b>ושם כתוב: <b><span id='katom'>ויעלו עולות. ויזבחו זבחים שלמים. </span></b>ואין ספק כי זאת פרשת <b><span id='pink'>מזבח אדמה גם לא תעשון אתי</span></b> בעבור דם הברית שזרק על המזבח. ועל העם שקבלו על נפשם שהשם לבדו יהיה להם לאלהים ושישמרו מצותיו ומשפטיו. והזכיר <b><span id='pink'>את צאנך ואת בקרך.</span></b> ששניהם מיני עולות ושלמים. <br>
<br>
ראיתי מין אחד ישתחקו עצמותיו. שטען על החכמים בעבור שאמרו: <b><span id='katom'>איזהו מקומן של זבחים.</span></b> כי אמר כי לא מצא בכל התורה זביחה כי אם שלמים. כמו: <b><span id='katom'>עולה וזבחים.</span></b> כי עולה דבר בפני עצמו. והזבחים שלמים. כמו: <b><span id='katom'>ויעלו עולות ויזבחו שלמים לה' פרים</span></b> וככה בכל מקום. והראיתי לו כי לא דבר נכונה, כי כתוב: <b><span id='pink'>וזבחת עליו את עולותיך ואת שלמיך.</span></b> אז הודה על חטאתו שטען על האנשים נכבדים מכל הדורות הבאים אחריהם.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בכל המקום אשר אזכיר את שמי – </span></b><br>
פירוש בכל מקום אשר אשים זכר לשמי שכבודי שוכן שם. כמו שילה ונוב שעמד שם הארון אם תבא אל המקום הנזכר לשמי לבקר אותי, גם <b><span id='pink'>אני אבוא אליך וברכתיך. </span></b><br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אבוא</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כדרך בן אדם. והטעם תמצאני שם במקום שאזכיר את שמי עליו. והוא מקום הכבוד. כאילו באתי אליך שידעתי שתבא ובעבורך באתי. ובעבור שבאת לכבודי <b><span id='pink'>אבוא אליך וברכתיך</span></b> ולא תהיה צריך לאחר, כי תמצאני בכל עת ששם כבודי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם מזבח אבנים
id: 0220
nru: כב
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 20
htm:
</b>המזבח שבנה משה לכרות ברית עם ישראל בדם הברית. וצוה השם שיבנו מזבח אבנים בעבר הירדן טרם שינחלו הארץ ויכתבו על האבנים כל התורה כי מצוות רבות הם תלויות בארץ. כמו שהיה צורך עם בניהם בהיכנסם לארץ מפני המצוות התלויות בארץ. ושם זבחו שלמים ויאכלו כאשר עשו אבותיהם. <br>
ויהיה טעם <b><span id='pink'>ואם מזבח אבנים.</span></b> כאומר עשה עתה מזבח אדמה. ואם תזכה שתכנס לארץ אז תבנה מזבח אבנים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אתהן -<br>
</span></b>הם האבנים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>גזית -<br>
</span></b>הטעם כמו: <b><span id='katom'>ומשרתו יהושע בן נון נער.</span></b> כן <b><span id='pink'>לא תבנה אתהן בנין גזית.</span></b> <br>
<br>
<b><span id='pink'>וגזית –</span></b><br>
מגזרת <b><span id='katom'>על גזזי צאנו.</span></b> <b><span id='katom'><br>
כי גז חיש</span></b>. <br>
וכן: <b><span id='katom'>נגוזו ועבר.</span></b> והטעם כמו כריתה. רק אבנים שלימות, כמו שהן נבראות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי חרבך -<br>
</span></b>שם חרב נופל על כלי ברזל שנעשה לחתוך בו. אולי נקראת כן החרב כי היא מחרבת. ובמקום אחר כתוב: <b><span id='katom'>לא תניף עליהן ברזל.</span></b> על מזבח אבנים שבנו. ואין לנו לחפש על טעמי המצות. <br>
<br>
ועל דרך הסברא אולי היה כן כדרך הפגול. בעבור שהיה קרב לגבי המזבח אין ראוי להיות הנשאר פגול כי יחלל קדש שהקדיש אם ישאר ממנו עד שיהיה פגול. וככה זה אם יכרתו האבנים לבנות המזבח. אולי יחולל הנכרת מן האבנים לעבודה זרה או למקום המטונף וזה אינו כבוד. וראינו שהכהן צריך לכפר על המזבח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0221
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת משפטים פרק כא<br>
</div><br>
<div id='header-right'>הקדמה </div><br>
<blockquote>אשר נותן לב לפשטים. <br>
גם בכללים גם בפרטים.<br>
אז יתבונן למה נכתב. <br>
וי'ו עם אלה המשפטים.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: ואלה המשפטים
id: 0221
nru: א
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>אחר שאמרו ישראל למשה: <b><span id='katom'>דבר אתה עמנו.</span></b> אמר השם למשה בגשתו אל הערפל: <b><span id='katom'>כה תאמר אל בני ישראל</span></b>. והחל להזהיר על אלהי הזהב. ושיכרות ברית עימהם ברדתו. שהשם לבדו יהיה להם לאלהים. והורהו המשפטים והמצוות שיאמר להם אם יקבלום, אז יכרות להם ברית. ואמר לו בסוף אלה התנאים בפרשת <b><span id='katom'>הנה אנכי שולח מלאך לפניך.</span></b> <br>
ועיקר הפרשה להשמיד עבודה זרה מארצם בהיכנסם שם. וככה פירש להם משה לפני כרות הברית, כי בסוף: <b><span id='katom'>ולא תעבוד את אלהיהם</span></b> והנה תחלת הפרשה שלא יעשו עם השם אלוהים אחרים. וסוף הפרשה להכרית זכר האלילים והפסילים שהם עשויים בארץ כנען.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי תקנה
id: 0221
nru: ב
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
אומר לך כלל לפני שאחל לפרש. <br>
</b>כי כל משפט או מצווה כל אחד עומד בפני עצמו. ואם יכולנו למצוא טעם למה דבק זה המשפט אל זה, או זאת המצוה אל זאת נדבק בכל יכולתנו ואם לא יכולנו נחשוב כי החיסרון בא מחוסר דעתנו. ואין לאדם בעולם יותר קשה עליו מהיותו ברשות אדם כמוהו. על כן החל משפט העבד. <br>
<br>
<b>וקדמונינו אמרו:</b> <br>
<blockquote>כי <b>עבד עברי</b> הוא ישראל. וככה <b>וכי ימכור איש את בתו לאמה.</b> רק <b>וכי יכה איש את שן עבדו </b>הוא כנעני. וככה <b>וכי יכה איש את עבדו.</b> וככה <b>אם עבד יגח השור</b> והנה אמרו: <b>כי ונמכר בגנבתו </b>הוא ישראל. <br>
</blockquote><b>והחולקים עליהם אמרו:</b> <br>
<blockquote>כי עבד עברי אינו ישראל. רק הוא ממשפחת אברהם. וככה הבת וכל העבדים הנזכרים אחרי כן דרך אחד לכל. וראייתם דבר האישה וילדיה. כי אמרו: כי המשפחה תלוי באב. <b>ועוד</b>: ועבדו לעולם כי הם אומרים כל ימיו. <br>
</blockquote>והיה עליהם קשה שיהיה ישראל נרצע, ועתה נחפש המלות כמשמעם אם <b><span id='pink'>עבד עברי</span></b> אינו ישראלי, למה אמר הכתוב <b><span id='katom'>כי ימכר לך אחיך העברי?!<br>
</span></b>והלא ידענו כי משמע: <b><span id='katom'>לא תשנא את אחיך בלבבך</span></b> ישראל. <br>
וככה <b><span id='katom'>בין איש ובין אחיו ובין גרו.</span></b> ורבים ככה.<br>
<br>
 והנה אין ספק כי פירוש אברם העברי, שהוא מבני עבר. עליו כתוב: <b><span id='katom'>אבי כל בני עבר</span></b>, הפך <b><span id='katom'>וחם הוא אבי כנען.</span></b> <br>
או נקרא <b><span id='pink'>עברי </span></b>בעבור שבא מעבר הנהר, אע'פ שהיה ראוי להיות עברי נהרי. ונחשוב כי הכתוב תפש דרך קצרה, בעבור שמצאנו: <b><span id='katom'>ואקח את אביכם את אברהם מעבר הנהר.</span></b> <br>
והנה גם נקראו העברים שהם ישראל. כי ראינו שאמר משה לפרעה: <b><span id='katom'>כה אמר ה' אלהי ישראל</span></b> וכאשר שאל פרעה מי הוא זה השם? <br>
אז השיבו. <b><span id='katom'>השם אלהי העברים.</span></b> והנה אלהי העברים כמו <b><span id='katom'>אלהי ישראל.</span></b> והנה אם ישראל נקראו עברים בעבור שהם מיוחסים אל עבר. ישתתפו עמנו בני ישמעאל ובני קטורה ובני עשו ואנחנו לא מצאנו קורא אחיך רק אדום לבדו, שהיה בבטן אחד עם יעקב. גם לא תמצא בכתוב שיזכיר עשו שהוא אחינו במצוות רק בדבר השליחות. <br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>לא תתעב אדומי כי אחיך הוא.</span></b> <br>
<br>
אחר שהזכיר אדומי. וככה: <b><span id='katom'>על רדפו בחרב אחיו.</span></b> הנה בכל המקרא לא מצאנו מלת עברי כי אם על בני יעקב. <br>
וכתוב: <b><span id='katom'>ושם אתנו נער עברי</span></b>. <b><br>
לאכול את העברים לחם. <br>
מכה איש עברי. <br>
שני אנשים עברים נצים. <br>
</b>ויונה אמר: <b><span id='katom'>עברי אנכי.</span></b> <br>
כי הם שאלוהו: <b><span id='katom'>אי מזה עם אתה.</span></b> <br>
<br>
ואם המלה הייתה כוללת עמים רבים עוד לא השיב מאיזה עם הוא! <br>
וכתוב: <b><span id='katom'>פן תעבדון לעברים.</span></b> והעברים היו לפלשתים. <br>
ובירמיהו כתוב: <b><span id='katom'>לשלח איש את עבדו העברי והעבריה.</span></b> <br>
ובסוף פירש <b><span id='katom'>לבלתי עבוד בם ביהודי אחיהו איש</span></b> וידוע כי אדומי לא יקרא יהודי. <br>
<br>
<b>והחולקים אמרו:</b> <br>
והנה כתיב: <b><span id='katom'>ורבים מעמי הארץ מתיהדים.</span></b> ואינם מישראל וזהו עורון כי לפי דעתם, אם פירוש שהיו מתיחסים אל יהודה, או ששבו לתורת יהודה. היה ראוי להיותו לבלתי עבוד בם במתיהד אחיהו. ועל דרך זה היה ראוי להיות עברי מתעבר. והאומר זה <b><span id='katom'>מתעבר על ריב לא לו.</span></b> <br>
<br>
והנה התברר כי דברי קדמונינו נכונים, כי עליהם נסמוך בכל המצוות כאשר קבלום מאבותיהם. <br>
<b>ועוד:</b> איך יעלה על לב אדם כי הישמעאלי והאדומי יעבוד שש שנים. והישראלי עד שנת היובל?!<br>
<br>
<b><span id='pink'>שש שנים יעבוד -<br>
</span></b>ולא יותר. כמו: <b><span id='katom'>שש שנים תזרע שדך</span></b> ובתחלת שנה השביעית למכירתו <b><span id='pink'>יצא חופשי</span></b> איזה שנה שתהיה ואל תתמה על מקץ שבע שנים הכתוב בירמיה. כי לכל דבר יש לו שני קצוות והנה פעם ימצא קץ שהוא תחלה. ופעם שהוא בסוף. <br>
<br>
וזה העבד הוא העבד הכתוב עליו <b><span id='katom'>ונמכר בגנבתו</span></b> שמכרוהו ב'ד רק <b><span id='katom'>וכי ימוך אחיך ונמכר לך</span></b> <b><span id='katom'>או לגר,</span></b> ימכר עצמו כפי השנים שיש עד היובל, כי ביובל יצא. <br>
וקבלה היא ביד ישראל כי הזכר ימכר בגנבתו ולא הנקבה. בפרשה שהיא אחר זאת אשלים הענין. <br>
<br>
<b>אמר רבי מרינוס:</b> <br>
<blockquote>יו'ד לחפשי נוסף. כי הוא כמו למשעי אכזרי. <br>
</blockquote><b>ורבי יהודה המדקדק אמר:</b><br>
<blockquote>כי הלמ'ד נוסף כי הוא כמו וכי תשלחנו חפשי. והיו'ד כאלו היא ליחס על דרך הקדמוני. והלמ'ד כלמ'ד והשלישי לאבשלום בן מעכה. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי:</b> <br>
כי באו שנים משרתים והא' היה מספיק. כמו: <b><span id='katom'>בתוך האהלי.</span></b> והוא תואר השם.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>חנם -</span></b> מגזרת <b><span id='katom'>חנונו אותם.</span></b> מטעם מתנה וטעם המ'ם לא ידענו כמ'ם ריקם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם בגפו
id: 0221
nru: ג
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
יש אומרים:</b> <br>
<b><span id='pink'>בגפו -</span></b> כמו בגופו ומצאנו גופת שאול. ומשקלי השמות משתנים. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
שהוא כמו כנף. וכנף בלשון תרגום וגפין כאלו אמר: בכנף בגדו לבדו. ואינו מטעם הענין, כי אין ראוי להיות פירושו רק שאין גוף אחר תלוי על גבו. והנה יהיה כמו: <b><span id='katom'>על גבי חרשו חורשים.</span></b> <br>
<br>
<b>אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>הוצרך הכתוב לומר אם בגפו יבא בגפו יצא. כאשר אמר יצא לחפשי בעבור דבר אשתו שהוא צריך לומר אם בעל אשה הוא. ואחר שאין אשה ישראלית נמכרת בגנבתה בבית דין מה טעם לומר ויצאה אשתו עמו?! להודיע כי הקונה עבד עברי צריך לפרנס את אשתו ותעמוד עמו עד שיצאו יחד.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: אם אדוניו יתן לו
id: 0221
nru: ד
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>מצאנו אנשי לשון הקודש חולקים כבוד בתורת השמות אבל לא בפעלים. אמרו אדון גם אדונים. והוא לשון יחיד מיד אדונים קשה ובסמוכים אמרו אדוניו ולא אמרו אדונו. כי לא נמצא. ולשון המדבר אדני שאל. ואסור לאמרו בלשון רבים. שלא יתערב עם השם הנכבד. וככה אין ראוי שיאמר לשם על לשון יחיד, כמו בכינוי: <b><span id='katom'>אדני שאל.</span></b> וככה מלת אלוה. <br>
<br>
<b>אמר רבי מרינוס:</b> <br>
<blockquote>זו כחו לאלוהו. ולא לאלוהיו. דרך בזיון.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>אם אדניו יתן לו אשה -<br>
</span></b>זאת האשה על דרך חכמינו היא כנענית, ויתכן להיות פירוש כנענית על דרך <b><span id='katom'>וגם מבני התושבים הגרים עמכם,</span></b> שכתוב: <b><span id='katom'>מהם תקנו עבד ואמה.</span></b> <br>
וככה כל עבד כנעני, כי על שבעה גויים כתוב: <b><span id='katom'>לא תחייה כל נשמה.</span></b> <br>
ובשלמה כתוב: <b><span id='katom'>מן הגוים אשר אמר ה' הם לא יבאו בכם ואתם לא תבאו בהם.</span></b> <br>
וזה כתוב על צדניות חתיות ולא מואביות עמוניות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם אמר
id: 0221
nru: ה
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
כבר פרשוה קדמונינו:</b> <br>
כי לא יהיה נרצע עד שיהיו בו כל אלה הדברים, <b><span id='katom'>עד כי אהבך ואת ביתך.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: והגישו
id: 0221
nru: ו
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>מלת אלוהים כמו: <b><span id='katom'>מקימי משפט אלוהים בארץ.</span></b> <br>
והמנהג להיותם בשער העיר יושבים, שיש לה דלתים ובריח וזה טעם <b><span id='pink'>אל הדלת או אל המזוזה</span></b>, שיעשה זה לפני יושבי השער.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועבדו לעלם -<br>
</span></b>ידענו כי מלת לעולם בלשון הקודש הוא זמן. כמו: <b><span id='katom'>כבר היה לעולמים.</span></b> זמנים. <b><span id='katom'><br>
וישב שם עד עולם, </span></b>עד זמן שיהיה גדול. <br>
וכן: <b><span id='pink'>ועבדו לעולם -</span></b> לזמנו של יובל, שאין זמן מועדי ישראל ארוך ממנו ויציאת חירות כאילו עולם מתחדש, או יהיה פירש  שישוב לזמנו הראשון שהיה חפשי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: את בתו לאמה
id: 0221
nru: ז
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>קטנה היא שהיא ברשות האב. כמו הבת שהוא מפר את נדרה. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>לעם נכרי</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
עם זה הפסוק היא דבקה. כי על האב ידבר <b><span id='pink'>לעם נכרי. לא ימשול למכרה בבגדו בה. </span></b>כמו: <b><span id='katom'>מדוע נבגד איש באחיו.</span></b> <br>
ואמת ונכון הוא, כי אין רשות לאדון למכרה לאיש מישראל. וזה ידענו מהקבלה ושמו זה לזכר ולאסמכתא. ואל תתמה בעבור מרחק לעם נוכרי מזה הפסוק. כי כמוהו: <b><span id='katom'>שלם ישלם</span></b> כאשר אפרש. <br>
<br>
<b>אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי לעם נוכרי כמו לאיש נכרי. וכמוהו הגוי גם צדיק תהרוג. <br>
</blockquote>וזה לא יתכן שיאמר על היחיד באחת הלשונות. כי נכון הוא שיאמר ויאמר ישראל. כי הוא שם המין הכולל כמו: <b><span id='katom'>ויאמר מצרים.</span></b> רק להיות שם שטעמו כלל. כמו עם וגוי. וקהל ועדה. לא יתכן שיאמר על היחיד. ופירוש <b><span id='katom'>הגוי גם צדיק</span></b> שם מפורש. <b><span id='katom'>כי הבאת עלי ועל ממלכתי חטאה גדולה</span></b>.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>לא תצא כצאת העבדים</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שיציאתם לעולם אחר שש שנים, כי גם זאת תצא אם הגיעו שש שנים כאשר הוא כתוב: <b><span id='katom'>כי ימכר לך אחיך העברי או העבריה ועבדך שש שנים</span></b>. רק אם הגיעה קודם שש לזמן שהיא ברשותה, תצא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם רעה
id: 0221
nru: ח
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>שלא מצאה חן בעיניו אחר שקנה אותה שישאנה לאשה. וזה הוא טעם <b><span id='pink'>אשר לו יעדה</span></b> שהיא יעודה לו להיותה אשתו. או יעדה להיותה אשת בנו. ודע כי לו קרי. וכתוב הוא בפנים באלף ובחו'ץ בוי'ו. <br>
<br>
<b>ואמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי שני טעמים יש לו. כמו הוא עשנו ולא אנחנו. <br>
<b>הטעם האחד:</b> כי אנחנו לא עשינו עצמנו. <br>
<b>והשני:</b> כי לו אנחנו<br>
</blockquote><b>והנכון בעיני:</b> כי זה השני הוא האמת לבדו. וככה כולם. <br>
<br>
<b>אמר רבי יהודה המדקדק:</b> <br>
<blockquote>אנחנו לא נוכל להפריש במבטא בין לא באלף ובין לו בוי'ו או בה'א. כמו הלה היא ברבת בני עמון. כל אלה הפסוקים אלף מבפנים. ומבחוץ וי'ו. כל אלה כדרך קריאתם הוא טעמם. <br>
</blockquote>ודע כי מלת <b><span id='pink'>והפדה</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b>  מהפעלים היוצאים. כמו <b><span id='katom'>והפודך. <br>
אשר פדה את נפשי. <br>
כי פדיתים.</span></b> <br>
<br>
והנה <b><span id='pink'>והפדה -</span></b> פועל יוצא לשנים פעולים. כמו: <b><span id='katom'>המצמיח הרים חציר</span></b>. או כמו ראובן האכיל לשמעון לחם. והנה <b><span id='pink'>והפדה</span></b> שיבקש פדיונה ויקבלנו. בין שתפדה היא עצמה, או אביה, או אחד מקרוביה. כי אם היא קרובה אל שש שנים יחשבו כמה שנים עבדה וכמה המרחק עד השביעית. או עד הזמן שתהא ברשותה. וכפי החשבון יהיה הפדיון.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לעם נכרי -<br>
</span></b>פירשנו. <br>
ודע כי כל עם שאינו ישראל נקרא נכרי. ואינו כמו זר. כי זר יקרא שאינו ממשפחת השבט. והנה אם אמרנו כי ישראל נקראו עברים, בעבור עבר והיה הוא עובד השם. והנה מי שהוא ממשפחתו ועל אמונתו יקרא עברי ואם אמרנו בעבור אברהם נקרא כן, הנה כתוב: <b><span id='katom'>כי ביצחק יקרא לך זרע. </span></b>אע'פ שבישמעאל כתוב: <b><span id='katom'>כי זרעך הוא.</span></b> <br>
לא נתנה הארץ רק ליצחק לבדו. ובני יצחק היו יעקב ועשו. וכתוב ביצחק: <b><span id='katom'>כי לך ולזרעך אתן את כל הארצות האל.</span></b> והנה לא נקרא לו זרע רק ביעקב לבדו, אשר לו נתנה הארץ. והנה נכרים יחשבו בני הפילגשים ובני עשו עימהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם לבנו ייעדנה
id: 0221
nru: ט
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>על משקל <b><span id='katom'>יירשנה</span></b> מועד כמו מוקד.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>כמשפט הבנות</span></b> <b><span id='pink'>– <br>
</span></b>בנות ישראל הבתולות שלא נמכרו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>יעשה לה -<br>
</span></b>גם הבן גם האב, אם הוא יקחנה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם אחרת
id: 0221
nru: י
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>בין שתהיה מבנות ישראל שנמכרה, או לא נמכרה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שארה -<br>
</span></b>מזונה, שיעמיד שארה שהוא בשרה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וענתה -<br>
</span>יש אומר:</b> <br>
דירתה וכמוהו לפי דעתם <b><span id='katom'>וענה איים</span></b> <br>
<b><span id='katom'>וענתה שמה. </span></b><br>
<br>
<b>ולפי דעתי:</b> <br>
כי <b><span id='katom'>וענה איים</span></b> כמשמעו. כמו: <b><span id='katom'>וענית ואמרת</span></b> דרך משל. כי שם כתוב <b><span id='katom'>ושעיר על רעהו יקרא.</span></b> גם <b><span id='katom'>וענתה שמה.</span></b> תנגן. כמו: <b><span id='katom'>ענו לה' בתודה.</span></b> <br>
ופירוש <b><span id='pink'>ועונתה</span></b> - על המשכב שהוא עת דודים, כי מלת עת בחסרון נון כמו אמת. על כן נדגש התיו <b><span id='katom'>והנה עתך.</span></b> או <b><span id='katom'>עתו</span></b> כמו אמתו. ג'כ עתה. והנה עונתה מגזרת עת. ועתה היא זאת העת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם
id: 0221
nru: יא
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>אחז דרך קצרה כמו: <b><span id='katom'>שלוש סאים.</span></b> <br>
כי הנכון השלש האלה. ורבים חשבו כי השלש האלה הם: <b><span id='pink'>שארה כסותה ועונתה.</span></b> וזה לא יתכן. כי אחר שאמר: <b><span id='katom'>כמשפט הבנות יעשה לה.</span></b> וחיוב הבנות אלה השלש ואין צורך להזכיר זה. <br>
<b>ועוד</b>: כי יפת תואר שהיא נכריה כתוב עליה <b><span id='katom'>ומכור לא תמכרנה בכסף.</span></b> ואף כי זאת, רק הנכון שהוא ואם אחת משלש אלה שהוא לא ישאנה ולא לבנו ייעדנה ולא יפדנה תצא חנם בהיותה ברשותה. <br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>אם יגע טמא נפש בכל אלה היטמא.</span></b> פירוש באחת מאלה וכמוהו רבים.<br>
<br>
<b>ואמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>מה טעם לומר <b>אין כסף,</b> אחר שאמר <b>ויצאה חנם?!</b> והוא השיב כי אם חלתה בביתו והוציא עליה ברפואות לא תפרע לו כלום. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי:</b> <br>
אין צורך כי הוא תוספת ביאור, כדרך: <b><span id='katom'>כי מת אתה ולא תחיה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: מכה איש
id: 0221
nru: יב
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>טעם להזכיר זה אחר זכר העבד והאמה, כי צריך לפרש משפט מכה עבדו ואמתו. וזה האיש הוא מישראל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מות יומת -<br>
</span></b>כל מות יומת הדבר תלוי בב'ד חוץ מאחד, כאשר תראה בסמוך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואשר לא צדה
id: 0221
nru: יג
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>כמו בצדיה. <b><span id='katom'>ואתה צודה את נפשי.</span></b> והנה הוא כענין אורב ועושה במזיד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אנה לידו -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>כי מתאנה הוא לי.</span></b> מבקש סבות ועלילות. והנה טעמו: שהשם סבב ותקן עלילות שימות זה מיד זה ולא עלתה במחשבתו. והשם סבב לו זה, בעבור עון אחר שעשה כדי שיגלה ממקומו. וכתיב: <b><span id='katom'>לא יאונה לצדיק כל און.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכי יזיד
id: 0221
nru: יד
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>טעם להרגו, כאילו כתיב והרגו בערמה. <br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>כי תחל לזנות</span></b> שפירושו: כי תחלל נפשה לזנות. על כן: <b><span id='katom'>אביה היא מחללת.</span></b> וידוע כי לשון חלול גם תחלה מפעלי הכפל והם ב' טעמים. על כן הוצרך להפריש בין שניהם, אמר: <b><span id='katom'>כי תחל לזנות.</span></b> כי מלשון תחלה יאמר תחל כמו <b><span id='katom'>תחל לספור.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>מעם מזבחי -<br>
</span></b>הנה זה הפך הפסוק הראשון ששם כתוב: <b><span id='katom'>ושמתי לך מקום</span></b> והם ערי מקלט, רק המזיד שינוס אפילו על מזבחי. כאשר עשה יואב יומת. <br>
<br>
<b>וקדמונינו אמרו:</b> <br>
אפילו כוהן ורצה לעבוד עבודת מזבחי יומת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומכה
id: 0221
nru: טו
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>בעבור שהזכיר <b><span id='pink'>מכה איש ומת,</span></b> הוצרך לפרש כי יש מכה בלא מיתת המוכה שימות. כמו מכה אביו ומכה ישרת בעבור אחר. ובעבור כבוד האבות, הוצרך לומר אפילו שלא יכם רק יקללם יומת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וגנב
id: 0221
nru: טז
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>למה נכנס זה הפסוק בין מכה אביו ובין מקלל אביו? והשיב כי הכתוב לא ידבר רק על ההוה כי הגנבים היו קטנים וגדלו בארץ נכריה לא יכירו אבותיהם, ויתכן שיכום ויקללום והעונש על הגנב.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>ונמצא בידו -<br>
</span></b>בשוק לפני המכרו יומת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומקלל
id: 0221
nru: יז
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>מצאנו קללה בזכירת השם. כמו: <b><span id='katom'>ויקללם בשם ה'.</span></b> גם בלא זיכרון השם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכי יריבן
id: 0221
nru: יח
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
אמר הגאון:</b> <br>
<b><span id='pink'>באגרוף-<br>
</span></b> כמו בעלי אגרופין דבר חזק וקשה. <br>
<br>
<b>ורבי מרינוס אמר:</b> <br>
<blockquote>כי האל'ף נוסף כמו אל'ף אזרועי. מגזרת גרפם דבר שיגרוף בידו. וככה בלשון ערבי.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: אם יקום
id: 0221
nru: יט
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>על חכמינו זכרונם לברכה נסמוך. שפירושו על משענתו, שלא ישען על אחר כמשפט החולים. רק על עצמו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונקה המכה -<br>
</span></b>שיוציאוהו מבית הסהר. <br>
<br>
ופירוש: <b><span id='pink'>שבתו – </span></b><br>
מגזרת שביתה ששבת ממלאכתו. ונכון הוא. והוא על משקל שברו כי התי'ו שורש. <br>
ויתכן להיותו כמו זה: <b><span id='katom'>שבתה הבית מעט.</span></b> שהוא מגזרת ישב, והטעם: זמן ישיבה בבית ששובת בלי מלאכתו. והעד על זה הפירוש, שהוא הפך <b><span id='pink'>והתהלך בחוץ.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ורפא ירפא -<br>
</span></b>לאות שנתן רשות לרופאים לרפא המכות והפצעים שיראו בחוץ, רק כל חלי שהוא בפנים בגוף ביד השם לרפאתו. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>כי הוא יכאיב ויחבש.</span></b> <br>
וכתוב באסא: <b><span id='katom'>וגם בחליו לא דרש את ה' כי אם ברופאים</span></b>. <br>
והנה הכתוב הפריש, כי לא אמר <b>ורָפוֹא יִרְפָּא</b> מן הבנין הקל. רק <b>ורַפֹּא יְרַפֵא</b> שהוא מהבנין הכבד. <br>
ועוד אפרש זה היטב בפרשה הזאת. <br>
וחכמינו קבלו דברים אחרים עם אלה שניהם. כאשר קבלו בשמים עם קטורת סמים. ואינם כתובים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכי יכה
id: 0221
nru: כ
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>אין ספק כי משפט הישראלי בין חופשי בין נמכר שוה בכל המשפטים. על כן לא יתכן להיות זה עבד עברי. <br>
<b>ועוד:</b> כי באחרונה כתוב: <b><span id='pink'>כי כספו הוא</span></b> והנה זה העבד והאמה הוא הכתוב עליהם: <b><span id='katom'>מהם תקנו עבד ואמה.</span></b> ונפתח בי'ת <b><span id='pink'>בשבט -</span></b> שהיה מנהגו להכותם בו. <br>
והנה כל החולקים על חכמינו בעל כרחם יסמכו עליהם במלת <b><span id='pink'>נקם ינקם</span></b>, כי הנקמה על דרכים רבים. והנה לא תועיל להם הסברא במקום הזה. והאבות קבלו כי זאת כמו: <b><span id='katom'>חרב נוקמת נקם ברית.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אך
id: 0221
nru: כא
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>הנה יוקם שהוא מהבנין שלא נקרא שם פועלו. הוא כמו ינקם שהוא מבנין נפעל. <br>
<b><br>
והכותים אמרו:</b> <br>
<blockquote>כי פירוש <b>נקם ינקם</b> - נקמה גדולה ליסר אותו. ואם יעמוד יום אחד תהיה הנקמה פחותה. ואם יומים לא יוקם כלל. וראייתם שלא מצאנו במיתות בית דין מלת נקמה. ואמרו: כי חרב נוקמת אינה ראיה גמורה שהוא הריגה. <br>
<b>ועוד</b>: אחר שאמר הכתוב יום מה צורך לומר יומיים?! <br>
</blockquote>וכל זה היה קשה עליהם שיהרג האדון בעבור מות העבד והנה אשיב עליה, למה לא פירוש הכתוב מהו הנקמה הגדולה או הקטנה. <br>
והנה נרדוף אחרי הכתובים: <b><span id='katom'>נקם נקמת בני ישראל.</span></b> ונהרגו המדינים כולם. <br>
<br>
והנה אמר שמשון<b><span id='katom'>: <br>
כי אם נקמתי בכם.</span></b> <br>
ואחריו כתוב: <b><span id='katom'>ויך אותם שוק. <br>
ואנקמה נקם אחת</span></b> ומתו בבית. <b><span id='katom'><br>
חרב פיפיות בידם</span></b>. <br>
ואחריו <b><span id='katom'>לעשות נקמה בגוים</span></b>. <br>
<b><span id='katom'>כי דם עבדיו יקום</span></b>. <br>
והנה דם יורה על ההריגה. ועל זה הדרך כל הלשון והכתוב שאמר זה המיתה במלת נקמה, כי האדון מתגולל בעבדו, בעבור היותו ברשותו. כי לא יוכל להכות ככה בבר ישראל אחיו. וזהו שאמר: <b><span id='pink'>יום או יומים.</span></b><br>
והנה כמוהו: <b><span id='katom'>על פי שני עדים.</span></b> והם אמרו: שלא ידעו טעמו. אם כן ישימו זו עמו. <br>
<br>
<b>וחכמינו ז'ל אמרו:</b> <br>
<blockquote>כי טעם יום או יומים שתהיינה השעות מארבעה ועשרים שעות ביום. <br>
</blockquote>וכאשר הסתכלנו בו מצאנו שיאמר <b><span id='pink'>בשבט</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> שהוא שבט מוסר. כמו: <b><span id='katom'>אתה בשבט תכנו.</span></b> והנה האדון רצה לייסרו. ולא הזכיר הכתוב כאשר ימית האדון עבדו מה הדין שיהיה עליו? <br>
כי מנהג האדון לחמול על כספו שלא להמיתו. כאשר יחמול אפילו על בהמתו. והשם ציווה כאשר ייסר האדון את עבדו שלא ייסרנו מוסר אכזרי. כי בראותו שנפשו יוצאה תחת השבט יניחנו. ואם לא יניחנו יהרג בעבורו. כי רחמי השם על כל מעשיו וכתוב בדוד: <b><span id='katom'>ודם לרוב שפכת.</span></b> ולא היו מישראל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכי ינצו
id: 0221
nru: כב
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>אלה האנשים הם עברים שהם נצים, מכה זה את זה וכן כתוב: <b><span id='katom'>למה תכה רעך</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'> ונגפו -<br>
</span></b>כולל שניהם. <br>
גם פעם יהיה פירש  זה או זה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>באש ישרפו אותו ואתהן</span></b> זאת או זאת, ואם שניהם ישראלים דין אחד להם, וזאת האשה היא ישראלית.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולא יהיה אסון באשה, ענוש יענש – <br>
</span></b>בעבור הילדים שיצאו ומתו<br>
<br>
<b><span id='pink'>. כאשר ישית עליו -<br>
</span></b>אבי הילדים אם יעשה כחפצו הנוגף. ואם לאו יתן ע'פ ב'ד, כמו: <b><span id='katom'>ופללו אלהים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם אסון יהיה
id: 0221
nru: כג
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>לאשה. <br>
<b>ויש מחלוקת,</b> אומרים: כי ימות הנוגף בעבור שמחשבתו להרוג אחיו יומת וראייתם כי על הילדים כתוב: <b><span id='pink'>ענוש יענש.</span></b> ועל מות האשה כתוב: <b><span id='pink'>ונתת נפש תחת נפש</span></b>. <br>
ואם הוא עונש מה יתרון למות האשה יותר מן הילדים?!<br>
<span id='red'>ואם אמרנו שהם בני עונשים, למה שינה הכתוב לומר נפש תחת נפש?</span> <br>
<br>
<b>ומחלוקת אחרת אומרת:</b> כי המתכוין להרוג את זה והרג את זה לא יומת. ושינה הכתוב לומר: <b><span id='pink'>נפש תחת נפש,</span></b> כי עונש הנפש יותר מהילדים הרבה מאד, וראייתם הכתוב הבא אחריו: <b><span id='pink'>עין תחת עין,</span></b> שאינו כמשמעו רק הוא כפר. ונזכר זאת הפרשה בעבור: <b><span id='pink'>עין תחת עין שן תחת שן,</span></b> כי אחריו כתוב: משפט עין העבד ושינו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עין
id: 0221
nru: כד
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
אמר רב סעדיה:</b> <br>
<blockquote>לא נוכל לפרש זה הפסוק כמשמעו. כי אם אדם הכה עין חברו וסרה שלישית אור עיניו איך יתכן שיוכה מכה כזאת בלי תוספת ומגרעת. אולי יחשיך אור עינו כולו ויותר קשה הכויה והפצע והחבורה כי אם היו במקום מסוכן אולי ימות ואין הדעת סובלת!<br>
</blockquote><b>אמר לו בן זוטא:</b> <br>
<blockquote>והלא כתוב במקום אחר כאשר יתן מום באדם כן ינתן בו?!<br>
</blockquote><b>והגאון השיב לו:</b> <br>
<blockquote>יש לנו בי'ת תחת על. והנה טעמו כן ינתן עליו עונש. <br>
</blockquote><b>ובן זוטא השיב לו:</b> <br>
<blockquote>כאשר עשה כן יעשה לו. <br>
</blockquote><b>והגאון השיב:</b> <br>
<blockquote>הנה שמשון אמר: כאשר עשו לי כן אעשה להם. ושמשון לא לקח נשותיהם ונתנם לאחרים רק גמולם השיב להם. <br>
</blockquote><b>ובן זוטא השיב:</b> <br>
<blockquote>אם היה המכה עני מה יהיה עונשו? <br>
</blockquote><b>והגאון השיב:</b> <br>
<blockquote>אם עור יעור עין פקח מה יעשה לו? כי העני יתכן שיעשיר וישלם. רק העור לא יוכל לשלם לעולם. והכלל לא נוכל לפרש על דרך מצוות התורה פירש שלם, אם לא נסמך על דברי חז'ל. כי כאשר קבלנו התורה מן האבות, כן קבלנו תורה שבעל פה אין הפרש ביניהם. והנה יהיה פירוש עין תחת עין. ראוי להיותו עינו תחת עינו אם לא יתן כפרו. <br>
</blockquote><b>ואמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי יש שן שהעונש שלו מעט, אם יהיה המוכה נער. כי אם יכרת עוד יחליף. והזכיר היד כי היא בעלת מלאכה והזכיר הרגל שהוא יותר קשה מהיד. כי לא יוכל אדם ללכת ברגל אחת. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי:</b> <br>
כי הזכיר אלה האיברים על ההווה ברוב. כי כאשר יכה אדם חברו. או יכנו בעין שהוא עומד כנגדו. או בפה שעומד כנגדו וישבור שניו, או ביד שבה ילחם, או יגן בעד פניו, או ברגל בברחו מפניו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כויה
id: 0221
nru: כה
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>מכות אש כמשמעו.<br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
כי <b><span id='pink'>פצע</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>להוציא דם. <br>
<br>
<b><span id='pink'>וחבורה -<br>
</span></b>מכה בלי דם. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>כי <b>פצע</b> שבירת עצם. <br>
<b>וחבורה</b> מכת דם.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: וכי יכה
id: 0221
nru: כו
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>ציווה השם שיצא העבד חופשי תחת עינו או שנו. שלא יהא אדוניו אכזרי שיכנו מכה נמרצה. כי אם ישחית עינו, או אפילו שינו יצא מרשותו חופשי ויאבד ממונו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכי יגח
id: 0221
nru: כח
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>הזכיר זאת הפרשה, בעבור אם יגח השור עבד או אמה. וזה האיש והאמה ישראלים. והזכיר האשה. ולא עשה כן בפסוק: <b><span id='pink'>מכה איש ומת.</span></b> כי מנהג הלשון להזכיר הנכבד שהוא הזכר והוא הדין לנקבה והזכיר האשה עתה בעבור שיש מקומות שאין מנהג האשה לצאת חוץ מהעיר לשדה, אל מקום ששם השורים שלא יחשוב אדם ויערער ויאמר: למה שנתה המנהג? <br>
ובעבור זה כתוב אחריו: <b><span id='pink'>או בן יגח או בת יגח. </span></b>כי משפט <b><span id='pink'>מכה איש</span></b> שוה הוא שיהיה גדול בשנים או קטן והזכיר הבן והבת שהם קטנים, שלא יערער בעל השור על האבות שהיה עליהם לשמרם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>סקול יסקל השור -<br>
</span></b>טעם <b><span id='pink'>ולא יאכל את בשרו</span></b> כמו הנבלה שיאכלנה גר שער או נכרי. <br>
<br>
<b>וקדמונינו אמרו:</b> <br>
כי כל מקום שכתוב בו: <b><span id='pink'>לא יאכל</span></b>, הוא אסור בהנאה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ובעל השור נקי -<br>
</span></b>מעונש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם
id: 0221
nru: כט
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>אין ספק כי אין כופר למומתי ב'ד, על כן אמרו מעתיקי הדת כי <b><span id='pink'>וגם יומת.</span></b> מיתתו בידי שמים. הנה יהיה זה יומת לפי דעתי, כמו: <b><span id='pink'>עין תחת עין</span></b> שהוא ראוי שיומת, אם לא יתן כופר נפשו. וכל זה בעבור שהוא כתוב: <b><span id='pink'>יומת </span></b>ולא <b>ימות.<br>
</b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם כופר
id: 0221
nru: ל
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>אין זה הפך <b><span id='katom'>ולא תקחו כופר</span></b> כי הכתוב שם הוא רוצח גמור. וזה לא רצח רק נענש, בעבור שלא שמר שורו להיותו קשור. או השור התיר עצמו שלא נקשר כראוי. או שלא מצא הפתח סגור ויצא והזיק.<br>
<br>
<b><span id='pink'>יושת עליו -<br>
</span></b>על פי הדיינין.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: או בן או בת
id: 0221
nru: לא
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>שניהם ישראלים, כי כתוב אחריו <b><span id='pink'>אם עבד.</span></b> והשם שם עונש על בעל השור, כי קשה בעיניו שתמית בהמה אדם שנברא בצלם אלוהים, על כן נסקל השור.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכי יפתח איש בור
id: 0221
nru: לג
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>שהיה כרוי. והזכיר זה, כי אין השם חפץ שתמות בהמה חנם שלא לצורך אדם. <br>
<b>ועוד</b>: כי יזיק בעל הבהמה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בעל הבור
id: 0221
nru: לד
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>הפותח או הכורה, אע'פ שהוא ברשות הרבים כי לצרכו עשה. ע'כ נקרא: <b><span id='pink'>בעל הבור.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>כסף ישיב לבעליו -<br>
</span></b>שיתן דמי הנופל. בהיותו חי אחר שיפחות ממנו דמי המת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכי יגוף
id: 0221
nru: לה
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
אמר בן זוטא:</b> <br>
<blockquote>כי רעהו תואר לשור ולא ראה כי שור איש סמך הוא וכן הוא שור רעהו. <br>
. <br>
</blockquote>ואין לשור רע רק בן זוטא לבדו, וזה השור שהוא תם ישלם בעליו חצי נזק.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: או וגו'
id: 0221
nru: לו
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 21
htm:
</b>ואם היה השור מועד ישלם הנזק שלם. <br>
והזכיר הכתוב דבר השור עד שיגיע אל <b><span id='pink'>וכי יגנוב איש שור או שה.</span></b> וכל זה בעבור העבד שהוא נמכר בגנבתו. כי כן החל: <b><span id='pink'>כי תקנה עבד עברי.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם במחתרת ימצא הגנב
id: 0222
nru: א
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>בלילה, כי ביום לא יחתור והכתוב הבא אחריו לעד: <b><span id='pink'>אם זרחה השמש.<br>
</span></b><br>
ופירוש: <b><span id='pink'>אין לו דמים –</span></b> <br>
אין על הורגו שפיכות דמים. <br>
ויש לתמוה מן המפרשים דמים חיים, אם כן מה הוא <b><span id='katom'>איש דמים?! דמיו בו?!<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי יבער
id: 0222
nru: ד
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>גם זה דבק באשר למעלה שהזכיר שיבא הנזק על יד השור. <br>
ואומר: <b><span id='katom'>כי יבער איש</span></b> מגזרת אנחנו ובעירנו. והוא מהבנין הדגוש.<br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>ובער בשדה אחר</span></b> - אדם אחר. וכמוהו <b><span id='katom'>ואתם בערתם הכרם.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי תצא אש
id: 0222
nru: ה
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>גם זה דבק כי ידבר על נזק השדה.<br>
וטעם <b><span id='pink'>המבעיר</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
אינו כמו: <b><span id='pink'>כי יבער איש,</span></b> אע'פ שהם מבנין אחד. כי מלת אש תורה עליו וזאת הדרך צחות בלשון הקדש, לאמר מלה שוה והוא משני טעמים. כמו: <b><span id='katom'>בלחי החמור. <br>
חמור חמורתים.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>רוכבים על שלשים עיירים ושלשים עיירים להם.</span></b> <br>
וזאת השנית ערים והעיד להם יקראו <b><span id='katom'>חות יאיר.</span></b> <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם לא שלח ידו
id: 0222
nru: ז
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>יורה כי <b><span id='pink'>ונקרב בעל הבית</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> שבועה היא לפני הדיינין. על כן אחריו: <b><span id='pink'>על כל דבר פשע</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> שפשע הנשבע. <br>
<br>
<b>ור' ישועה אמר:</b> <br>
<blockquote>כי פשע הוא שיצא מרשותו. כמו: <b>אז תפשע אדום מתחת יד יהודה.</b> והנה <b>על כל דבר</b> <b>פשע</b> כולל הבא אחריו. וכל דבר שיצא מרשות הבעלים בין שנגנב בין שאבדה וכחש בה ולא הודה.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: אשר יאמר
id: 0222
nru: ח
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>העד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי הוא זה -<br>
</span></b>אם <b><span id='pink'>ירשיעון האלהים -</span></b> השומר כי הוא עצמו גנבו. או כחש האבדה שמצא ונעשה גנב עליה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם
id: 0222
nru: יב
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>על זה קבל שכרו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>יבאהו עד -<br>
</span></b>יביא קצת הנטרף להיות לו לעד. על דרך שכתוב: <b><span id='katom'>כאשר יציל הרועה מפי הארי שתי כרעים או בדל אוזן.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכי ישאל
id: 0222
nru: יג
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>על דרך הפשט. <br>
<br>
<b><span id='pink'>בעליו אין עמו -<br>
</span></b>ויכול לטעון על השואל שהכביד על בהמתו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם
id: 0222
nru: יד
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>שהוא ראה בעצמו איך נשבר או מת. וככה השכיר שבא עם השוכר בדרך אחד. השלים לדבר על גניבת ממון. ועתה ידבר על גניבת הלב הוא המפתה. כי ההווה לפתות הנערות שאין דעתם שלימה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר לא אורשה
id: 0222
nru: טו
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>כי המאורשה אף על פי שלא נבעלה נקראת אשת רעהו. <br>
<br>
<b><span id='pink'>מהר ימהרנה –</span></b> <br>
כמו מוהר בענין קשור. כמו: <b><span id='katom'>אחר מהרו,</span></b> כי גזרת מהרה לא תמצא בפעלים רק מהבנין הדגוש בכל המקרא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מכשפה
id: 0222
nru: יז
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>טעם להזכיר זה אחר הבתולה, כי המתאווים יתאוו דרך כשפים למלאת תאוותם והזכיר הנקבה, כי היא הנמצאת בכשוף יותר מן הזכרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כל
id: 0222
nru: יח
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>הזכיר בתחילה פיתוי הנערה שאין לה דעת, גם הזכיר הבהמה שאין לה פה לצעוק כמו האישה, והזכיר האישה שיש לה פה לצעוק.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: זבח
id: 0222
nru: יט
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>על דרך הפשט, אינו מדבר על ישראל כי כבר הזהיר על זה בדבור שני, רק בעבור הגר. וכתוב אחריו נאמר זה, כי בעבורו נאמר: <b><span id='pink'>כל שוכב עם בהמה</span></b> כי כן מנהג עם נכרי. והנה על זה התנאי יגור בארץ ישראל שלא ישכב עם בהמה ושלא יזבח לעבודת כוכבים. <br>
<br>
ואמר: <b><span id='pink'>לאלהים –</span></b> <br>
שהיה רגיל לעבדו מקדם. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>לאלהים –</span></b> <br>
כוללת אף המלאכים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לה' לבדו -<br>
</span></b>רק לשם הנכבד לבדו שהוא שם העצם ולא יתערב אחר עמו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וגר
id: 0222
nru: כ
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>כאשר יקבל הגר שלא לעבוד עבודת כוכבים, לא תונהו בארצך. בעבור שיש לך כח רב ממנו. וזכור: <b><span id='pink'>כי גרים הייתם </span></b>כמוהו. <br>
וכאשר הזכיר הגר שאין לו כח ככה היתום והאלמנה שהם ישראלים ואין להם כח. <br>
<br>
ואחר שאמר: <b><span id='pink'>לא תענון</span></b> לשון רבים, אמר: <b><span id='pink'>אם תענה.</span></b> כי כל רואה אדם שהוא מענה יתום ואלמנה ולא יעזרם, גם הוא יחשב מענה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם ענה
id: 0222
nru: כב
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>והנה העונש. אם אחד יענה ואין עוזר העונש על כלם. על כן בא אחריו: <b><span id='pink'>וחרה אפי והרגתי אתכם </span></b>כולכם. <br>
<br>
ואמר: <b><span id='pink'>כי אם צעק יצעק אלי</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
על היתום וכן דין האלמנה, רק היתום יתכן שיהיה קטן ולא ידע לדבר כמו האלמנה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם כסף תלוה
id: 0222
nru: כד
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>אם נתן לך השם הון שתוכל להלות העני והזכיר זאת הפרשה. כי העני כמו הגר והיתום והאלמנה, וקרא העניים <b><span id='pink'>עמי,</span></b> כי החסידים לא יבקשו עושר בעולם הזה. והעד אליהו ואלישע. שלא רצה לקבל מנחת נעמן. גם שמואל הרמתי. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>עמך -</span></b> שהוא במקום שאתה דר בו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לא תהיה לו כנושה -<br>
</span></b>שישא לך פנים בעבור טובתך. <br>
<br>
ואמר: <b><span id='pink'>תשימון</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כי המלוה והסופר והעדים כולם עוברים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם חבל תחבל
id: 0222
nru: כה
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>אחר שאמר: <b><span id='pink'>שלמת רעך</span></b> שהוא לשון נקבה וככה אחר <b><span id='pink'>כי היא כסתה לבדה</span></b> אמר: <b><span id='pink'>תשיבנו </span></b><br>
<br>
והטעם על <b><span id='pink'>החבול</span></b> שהוא לשון זכר. <br>
<br>
<b>אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>מה טעם לקחת החבול ביום וישיבנו בלילה? <br>
והוא השיב בעבור שירא שלא ילוה מאחר ויתנהו לו חבול תחתיו. כי הטעם יש לך לחמול עליו.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: אלהים לא תקלל
id: 0222
nru: כז
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>הם הדיינים. והם הכהנים בני לוי שעימהם התורה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונשיא בעמך לא תאר -<br>
</span></b>בסתר או בגלוי והגאונים הפרישו בין קללה ומארה וזה הנשיא הוא המלך הכתוב במשנה תורה. וכאשר הסתכלנו בפסוקים הבאים זה אחר זה עד: <b><span id='katom'>ובכל אשר אמרתי אליכם תשמרו.</span></b> מצאנו רובם בדברי העניים כאילו הם דבוקים עם פרשת <b><span id='katom'>אם כסף תלוה.</span></b> <br>
<br>
<b>אמר יפת:</b> <br>
טעם להזכיר <b><span id='pink'>אלוהים לא תקלל</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> אולי העני ברוב צערו בלילה אם יעבור המלוה ולא ישיב לו העבוט יקלל את הדיין שדן שיוקח עבוטו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מלאתך
id: 0222
nru: כח
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 22
htm:
</b>כינוי לתירוש.<br>
<b><span id='pink'><br>
ודמעך -<br>
</span></b>כינוי ליצהר. <br>
<br>
<b>והגאון רב סעדיה אמר:</b> <br>
<blockquote>כי מלת מלאתך כוללת המלאה מן הזרע. והמלאה מן היקב. ואמר כי דמעך רמז ליצהר. כי כאשר ידרך הזית הוא יורד טפות כמו הדמע. <br>
</blockquote>והנה פירוש זה הכתוב במקום אחר. והוא: <b><span id='katom'>ראשית דגנך תירושך ויצהרך.</span></b> על כן עמו: <b><span id='katom'>בכור בניך תתן לי.</span></b> כי הוא ראשית אונו. <br>
<br>
<b>ובן זוטא אמר:</b> <br>
<blockquote>כי מלאתך על ההריון. ודמעך כינוי לשכבת זרע והיא הטפה. ואמר לא תאחר שלא יעכב מלקחת לו אשה. על כן אחריו בכור בניך תתן לי. <br>
</blockquote>וזה שיגעון למה הזכיר מלאתך לפני דמעך. כי דמעך לפי דעתו לשפוך זרע באשה ואחר כך תבא ההריון. <br>
<b>ועוד</b>: כי דבר ההריון אינו ביד אדם רק ביד השם לבדו. <br>
<br>
<b>ואמר יפת:</b> <br>
<blockquote>הזכיר הפסוק הזה שלא יאחר העני לתת מה שהוא חייב. כך תעשה לתת הבכור לכהן.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: לא תשא שמע שוא
id: 0223
nru: א
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>שלא יוציא מלבו דבר שוא, להוציא דבה.<br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>אל תשת ידך עם רשע</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
להתחבר עמו בעדות שוא לעשות חמס לנקי, אולי העני יעשה זה למלאות חסרונו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא
id: 0223
nru: ב
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>אם ראית רבים יעידו על דבר שלא ידעתו, לא תאמר בלבבך אלה לא יכזבו. <br>
<br>
<b>ואמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי שתים מצוות יש בפסוק הזה: <br>
<b>האחד:</b> מצוות לא תעשה. <br>
<b>והשניה:</b> מצוות עשה. <br>
כי אמר חייב אתה אחרי רבים להטות, כי חשב כי מלת להטות כמו לנטות. <br>
</blockquote>ואינה כן רק הוא מהבנין הדגוש הכבד. כמו: <b><span id='katom'>ארור מטה משפט</span></b> גם נמצאת בלא משפט <b><span id='katom'>ומטה גר.</span></b> <br>
<br>
<b>וחז'ל פירשו:</b> <br>
כי מזה נלמוד כי הלכה כרבים. ומה שהעתיקו הוא האמת ואחר שהכתוב אמר: <b><span id='pink'>לא תהיה אחרי רבים לרעות - </span></b> מזה נלמוד כי אם יהיו הרבים לטובה שהיא מצווה ללכת אחריהם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לא תענה על ריב -<br>
</span></b>מצווה על כל ישראל ואף כי הדיין שהוא שהריב לפניו לעזור לרעהו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ודל
id: 0223
nru: ג
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>גם זה דבק שתחשוב, כי טוב תעשה בעזרך הדל ובמקום אחר: <b><span id='katom'>לא תהדר פני גדול.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: שור אויבך
id: 0223
nru: ד
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>בחירק תחת היו'ד. והוא פועל. כי מלת ואָיַבְתִּי. מהפעלים היוצאים. והטעם אע'פ שתדע שהוא אויבך וככה שונאך. <br>
<br>
ונאמר: <b><span id='pink'>אויבך - </span></b>כי נכון לדבר ככה גם כן שונאך. אולי באה זו הפרשה אם היה השור והחמור של עני יהיה שכרך הרבה מאד, שעשית מצוות השם. וגם גמילות חסד עם עני.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וחדלת
id: 0223
nru: ה
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>חדל לך מעשות הדבר.</span></b> וכן: <b><span id='katom'>ושמרת, </span></b>והטעם: חדל שתעזוב הדבר לו לבדו. רק תתיר עמו הקשרים ותעזוב המשא ויפול מזה הצד ומזה הצד ויקום החמור. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כמו: <b><span id='katom'>ויעזבו את ירושלים.</span></b> לטעון המשא בדרך רחוקה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא תטה
id: 0223
nru: ו
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>עם הדיין ידבר. וכמוהו: <b><span id='katom'>לפני ה' אלוהיך תאכלנו.</span></b> הראוי לאכול. כאלו הוא מדבר עם כוהן ויבדילנו מכל ישראל שידבר עימהם. והאומר כי הוא בכור עדר הבל הוא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מדבר שקר
id: 0223
nru: ז
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>עם הדיין ידבר. שלא ידין דין שקר, וכמוהו: <b><span id='katom'>צדק צדק תרדוף.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ונקי וצדיק אל תהרוג -<br>
</span></b>באותו הדבר. אם ידעת שהוא רשע בדבר אחר, שלא תאמר הואיל וככה עשה רשע אחר קשה אהרגנו ואסיר המכשול מהדרך, כי אני אקח הדין ממנו ולא ימלט מידי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושחד
id: 0223
nru: ח
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>גם הזכיר כל זה. כי העשיר יתן שחד לדיין, להטות מדין דלים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויסלף דברי צדיקים -<br>
</span>אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי צדיקים תאר לדברי. <br>
</blockquote>ולא יתכן זה כי דברי סמוך. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>צדיקים</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
בדין לא צדיקים במצות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והשביעית תשמטנה
id: 0223
nru: יא
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>היא שתקרא שמטה לה' ולא יגוש איש את רעהו האביון.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונטשתה -<br>
</span></b>שלא תזרע. וכמוהו: <b><span id='katom'>ונטוש את השנה השביעית.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ששת
id: 0223
nru: יב
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>גם הזכיר זה. בעבור <b><span id='katom'>וינפש בן אמתך.</span></b> <br>
<br>
<b><span id='pink'>והגר אשר בשעריך -<br>
</span></b>שהוא עני ושכיר לך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובכל אשר
id: 0223
nru: יג
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>עתה הזכיר עבודת כוכבים, והטעם כל מה שאמרתי הם מצותי ומשפטי. ולא כן. משפטי אלוהים אחרים. <br>
ואמר: <b><span id='pink'>לא תזכירו -</span></b> שלא תזכירו שמותם להישבע בהם גם שלא ישביעו בהם עובדיה. וזה ולא ישמע על פיך שתשביע בו אחרים. שלא תאמר לעובד כוכבים השבע לי באלהיך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שלש רגלים
id: 0223
nru: יד
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>פעמים. <br>
<br>
<b><span id='pink'>לי -<br>
</span></b>לבדי תהיה עבד. שתעבוד שלוש רגלים בשנה ותבא לפני כעבד שיביא דורון לאדונו. על כן כתיב אחריו: <b><span id='pink'>(את) [אל] פני האדון ה'</span></b> כמו לפני האדון ה' וכן: <b><span id='pink'>ולא יראו פני ריקם.</span></b> <br>
והזכיר זה בעבור כי יש ימים ידועים הולכים עובדי אלילים להבליהם. על כן כתוב: <b><span id='pink'>תחוג לי -</span></b> לבד.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>תחוג –<br>
</span></b>תזבח. כמו: <b><span id='katom'>אסרו חג בעבותים.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>רגלים -<br>
</span></b>מגזרת רגל, כי רובם רגלים הם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: את חג המצות
id: 0223
nru: טו
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>החל ממנו כי הוא ראשון לחדשי השנה. <br>
<br>
והנה כתוב: <b><span id='pink'>שבעת ימים תאכל מצות.</span></b> כמו: <b><span id='katom'>חג הסכות תעשה לך שבעת ימים.</span></b> <br>
והנה הוא חיוב. ואין כמוהו <b><span id='pink'>ששת ימים תעשה מעשיך.</span></b> כי אחריו כתיב: שתשבות ביום השביעי. ואין ככה שבעת ימים תאכל מצוות. <br>
<b>ועוד</b>: למה לא כתב שבעת ימים לא תאכל חמץ?!<br>
<br>
<b><span id='pink'>חדש האביב -<br>
</span></b>פירשתי. <br>
רבים חשבו <b><span id='pink'>כי לא יראו פני ריקם</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> כמו: <b><span id='katom'>ופני לא יראו.</span></b> <br>
וזה איננו נכון, כי הבאים אל בית השם הם נראים. והעד<b><span id='katom'>: ונראה את פני השם <br>
</span></b>גם<b><span id='katom'> יראה כל זכורך את פני ה', </span></b>כמו לפני השם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>[כג טז]<br>
וחג הקציר -<br>
</span></b>בכורי קציר חטים. <br>
והנה חג המצוות לעולם יהיה בו אביב שהוא בכורי השעורים. והמרחק בין בכורי שעורים לבכורי חטים, כמו: <b><span id='katom'>שבעה שבועות תספר לך.<br>
</span><span id='pink'><br>
וחג האסיף בצאת השנה -<br>
</span></b>ותכנס שנה אחרת. והחל ממרחשון לזרוע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שלש
id: 0223
nru: יז
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>ואלה השלש פעמים שאמרתי לך, <b><span id='pink'>לא יראו פני ריקם.</span></b> <br>
הזכרים לבדם שהם בני מצוות ואינם חולים שלא יוכלו לבא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: דם זבחי
id: 0223
nru: יח
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>הוא זבח חג הפסח, הנאכל על מצוות ומרורים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>חלב חגי -<br>
</span></b>הוא שה תמים שהוא חיוב. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>בהעלות העולה והחלבים עד הבקר.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ראשית
id: 0223
nru: יט
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>זהו: <b><span id='katom'>ואם תקריב מנחת בכורים,</span></b> כי עם היחיד מדבר כאשר אפרש במקומו. <br>
והזכיר זה אחר <b><span id='pink'>לא תשחט על חמץ דם זבחי,</span></b> כי משם יחלו הבכורים..<br>
<br>
<b> אמרו חסרי הדעת:</b> <br>
כי <b><span id='pink'>גדי</span></b> - מגזירת מגד. <br>
ולא יתכן כי מ'ם מגד שרש והעד הנאמן: <b><span id='katom'>עם פרי מגדים</span></b>, כי ככה לא ימצא בלשון הקדש. <br>
<br>
<b>ועוד</b>: מה טעם <b><span id='pink'>לא תבשל?</span></b> <br>
ואין כח ביד אדם לבשל המגד. וכתוב: <b><span id='katom'>וממגד תבואת שמש.</span></b> <br>
מה טעם לומר <b><span id='pink'>בחלב? <br>
</span></b>ואנה מצאנו כלשון הזה. <br>
<br>
<b>ועוד</b>: מה טעם <b><span id='pink'>אמו?</span></b> ואנה נקרא העץ אם המגד. <br>
וכל זה חשבו, בעבור שמצאנו זאת המצוה עם <b><span id='katom'>ראשית בכורי אדמתך</span></b>. <br>
והנה גם היא במקום אחר עם הבשר <b><span id='katom'>לא תאכלו כל נבלה.</span></b> והוא הישר, רק הזכירה עם הבכורים. כי אז ירבו ויגדלו הגדיים. ויש אחר שאמר: <b><span id='pink'>לא תבשל</span></b> כמו <b><span id='katom'>לא תאחר.</span></b> שיעמוד עם אמו יותר משבעה ימים, ואם כן מה טעם להזכיר המצוה הזאת פעם אחרת?! <br>
<br>
<b>ועוד</b>: כי ראייתם <b><span id='katom'>בשל הקציר</span></b> ואיננו רק בשול כי השמש מבשלת כמו האש. וככה: <b><span id='katom'>הבשילו אשכלותיה.</span></b> <br>
<br>
<b>ורבי שלמה אמ:</b> <br>
כי גדי הוא הקטן הרך וזה השם יאמר לקטן השור והכבש וראייתו: <b><span id='katom'>גדי עזים</span></b>, כי מה צורך לסמכו. ואיננו כן, כי גדי לא יקרא רק שהוא מהעזים ובלשון ערבי הוא גדי, ולא יאמר על מין אחר, רק יש הפרש בין גדי ובין גדי עזים. כי גדי גדול מגדי עזים. כי עודנו צריך היותו עם העזים. וככה: שעיר ושעיר עזים. <br>
<br>
<b>וחכמים קבלו</b> שלא יאכל ישראל בשר בחלב. ועתה אפרש. <br>
דע כי מנהג התורה לדבר על ההווה, כמו: <b><span id='katom'>בת היענה.</span></b> למה שינה הכתוב לומר ככה ותהיה הבת כוללת כל המין. וכזה לא מצאנו. דע כי בשר יענה יבש כעץ ואין המנהג שיאכלנו אדם, כי אין בו ליחה ולא יאכל מכל המין. רק הבת כי היא נקבה וקטנה יש בה מעט ליחה ולא כן הזכר הקטן, וככה אין אדם אוכל בשר בחלב, כי אינו מאכל ערב והבשר לא יתבשל רק בזמן רב. והחלב אינו כן. כי אין המנהג עד היום בארץ ישמעאל שיאכל אדם טלה מבושל בחלב, בעבור שיש בטלה ליחה רבה. וככה בחלב והנה הוא מזיק, על כן לא יאכל. ובעבור כי בשר הגדי אין בו ליחה וכשהוא קטן הוא חם על כן יבשלו הגדי בחלב. <br>
<br>
ואל תתמה בעבור שלא נהגו אנשי אלה המקומות לאכול גדי עזים. כי כל הרופאים מודים כי אין בשר כמוהו ואפילו לחולים התירו שיאכלוהו. וכן אוכלים אותו בספרד ואפריקא וארץ ישראל ופרס ובבל. <br>
גם ככה היה מנהג הקדמונים, <b><span id='katom'>שני גדי עזים טובים.</span></b> <b><span id='katom'><br>
ונעשה לפניך גדי עזים.</span></b> <br>
והכהן אוכל גדי עזים אחד לחטאת ובעבור שאין מנהג אדם לאכול בשר חי, אסור לבשל הגדי בחלב אמו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי אין בשול כי אם באש. <br>
והלא כתוב: <b><span id='katom'>ובשל מבושל במים</span></b> ובדברי הימים <b><span id='katom'>ויבשלו בסירות?!</span></b> <br>
ואין לנו צורך לבקש מה טעם איסורו, כי נעלם מעיני הנבונים. אולי היה כי אכזריות לב הוא לבשל הגדי עם חלב אמו, כדרך ושור או שה <b><span id='katom'>אותו ואת בנו לא תשחטו.</span></b> <b><span id='katom'>גם לא תקח האם על הבנים.</span></b> <br>
ומנהג רוב האדם שאין להם צאן ויקנו החלב בשוק והחלב יהיה מאוסף משיות רבות, אולי הקונה הגדי לא ידע אנה אמו והנה אם קנה חלב, אולי יש בו חלב אם הגדי שקנה ויהיה עובר. וכל ספק שהוא מן התורה לחומרא. <br>
והנה גם הישמעאלים מודים כי אם יבושל הגדי בחלב אמו, שהתולדת שוה אז הוא יותר ערב והכתוב דבר על ההווה. <br>
<br>
והנה קדמונינו ז'ל החמירו להסיר כל ספק ואסרו בשר בחלב. והשם שנתן להם חכמה הוא יתן משכורתם שלמה. ועוד אדבר למה הזכיר הכתוב זאת המצוה פעם שנית גם שלישית במקום כל אחד מהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הנה אנכי
id: 0223
nru: כ
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>אמר השם למשה שיאמר גם זה לישראל. כי אם יקבלו כל הדברים והמשפטים מתחלת <b><span id='katom'>אתם ראיתם </span></b>אז יביאם אל הארץ ורבים השתבשו בזה. <br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
כי המלאך [הוא] ספר תורה, בעבור <b><span id='pink'>כי שמי בקרבו. </span></b><br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
[הוא] ארון הברית. <br>
ופירשו: <b><span id='pink'>ושמע בקולו</span></b> הכתוב בו, ואמרו: <b><span id='pink'>לא ישא השם לפשעכם.</span></b> וכל אלה דברי רוח, כי כל התורה והמקרא מלאים מזה הטעם. <br>
<b><span id='katom'>הוא ישלח מלאכו לפניך <br>
המלאך הגואל אותי מכל רע.</span></b> <br>
<br>
ומשה אמר: <b><span id='katom'>וישלח מלאך ויוציאנו ממצרים. <br>
ומלאך פניו הושיעם <br>
ויצא מלאך ה' <br>
ויאמר ה' למלאך המשחית בעם. <br>
אלהי שלח מלאכיה.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>דמי לבר אלהין,</span></b> ורבים כאלה. <br>
<br>
ובספר דניאל: <br>
<b><span id='katom'>שר יון ושר פרס.</span></b> <b><span id='katom'><br>
כי אם מיכאל שרכם.</span></b> <br>
והוא הנקרא הגדול כי הוא נכבד מאחרים רבים. <br>
גם כתוב עליו: <b><span id='katom'>אחד השרים הראשונים בא לעזרני.</span></b> שפירושו: במעלה, כמו: <b><span id='katom'>היושבים ראשונה במלכות. </span></b>וזה המלאך הוא מיכאל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לשמרך בדרך -<br>
</span></b>שלא יגע בך רע.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אשר הכינותי לך -<br>
</span></b>כדרך: <b><span id='katom'>בהנחל עליון גוים,</span></b> כאשר אפרש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: השמר
id: 0223
nru: כא
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>כל מלאך עושה דבר השם לא יוסיף ולא יגרע. וככה שטן איוב מלאך היה. וככה היוצא לקראת בלעם לשטן לו. והנה השומע בקול המלאך, הוא שומע בקול השם הנכבד.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>אל תמר בו –</span></b> <br>
קשה. <br>
והנה נראה הטעם, כמו: <b><span id='katom'>וימרו בי,</span></b> רק היה ראוי להיותו תמרה. על כן הוצרכו חכמי ספרד לאמר בו, כי הוא מפעלי הכפל ועל דרך <b><span id='katom'>ויסב אלוהים את העם.</span></b> <br>
כי כל הגזרה היא מפעלי הכפל. <b><span id='katom'><br>
כי ורחבה ונסבה</span></b> מבנין נפעל. <br>
כמו: <b><span id='katom'>ונבלה שם</span></b> מגזרת בלל. <b><span id='katom'><br>
ונבקה רוח מצרים</span></b> מגזרת בוקק. <br>
<br>
ואל תתמה, בעבור שהם שנים שרשים והטעם אחד: <br>
<b><span id='katom'>כי הנה שורר בביתו, <br>
כי שרית עם אלהים</span></b>. <br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>אל תמר בו וממר ליולדתו,</span></b> על משקל מכס. שהוא מגזרת: <b><span id='katom'>תכוסו על השה,</span></b> מפעלי הכפל.<br>
ודע <b><span id='pink'>כי שמי בקרבו</span></b> דבק עם <b><span id='pink'>השמר מפניו ושמע בקולו,</span></b> כמו: <b><span id='katom'>ואך לאמתך תעשה כן</span></b><br>
וכבר פירשתי כי השם הנכבד הוא שם העצם, כי הוא לבדו. <br>
גם ימצא תאר השם, כי הוא הכל ומאתו הכל. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בקרבו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
משל לעגול שהנקודה היא קרובה אל כל מרחק, על כן היה כבוד השם בקרב המחנה. ונוסע בתוך המחנות. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>כי אתה ה' בקרב העם הזה</span></b> וכתוב <b><span id='katom'>ויוצר רוח אדם בקרבו.</span></b> <br>
<br>
ואל תשתומם בעבור שהוא כתוב, <b><span id='pink'>כי אם שמוע תשמע בקולו.</span></b> ואחר כן: <b><span id='pink'>ועשית כל אשר אדבר</span></b> <b>והנה אתן לך משל</b>: <br>
כל חכמי המדות הביאו ראיות גמורות כי עצם הלבנה גוף מקבל אור השמש, כי הוא בעצמו אין נוגה לו. ובעבור זה תקדר השמש בהתחבר הלבנה עמה ביום. ושניהם בגלגלים הדומים לגלגל המזלות. ואין הקדרות רק שתכנס הלבנה תחת השמש ושתיהן עגולות. והנה פני הלבנה שהם לצד השמש כולם אור. ופניה שהם למעלה ממנו חשך ולא אור. והנה תסתיר אור השמש. גם במחצית חדש הלבנה בהיכנס צל הארץ בין השמש ובין הלבנה, לא יישאר ללבנה אור והנה ידענו כי אור הלבנה בלילה תאיר האויר והנה אם אמר ראובן זה אור הלבנה יאמר אמת. ואם אמר שמעון זה אור החמה יאמר אמת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא
id: 0223
nru: כד
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>זהו שהזכרתי. שתחלת ספר הברית אתם ראיתם שהזהיר על עבודה זרה וסוף הספר להזהיר על עבודה זרה שהוא הסוף. כי יהיה לך למוקש רק יש הפרש שבתחלת הספר ציווה שלא יעשון עם השם אלהי כסף. ובסוף ספר הברית ציווה להכרית ע'ז הנמצאה בארץ כנען שעשאום יושביה. כי העובד עבודת כוכבים כאילו הוא עובר על כל מצוות לא תעשה. ולא יועילוהו כל מצוות עשה בעולם הזה ובעולם הבא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועבדתם
id: 0223
nru: כה
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>הטעם לא תעבדו רק השם שהוציאכם מבית עבדים והביאכם אל ארץ הגוים שעבדו אלוהים אחרים ולא יוכלו להצילם מידכם, ועבודת השם היא לעשות כל אשר ציווה לאהבה אותו ולדבקה בו ולהישבע בשמו ולהתפלל אליו, ולזבוח לפניו תמידין ומוספין ולכבדו בתת המעשרות. הנה שכרו אתו והם ד' דברים בעולם הזה: <br>
<b>הא':</b> <b><span id='katom'>וברך את לחמך ואת מימיך.</span></b> <br>
<b>והב':</b> <b><span id='katom'>והסירותי מחלה מקרבך.</span></b> <br>
<b>והג':</b> <b><span id='katom'>לא תהיה משכלה ועקרה בארצך.</span></b> <br>
<b>והד':</b> <b><span id='katom'>את מספר ימיך אמלא.</span></b> <br>
והנה כל אלה בגוף האדם. <br>
<br>
<b>ועוד:</b> כי הפך אלה הברכות אעשה בכל אויביך. והוא <b><span id='katom'>את אימתי</span></b>, <b><span id='katom'>וגם את הצרעה.<br>
</span>אמר אברהם המחבר:</b> <br>
יש חכמים גדולים חכמי השתי תורות. ולא התעסקו בחכמת התולדה, על כן לא יכולתי לפרש אלה הברכות אם לא אזכיר מעט מן החכמות, בעבור שגוף האדם מהעולם השפל והנשמה העליונה קשורה בו. ויש אמצעים בין הנשמה והגוף. והנה הם שני כוחות. ובלשון הקדש יקראו על הרוב רוח ונפש. כי הנשמה היא החכמה ומושבה במוח הראש וממנה יצא כח כל ההרגשות ותנועת החפץ. והרוח בלב ובו חיי האדם. והיא המבקשת שררה להתגבר על כל העומד כנגדה והיא בעלת הכעס. <br>
וכן אמר שלמה: <b><span id='katom'>אל תבהל ברוחך לכעוס</span></b>, <b><span id='katom'>כל רוחו יוציא כסיל.</span></b> והנפש בכבד והיא המתאוה לאכול. וככה כתוב: <b><span id='katom'>כי תאוה נפשך.</span></b> ותאות המשגל ממנה. <br>
<br>
והנה יש אדם שנברא שתהיינה לו אלו השלש הנזכרות חזקות או כלן רפות. או זו חזקה וזו רפה, או לא חזקה ולא רפה. והנה בני אדם על כ'ז מינים משונים. והשם הנכבד נתן התורה לחזק ולהגביר ולהגדיל הנשמה העליונה ואז לא ימשול הגוף עליה, ואם לא תהיה התורה נשמרת אז יגבר הגוף על הנשמה.<br>
<br>
<b>והנה אתן לך משל.</b> <br>
ידענו כפי חכמת התולדת כי כל אדם שגברה על תולדתו מרה אדומה יהיה בעל אף, כי כן תולדת האש. כי המרה האדומה דומה לה והנה הנשמה רודפת אחרי הגוף, כאשר איננה חכמה שתוכל לסבול. גם נחשב אדם שאין חום בגופו ובא אחר וחרפו וקללו עד שכעס. והנה הוליד בגופו חום שלא היה שם לפני כעסו. והשם יתעלה למען חסדיו בחר בישראל והורם תורתו. וכאשר ישמרוה ימצאם חכמתם וידריכם דרך ישרה לכל דבר שלא יזיק להם. והכלל שיהיה גופם סר אל משמעת הנשמה ולא הפך הדבר, שהנשמה סרה אל משמעת הגוף. ובהתאמץ הנשמה יתאמץ כח השומר הגוף, שיקבל האדם מן השמים והוא הנקרא תולדת. והנה הברכה תהיה בכל מאכל ומשתה. כי מארה באה לחסר כח התולדת, כדרך: <b><span id='katom'>אתה תאכל ולא תשבע.<br>
</span></b><br>
והנה כל התחלואים באים בעבור אוכל הנכנס בגוף והנה לא יפחד שומר התורה מהם. וזהו <b><span id='katom'>וברך את לחמך.</span></b> ויש תחלואים באים מחוץ לגוף בעבור שנוי האויר כפי השתנות מערכת המשרתים ועל זה כתוב: <b><span id='pink'>והסירותי מחלה מקרבך.</span></b> והנה שומר התורה אין לו צורך לרופא עם השם הנכבד. על כן כתוב גם בחליו: <b><span id='katom'>לא דרש את ה' כי אם ברופאים.</span></b> והנה דברתי על חכמת הרפואות. ועתה אדבר על חכמת המזלות. <br>
<br>
דע כי כל הנולד יקרוהו מקרים כדרך מה שיורה מערכת המשרתים ברגע הולדו. וערך אלה אל אלה והדבר עמוק מאד. והנה יהיה כפי מולד האשה שתהיה משכלה, כי תולדת הרחם להשכיל הילודים. או שתהיה עקרה ולא תלד, והנה אם היה הדבק בשם במולדו וכפי תולדתו שלא יוליד בנים. השם הנכבד אם היה דבק בו. יאמץ כח תולדת הכליות, ויתכן עלילות הזרע עד שיוליד בנים. על כן אמר השם לאברהם: <b><span id='katom'>התהלך לפני והיה תמים.</span></b> וזהו שאמרו קדמונינו ז'ל: צא מאצטגנינות שלך. ואם תכרות ברית עמי שתעבדני אני ארבה אותך במאד מאד. כי אנצח התולדת. ואין זה ניצוח במערכת הכוכבים כי לא נבראו להיטיב או להרע לעולם השפל, רק הולכים תמיד לעבודת השם לצרכם ובמרוצתם יקבלו בני העולם השפל דבר והפכו על ידם. והנה אם נשמור לא נקבל. ועוד אדבר על זה בפרשת כי תשא.<br>
<b>והנה הברכה השלישית</b> שיהיה כל אחד מהם מוליד בנים ולא ימותו בחיי אביהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: את אימתי
id: 0223
nru: כז
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>הוא פחד בנשמה. והנה תבוא לגוף חולשה מיד. וזה <b><span id='pink'>ונתתי את כל אויביך אליך עורף,</span></b> שיתנו לך את ערפם. והטעם: שיברחו מפניך בראותך אותם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושלחתי את הצרעה
id: 0223
nru: כח
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>מכה בגוף. מגזרת צרעת שתחלש כח הגוף והזכיר משבעה הגוים שלושה והוא הדין לכלם. <br>
<b>גם יתכן </b>להיות זו המכה יותר קשה בנזכרים מהאחרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא
id: 0223
nru: כט
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>זהו לסימן כאשר תראה כי פרית ורבית. אז יכרתו כל השבעה עממין. <br>
</blockquote>ואין צורך, כי הזכיר הטעם למה לא יגרשם בשנה אחת וזהו: <b><span id='pink'>פן תהיה הארץ שממה.</span></b> כי ארץ ישראל תהיה ארוכה מאד. ויוצאי מצרים לא יוכלו לישבה כלה, כמו: <b><span id='katom'>פן תוקדש.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושתי את גבולך
id: 0223
nru: לא
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 23
htm:
</b>וזהו <b><span id='katom'>וירד מים עד ים ומנהר עד אפסי ארץ.</span></b> והנהר, הוא נהר פרת. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואל משה אמר
id: 0224
nru: א
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 24
htm:
</b>כל מה שהזכיר למעלה עד עתה הם התנאים שיספרם לישראל. ואחר כן אמר למשה: אחר שתכרות להם ברית תעלה אלי אתה ואהרן ובניו וע' מזקני ישראל שהם הבכורים הקדושים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונגש
id: 0224
nru: ב
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 24
htm:
</b>אל תתמה בעבור שאמר בתחלה <b><span id='pink'>עלה אל ה'</span></b> ואחר כך <b><span id='pink'>ונגש משה לבדו.</span></b> ולא אמר ונגשת, כי כן מנהג הלשון. <b><span id='katom'>וה' המטיר על סדום ועל עמורה גפרית ואש מאת ה' מן השמים.</span></b> והטעם: מאתו. ושמואל אמר: <b><span id='katom'>וישלח ה' את ירובעל ואת בדן ואת יפתח ואת שמואל.</span></b> ולא אמר ואותי. ורבים ככה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבא משה
id: 0224
nru: ג
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 24
htm:
</b>לא הזכיר וירד מן ההר, כי אין צורך.<br>
וטעם: <b><span id='pink'>ויבא משה</span></b> - בתוך מחנה ישראל. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ויספר לעם את כל דברי ה' -<br>
</span></b>מצוות עשה ולא תעשה שהם כתובים מן: <b><span id='katom'>אתם ראיתם כי מן השמים</span></b> עד סוף <b><span id='katom'>כי יהיה לך למוקש.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ואת כל המשפטים -<br>
</span></b>אשר שם לפניהם הם הנזכרים בפרשת הזאת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויען כל העם -<br>
</span></b>כאילו הוא איש אחד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויכתוב משה
id: 0224
nru: ד
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 24
htm:
</b>אחר שספר להם כל דברי השם המצוות והמשפטים כתבם וזהו ספר הברית.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויבן מזבח תחת ההר -<br>
</span></b>במקום שעמדו ישראל בעת מתן תורה. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>ויבן</span></b> משרת בעבור אחרת כאילו כתוב ושתים עשרה מצבה בנה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישלח את נערי
id: 0224
nru: ה
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 24
htm:
</b>הם הבחורים בני הזקנים הבחורים שיעלו עם משה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויעלו עולות -<br>
</span></b>וזהו: <b><span id='katom'>וזבחת עליו.</span></b><br>
והזכיר עם השלמים <b><span id='pink'>פרים,</span></b> כי האוכלים רבים היו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקח חצי הדם
id: 0224
nru: ו
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 24
htm:
</b>מהעולות והשלמים.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>באגנות</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
כלים עגולים, כמו: <b><span id='katom'>אגן הסהר</span></b> ובלשון ערבי אגא'ן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וחצי הדם -<br>
</span></b>של עולה והשלמים זרק על המזבח לשם. <br>
<br>
והנה <b><span id='pink'>באגנות</span></b> ישמש לשנים, שנתן חציו באגנות וחציו אחר באגנות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקח
id: 0224
nru: ח
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 24
htm:
</b>כאשר קרא באזני הזקנים וקבלו על נפשם, אז לקח חצי הדם הנשאר וזרקו על העם. והם הזקנים. כי הם כנגד כל ישראל. כמו שכתוב בפר העלם דבר של צבור: <b><span id='katom'>וסמכו זקני העדה את ידיהם </span></b>שהם כנגד כל ישראל. וזאת הזריקה, כמו: <b><span id='katom'>ויז על אהרן ועל בגדיו </span></b>וקראה <b><span id='pink'>דם הברית.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויראו
id: 0224
nru: י
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 24
htm:
</b>במראה נבואה. כמו: <b><span id='katom'>ראיתי את ה' יושב על כסא.</span></b> <br>
<br>
<b>אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי ספיר לבן. ראייתו לבנת הספיר. ואיננו רק אדום. והעד, כי מנהג הלשון לכפול הטעם במלות שונות. והנה כתוב זכו נזיריה משלג צחו מחלב. והנה הטעם כפול. אדמו עצם מפנינים ספיר גזרתם. והנה ספיר כמו פנינים.<br>
</blockquote><b>ועוד</b>: אם <b><span id='pink'>לבנת הספיר</span></b> הוא לובן, מה טעם לומר <b><span id='pink'>כמעשה.</span></b> היה ראוי לומר כמראה?! <br>
<b>והנכון</b> כי לבנת מגזרת לבנה. כמו <b><span id='katom'>חשכת מים</span></b>. מגזרת חשכה. <br>
<br>
והנה <b><span id='pink'>לבנת הספיר –</span></b> <br>
כאבן ספיר שראה יחזקאל במראות הנבואה ההוא דמות כסא.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>וכעצם השמים לטוהר –</span></b> <br>
תחת לבנת הספיר והוא הרקיע שהוא כעין הקרח, שהוא נטוי על ראשי החיות שראה יחזקאל. <br>
<br>
והנה כתוב: <b><span id='pink'>ויראו את אלהי ישראל</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
ושם כתוב: <b><span id='katom'>היא החיה אשר ראיתי תחת אלהי ישראל</span></b> כי תפש דרך קצרה, כי היא תחת רקיע. גם הוא תחת הכסא. והכל תחת השם הנכבד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואל אצילי
id: 0224
nru: יא
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 24
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>ומאציליה.</span></b> ולא הזכיר זקנים להכניס עמהם נדב ואביהוא.<br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>לא שלח ידו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כי ראו השם הנכבד ולא מתו. כאשר אפרש בפסוק: <b><span id='katom'>כי לא יראני האדם וחי.</span></b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ויאכלו וישתו -</span></b>  שירדו שמחים מההר. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ויאכלו -<br>
</span></b>זבחי שלמים שזבחו נעריהם. <br>
<br>
<b><span id='pink'>וישתו -<br>
</span></b>בשמחה. <br>
<br>
<b>ורבי יהודה הלוי אמר:</b> <br>
<blockquote>כי טעם ויאכלו, כי הוצרכו שיאכלו אע'פ שנהנו מזיו השכינה. והזכיר זה בעבור משה שחיה ארבעים יום וארבעים לילה בלא אכילה ככתוב בפרשה אחרי זאת.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0224
nru: יב
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 24
htm:
</b>ושב שם עד שאתן לך. <br>
<br>
<b>אמר חכם אחד בספרד:</b> <br>
<blockquote>כי הלוחות הראשונים שהיו מעשה אלוהים והטעם מתוקנים נבראו כמדת הארון. כי גם השניים מעשה אלוהים היו שהוא בורא הכל. רק משה תקנם כי התיקון נקרא מעשה כמו וימהר לעשות אותו. ובעבור שהוא כתוב לוחות אבן. ולא הזכיר אבנים כאשר הזכיר בשניים. והנה הראיתי לו בעלותי ההרה לקחת שני לוחות האבנים. ושלש פעמים הזכיר. כי על כן פירש לוחות האבן שהם ממין אבן לא מעץ. <br>
</blockquote><b>אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי אשר כתבתי. דבק עם לוחות האבן לא עם התורה והמצוה כי השם לא כתב רק עשרת הדברים. ופירוש התורה. תורה שבכתב. והמצוה. תורה שבע'פ כי כל המצוות ניתנו למשה בסיני בימים שעמד בהר. וכן כתוב ואתה פה עמוד עמדי. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי:</b> <br>
כי התורה הדבור הראשון והחמישי והמצוה השמנה דברים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקם משה
id: 0224
nru: יג
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 24
htm:
</b>מדרך הסברא כי יהושע הלך ממחנה ישראל עם משה וישב בתחתית ההר עד רדת משה, כי הנה לא ידע דבר העגל שנעשה. ואין טעם לשאול מה אכל, כי המן סביב למחנה לקט ואכל יום יום.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואל הזקנים
id: 0224
nru: יד
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 24
htm:
</b>הידועים הם שראו השם הנכבד.<br>
<b><span id='pink'><br>
והנה אהרן -<br>
</span></b>גם הוא בכור היה. ואולי היה חור והוא מהשבעים ושניהם ידינו תחת משה עד שובו. וכבר פירשתי, כי יתרו לא בא רק בשנה השנית.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישכון
id: 0224
nru: טז
pch: משפטים
lvr: C0221
prk: 24
htm:
</b>וכבר שכן הכבוד. כי כן כתוב: <b><span id='katom'>וירד ה' על הר סיני</span></b>. <br>
<b>ועוד:</b> <b><span id='katom'>ומשה נגש אל הערפל אשר שם האלהים<br>
</span><span id='pink'><br>
ויכסהו הענן -<br>
</span></b>את משה ואדם לא ראהו. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ויקרא אל משה ביום השביעי -<br>
</span></b>ואין צורך לשאלת הגאון למה לא עלה לראש ההר בתחלת עלותו, כי לא יוכל לעלות כי אם ברשות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0225
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
[<div id='title1'>ראב'ע לפרשת תרומה פרק כה<br>
</div><br>
<div id='header-right'>הקדמה</div><br>
<blockquote>אשר נתן לבניו דת תמימה. <br>
אשר יוציא לאור כל תעלומה. <br>
יבינני דבר חכמה רשומה. <br>
בפרשת ויקחו לי תרומה.<br>
</blockquote><b><span id='pink'><br>
[כה, א]</span></b><br>
<b><span id='pink'>וידבר -<br>
</span></b>בעלותו אל ראש ההר דבר לו על דבר המשכן. <br>
והטעם: שיעשו מקדש לשם הנכבד וישכון בתוכו. ושם ידבר עם משה ולא יעלה אל ההר.<br>
<br>


autr: עזרא
trm: ותכלת
id: 0225
nru: ד
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
אמר יפת:</b> <br>
<blockquote>שהוא כדמות שחרות, כי הוא תכלית כל הצבעים. והכל ישובו אליו והוא לא ישוב במעשה אדם לעולם.<br>
 <br>
</blockquote><b>ואנו נסמוך על רז'ל שאמרו:</b> <br>
שהוא ירוק והוא צמר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וארגמן -<br>
</span></b>כדמות אדום. <br>
ובדברי הימים: <b><span id='katom'>ארגון </span></b>ובלשון ערבי ארגואן וזה הצבע לא יהיה, כי אם בצמר או במשי.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ותולעת שני -<br>
</span></b>וכתוב: <b><span id='katom'>ושני התולעת</span></b> כמו: <b><span id='katom'>ומצור החלמיש. חלמיש צור. <br>
</span></b><br>
<b>והגאון אמר בו:</b> <br>
<blockquote>קרימ'ז. כי הוא אדום רק איננו כצבע הארגמן. <br>
</blockquote>ובעבור תולעת אמרו רבים, כי הוא משי.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ושש -<br>
</span></b>הוא הבד מין ממיני פשתים נמצא במצרים לבדו, רק הוא לבן ואינו צבוע. <b><span id='katom'>שש ורקמה</span></b> ממצרים. <br>
<br>
<b>והגאון:</b> <br>
<blockquote>תרגמו בלשון ערבי עושר וידוע הוא עד היום.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>ועזים -<br>
</span></b>שער העזים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועורות אילם
id: 0225
nru: ה
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
</b>שהם גדולים וזאת האומנות בארץ אלגודמאס ונקרא גודמנסי.<br>
<br>
<b><span id='pink'>תחשים -<br>
</span></b>מין חיה הייתה ידועה בימים ההם. כי כן כתוב: <b><span id='katom'>ואנעלך תחש.</span></b> והנה כבר היה נודע.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועצי שטים -<br>
</span></b>יש מקדמונינו שאמרו, שיעקב אבינו נטעם וישראל הוציאם ממצרים במצוות משה והראיה <b><span id='katom'>וכל אשר נמצא אתו,</span></b> כמו: התכלת והארגמן. <br>
ויש לתמוה למה נאמר: <b><span id='katom'>אשר נמצא אתו לצרכו </span></b>ואם אמרנו כן, יש לתמוה למה הוציאו עצי שטים, כי מה צורך יש להם?! <br>
<b>ועוד</b>: הנה המצרים חושבים כי לזבוח הם הולכים ואחר כך ישובו ועל כן השאילום, ואיך יוציאו קרשים רבים אורך כל אחד מהם עשר אמות גם בריחים והם עברו על מצרים מקום המלוכה ומה הייתה תשובה לשואליהם למה יוליכו עצי שטים והם הולכים לזבוח דרך שלשת ימים?! <br>
והנה לא ידענו אם קבלה הייתה היא ביד אבותינו שממצרים הוציאום גם אנחנו נסור אל משמעתם. ואם סברא היא, יש לבקש דרך אחרת. ונאמר: כי היה סמוך אל הר סיני יער עצי שטים. ובבאם שם אמר להם ששם יתעכבו הרבה ואין עליהם ענן כאשר פירשתי. אז עשה כל אחד סוכה והנשיאים עשו כדמות חצרות כל אחד כפי מעלתו וכרתו כל היער, כי עם רב היה ועשו סוכות ומשה לא דבר להם דבר המשכן, רק אחר יוה'כ. וזה טעם: <b><span id='katom'>וכל אשר נמצא אתו.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שמן למאור
id: 0225
nru: ו
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
</b>לצורך המאור כמשפט. <br>
<br>
<b>אמרו חכמי הדור:</b> <br>
כי טעם <b><span id='pink'>ולקטורת הסמים</span></b>, הפוך, וכן הוא הסמים בעבור קטרת.<br>
אם כן למה לא נאמר כן ולשמן המשחה בשמים?! <br>
<b>ועוד</b>: ואת הבושם ואת השמן למאור ולשמן המשחה ולקטורת הסמים. <br>
<b>והנכון בעיני</b> שמלת בשמים כוללת לשמן המשחה ובשמים, שהם מעורבים עם הסמים לקטרת. וככה קבלת האמת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אבני שוהם
id: 0225
nru: ז
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
</b>כוללת כל האפוד. ואחד מהחשן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מלואים -<br>
</span></b>עוד אפרש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מראה אותך
id: 0225
nru: ט
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
</b>במראה העין, כי מראות יחזקאל היו בחלום נבואה. והוסיף ה'א הדעת ואמר: <b><span id='pink'>המשכן.</span></b> אחר שהזכיר מקדש. תוספת וי'ו. <br>
<br>
<b><span id='pink'>וכן תעשו -<br>
</span></b>לצורך הכלים. כי בתחלה <b><span id='pink'>ועשו לי מקדש.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשו
id: 0225
nru: י
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
</b>בעבור שאמר בתחלה: <b><span id='pink'>ועשו לי -</span></b> החל ככה. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ועשו ארון -<br>
</span></b>ולא ידענו אם זאת המדה בחוץ או בפנים. והנה אם היא בחוץ, יהיה עבר הארון מצופה מבית ומחוץ מב' העברים חצי אמה. עד שתהיה מידת כל לוח הברית אמה אורך ואמה רוחב. <br>
ואם אמרנו שגם הקומה חצי אמה תהיה כל אבן כבדה מאד, אולי נתן השם כח רב לידי משה שהיו כבדים להוריד לוח אבן ביד אחת. וכתוב משני עבריהם. אולי כן היה. כי הלוח הוא גוף מעוקב שיש לו שישה עברים. וככה כתוב: כי שלושה ארונות היו. ויש לתמוה על הכבדות. <br>
<br>
<b>ועוד</b>: כי עובי הכפרת טפח. <br>
<b>ועוד</b>: כי ראינו שלא היה זהב התנופה רק פחות מן חלק אחד משלשה אלפים וארבע מאות מהזהב שהניח דוד. <br>
והנה הכרובים היו עצי שמן, גם מזבח הקטורת לא היה כולו זהב והיה שוה לפי הסברא, כי הציפוי למראה העין הוא ומעט הזהב יכנס בציפוי, הלא כי הקרשים והבריחים והשלחן ומזבח הקטורת, כולם מצופים ואין דבר שיהיה זהב כלו רק המנורה, ואחר שעשו הארון זהב מה צורך לעץ. ויוכיח על הציפוי. כי הנה האולם והבית צפה שלמה זהב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: פעמותיו
id: 0225
nru: יב
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
</b>חפשתי בכל המקרא ולא מצאתי פעם שהוא זוית רק מלשון רגל. <br>
<b><span id='katom'>רגלי עני פעמי דלים. <br>
וישם לדרך פעמיו. <br>
מה יפו פעמיך,</span></b> ורבים ככה. <br>
ע'כ הוצרכתי לפרש כי רגלים היו לארון. כי דרך בזיון הוא שישב הארון בארץ. <br>
<br>
<b>ועוד:</b> מה טעם לומר <b><span id='pink'>ושתי טבעות זהב</span></b> בתוספת הוי'ו. ואילו היו הראשונות היה כתוב שתי טבעות. להודיע שהם ארבע טבעות זהב, שהזכיר כמשפט הלשון. <br>
<br>
<b>ויש מחכמי דורינו שהבין זה ואמר:</b> <br>
כי הבדים היו מושמים בארון בטבעות שהיו על הפעמונים. וכאשר יצטרכו לשאת את הארון יוסרו מהטבעות השפליות ויושמו בטבעות העליונות. וכן כתוב: <b><span id='katom'>ושמו בדיו.</span></b> <br>
<br>
<b>ולפי דעתי</b>: <br>
שהבדים אחר שהושמו בטבעות העליונות לא הוסרו משם. כי כן כתוב: <b><span id='pink'>לא יסורו ממנו.</span></b> ופירוש: ושמו בדיו על הכהנים, שהיו משימים בדי הארון בכתפות הקהתים וכאשר הושם הארון בדביר הוצרך להיותו סמוך אל הקיר, שיסוכו הכרובים על הארון ועל בדיו. על כן האריכו קצה כל אחד מהבדים. וזהו <b><span id='katom'>ויאריכו הבדים</span></b> והנה הארבע טבעות השפלים היו ליופי ותפארת כמשפט הארונים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונתת
id: 0225
nru: טז
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
</b>הלוחות הם העדות כאילו הם כמו שטר כתובה. והם לוחות הברית, והעד הנאמן: <b><span id='katom'>ויקח ויתן את העדות אל הארון. <br>
</span>ועוד</b>: כי לא כתב משה ספר תורה. וספר התורה שמוהו הכהנים מצד ארון ברית ה' מחוץ. <br>
<b>ועוד</b> כתיב: אין בארון רק שני לוחות אבנים. ומחלוקת היא. <br>
<br>
יש לשאול: הנה הכתוב אמר למשה: <b><span id='pink'>ונתת אל הארון הלוחות אשר אתן אליך</span></b>. <br>
וכתוב: <b><span id='katom'>ויתן אל משה ככלותו לדבר אתו.</span></b> <br>
<span id='red'>והנה שברם ולא מלא מצוות השם? <br>
</span><b><br>
ויש להשיב:</b> <br>
אולי בעבור זה אמרו חכמינו, כי שברי הלוחות הן מונחים בארון. ואין הכתוב מכחיש דבריהם, כי הראשונים והאחרונים לוחות הברית הם. <br>
<b><br>
</b>ועוד<b> נוכל להשיב:</b> כי הכתוב לא דבר רק על הלוחות השניות, ואין טענה ממלת <b><span id='pink'>אשר אתן אליך</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> כי הנה כתוב גם עליהם <b><span id='katom'>ויתנם ה' אלי.</span></b> <br>
<br>
<b>ועוד:</b> הנה לא מצאנו שיאמר השם למשה שיעשה הארון וישם שם הלוחות הראשונות, כי השם יודע כי ישברם משה, רק אמר על הלוחות שפסלם משה <b><span id='katom'>ועשית לך ארון עץ.</span></b> <br>
<br>
<b>וקדמונינו אמרו:</b> <br>
כי אין זה הארון שעשה בצלאל ונכון הוא. <br>
ועל דרך הפשט אינו רחוק בעיני, כי על הארון שעשה בצלאל ידבר. <br>
וכן כתוב: <b><span id='pink'>ועשו ארון עצי שטים. </span></b>ואין טעם לשאול אנה היו מושמים אלה הלוחות, עד שהוקם המשכן, כי אין צורך להזכיר זה והוצרכתי לפירוש הזה, בעבור שהזכיר <b><span id='katom'>ואשים את הלוחות בארון אשר עשיתי.</span></b> <br>
והנה אם אמרנו כי יספר המעשה כאשר היה, אע'פ שלא נדע טעם. למה יזכיר זה?! <br>
והנה מה נעשה בכתוב אח'כ: <b><span id='katom'>ויהיו שם כאשר צוני?!</span></b> <br>
וזה לאות כי ידבר על הלוחות ששם משה בארון הברית והם שם עד היום הזה, וזה טעם <b><span id='katom'>ויהיו שם עד היום הזה. </span></b>גם לאות ולעד כי ספר התורה לא היה בארון כי בתחלה שם הלוחות בארון. ואחר כן הכפורת עם הכרובים. <br>
והנה שכן הכבוד על הכרובים וכתוב: <b><span id='katom'>יושב הכרובים.</span></b> א'כ איך ישים משה ספר התורה בשנת הארבעים בתוך הארון, אם לא יסיר הכפורת עם הכרובים מעל הארון?! <br>
ואין צורך לכל זה.<br>
<br>


autr: עזרא
trm: <b>ועשית כפרת
id: 0225
nru: יז
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
כדמות מכסה. <br>
<br>
<b>ואמר יפת:</b> <br>
<blockquote>כי כמוהו לכפר עליו. כמו כסוי חטאה. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי:</b> <br>
שמלת לכפר עליו מגזרת כופר. והנה זה מפורש <b><span id='katom'>ונתנו איש כופר נפשו.</span></b> ושם כתוב: <b><span id='katom'>לכפר על נפשותיכם</span></b> ועובי הכפורת לא נזכר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית
id: 0225
nru: יח
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
אמרו קדמונינו:</b> <br>
כי צורת כרובים כשני נערים. ופירשו <b><span id='katom'>כרוביא </span></b>בלשון ארמי. והכ'ף משרת. ונכון דברו, שהיו כצורת ילדים אם היא קבלה. ושמו המלה לזכר כמו מלת חנוכה, כי כ'ף כרוב שורש. והעד: <b><span id='pink'>והיו הכרובים</span></b>, כי הה'א ה'א הדעת ואינו לתימה כה'א <b><span id='katom'>הכמכת מכהו הכהו.</span></b> וכאשר חפשתי על מלת כרובים הנה הוא צורות. כמו: <b><span id='katom'>את כרוב ממשח הסוכך</span></b> אמר יחזקאל, כי ראה ד' פנים לחיה ואחד מהם פני שור.<br>
ובמקום אחר על החיה בעצמה: <b><span id='katom'>תחת שור פני הכרוב.</span></b> <br>
והטעם הצורה שהזכיר בפעם הראשונה ואמר באחרונה <b><span id='katom'>היא החיה אשר ראיתי תחת אלהי ישראל בנהר כבר ואדע כי כרובים המה.</span></b> וקרא כל הארבע כרובים והנה הכ'ף שורש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מקשה -<br>
</span></b>כמו שוה. וכמוהו: <b><span id='katom'>תחת מעשה מקשה.</span></b> ופירוש מעשה, כמו: <b><span id='katom'>לא עשה את שפמו.</span></b> <br>
וטעם: מפני שהיה מרחק כל כרוב שוה מקצה הכפורת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כרוב
id: 0225
nru: יט
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
</b>הנה הכרובים על דרך האורך. על כן הבדים על רוחב הארון. ומערער אמר: כי לא יקרא צלע רק על דרך האורך. וראייתו <b><span id='katom'>ולצלע המשכן השנית.</span></b> ותשובתו בצדו: <b><span id='katom'>וחמשה בריחים לקרשי צלע המשכן לירכתים.</span></b> ומהכפורת בעצמה עשו את הכרובים, על שני קצות הארון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיו
id: 0225
nru: כ
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
אמר יפת:</b> <br>
<blockquote>כי אל הכפורת יהיו פני הכרובים אל אמצע הכפורת. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי:</b> כי לא היו פני הכרובים עומדים על זויות נצבם על כן פניהם מעט פונים אל הכפורת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונועדתי
id: 0225
nru: כב
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
</b>לא אבין איך יכחיש זה הפסוק. פסוק: <b><span id='katom'>וידבר ה' אליו מאהל מועד לאמר,</span></b> כי אהל מועד שם כולל את המשכן ואת כל אשר בו ואין צורך למכריע. <br>
וטעם וי'ו <b><span id='pink'>ואת כל אשר אצוה.</span></b> ככה הוא. <br>
<br>
מלת <b><span id='pink'>ודברתי </span></b>משרת בעבור אחרת, כאילו כתוב: <b>ודברתי אתך מעל הכפורת מבין שני הכרובים.</b> ולא הזכיר הדבר המדובר. <br>
והטעם: שאדבר אתך להודיע סודי ולהשיב על שאלתך ודברתי את כל אשר אצוה אותך אל בני ישראל. <br>
<br>
ויש לשאול: <br>
<span id='red'>למה הזכיר השם הארון בתחלה כי כתוב את תבנית המשכן ואת תבנית כל כליו.?</span> <br>
ומנהג הלשון לבאר האחרון שהשלים בו. כמו: <b><span id='katom'>ואתן ליצחק את יעקב ואת עשו ואתן לעשו. </span></b>על כן החל ופירש כלי המשכן והחל מהנכבד ואחר כן השולחן והמנורה, ואחר כן <b><span id='katom'>ואת המשכן תעשה </span></b>והנה משה כאשר הקהיל כל העדה החל לומר להם בתחלה המשכן והאהל ואחר כן הארון. ואין צורך שילמד אדם את משה. <br>
<span id='red'><br>
ויש לתמוה למה לא הזכיר מזבח הקטורת?</span> <br>
<b>והתשובה בדרך משל:</b> <br>
כי הכבוד לא ימוש. על כן הארון דמות כסא. והנה מנורה ושולחן ערוך. על כן לא הזכיר מזבח הקטורת רק אחר מזבח העולה, בעבור שיזהיר לא תעלו עליו עולה ומנחה ונסך. ומשה הזכירו לבני ישראל אחר המנורה וכן במעשה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית
id: 0225
nru: כה
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
</b>המסגרת למעלה כמשפט השולחנות.<br>
<b><span id='pink'>ועשית זר זהב -<br>
</span></b>עתה פירוש כי הזר שהזכיר בתחלה יהיה סביב המסגרת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונשא בם את השלחן
id: 0225
nru: כח
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
</b>מבנין נפעל. כמו: <b><span id='katom'>ונקה המכה,</span></b> כי הדגשות להתבלע פ'א הפועל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית
id: 0225
nru: כט
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
</b>מה שאמרו רז'ל ידוע הוא. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>אשר יוסך בהן</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שבה אל וקשותיו לא אל הקרובה אליה שהיא ומנקיותיו וכמוהו: <b><span id='katom'>משה ואהרן בכהניו ושמואל בקוראי שמו. </span></b><br>
וכתוב: <b><span id='katom'>בעמוד ענן ידבר אליהם</span></b> שהם משה ואהרן לא שמואל. והעד: כי במעשה הזכיר הקשוות אשר יוסך בהם <b><br>
ועוד:</b> <b><span id='katom'>ואת קשות הנסך.</span></b> <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>נסך -</span></b> לטעמים רבים. <b><span id='katom'>לא יסכו לה' נסך.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>הפסל נסך חרש. <br>
ואני נסכתי מלכי. </span></b><br>
<br>
<b>אמר רב נתן:</b> <br>
שהוא בעל הערוך, כי הקשוות דמות קנים כי כן יקראו בלשון ישמעאל. <br>
והמגיד לו לא ידע לשון ערבי כי נלעג היה כי הקנים יקראו קצ'ב בצד'י. גם בבי'ת. ויש שבוש בדברי הימים שהזכיר תחת הקערות מזרקים, ותחת הכפות כפורים והזכיר הקשוות כאשר הם ותחת המנקיות אמר מזלגות. והכל זהב לצורך השולחן. אולי כלים אחרים ציווה דוד לשומם בשלחנות שיעשה שלמה, ואין ככה שלחן אהל מועד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונתת
id: 0225
nru: ל
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
</b>על דרך הפשט נקרא לחם הפנים, בעבור הפירש  שהוא אחריו. ומה שאמרו קדמונינו אמת הוא, כי הקערות כמו דפוס.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית
id: 0225
nru: לא
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
</b>ראיתי ספרים שבדקום חכמי טבריה ונשבעו חמישה עשר מזקניהם ששלש פעמים הסתכלו כל מלה וכל נקודה וכל מלא וכל חסר והנה כתוב יו'ד במלת תיעשה. ולא מצאתי ככה בספרי ספרד וצרפת ומעבר לים. <br>
<br>
<b>והקדמונים דרשו:</b> <br>
כי תוספת היו'ד רמז לעשרה מנורות שיעשה שלמה. <br>
<b>והכלל:</b> אם יש שם יו'ד היא מלה זרה. ובדרש כי נעשית מאליה. והטעם: שכל רואיה היו תמהים איך יכול אדם לעשותה. כי הנה כתוב ויעש מנורת. <b><span id='katom'>כן עשה את המנורה.</span></b> <br>
והנה <b><span id='katom'>על מחבת בשמן תעשה מורבכת תביאנה </span></b><br>
<br>
והנה <b><span id='pink'>מקשה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כמו שכתוב בכרובים. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ירכה וקנה -<br>
</span></b>הוא גוף המנורה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שלשה גבעים
id: 0225
nru: לג
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 25
htm:
אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי <b>משקדים.</b> כדמות שקדים. <br>
</blockquote>והנכון שהוא מגזרת לשקוד על דלתותי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0226
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'>ראב'ע תרומה פרק כו</div><br>
<br>
ולפני שאדבר על המשכן שגם הוא היה יריעות כרובים, אתן לך עיקר שתסמוך עליו.<br>
<br>
<b>אמר אברהם המחבר:</b> <br>
כל יש על שני דרכים. <br>
<b>האחד:</b> יש שהוא גוף, שיש לו אורך ורוחב ועומק. והנה שש פאות. מהאורך יבאו פנים ואחור ומהרוחב ימין ושמאל. ומהגובה מעלה ומטה. <br>
<b>ויש</b> יש שאינו גוף. והם מלאכי השם הקדושים גם נשמת האדם. <br>
ואלה השנים דרכים השם בראם לבדו ואין יכולת בנברא לברוא עצם שיהיה גוף. אף יש שאיננו גוף, והוא נכבד יותר. גם אין בו כח להכחידו עד שיעדר ולא יהיה יש. <br>
<br>
ויש דבר סמוך אל יש. ונשען עליו ולא ימצא לבדו והיא הצורה. גם היא על שני דרכים: <br>
<b>האחת:</b> עומדת ולא תסור כצורת הקדושים. והחכמה בנשמה. גם בגופות כחום האש וליחות המים. <br>
<b>והדרך האחר:</b> מקרים אינם עומדים רק מתהפכים ונחלפים וסרים ונעדרים וכאלה יכול האדם לעשות, על כן השם הנכבד לא יתכן שיהיה לו דמות ותמונה לא עומדת ולא נעדרת, כי הוא ברא עצם כל דבר, כי כל צורה עומדת או מקרה. <br>
<br>
<b>ואתן לך משל אחד:</b> <br>
קדרות הלבנה כשנכנס צל הארץ בינה ובין השמש בראש התלי או בזנבו. <br>
<br>
<b>ואתן לך משל אחר:</b> <br>
ידענו כי כח הנשמה בכל הגוף. ויש מקומות בגוף האדם שיש בהם מהחבלים היוצאים מן המוח שירגישו יותר מהאחרים, כמו העינים והאזנים, כי העצמות גם הכבד לא ירגישו. והנה הלב קבל כח הנשמה יותר מכל איברי הגוף. ע'כ היו איברים רבים משרתים לו וככה השם הנכבד ידענו כי כבודו מלא כל העולם, רק יש מקומות שיראה כח השם בו יותר ממקומות אחרים ובעבור שני דברים:<br>
<b>האחד:</b> כפי מתכונת תולדת המקבל. <br>
<b>והשני:</b> כפי כח העליון שהוא על ראש המקבל. <br>
על כן נבחר מקום בית המקדש. ואם נתן לך השם חכמה בלבך תבין סוד הארון והכפורת. והכרובים שהם פורשי כנפים. ומחוץ לפרוכת דבר המנורה ומזבח הקטורת והשלחן. ומחוץ לפתח המשכן. מזבח העולה. ואת כל כליו. ואת הכיור ואת כנו. ואלה הדברים הם כבוד אלהים. ובעבור זה רמזתי לך כי יש בדורינו אנשים חכמים בעיניהם אולי יהתלו על דברי. והיודע סוד נשמתו ומתכונת גופו יוכל לדעת דברי העולם העליון, כי האדם כדמות עולם קטן. והוא היה סוף בריאתו בארץ וסימן לדבר בגדול החל ובקטן כלה. <br>
<br>
<b>והגאון הזכיר:</b> <br>
<blockquote>כי שמונה עשר דברים הם במשכן שהוא עולם אמצעי וכמוהם בעולם העליון וככה העולם הקטן. <br>
</blockquote>הנה הכלל כל כרוב נעשה לקבל כח העליון. גם בעבור שילמוד המשכיל ואין צורך להאריך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואת המשכן
id: 0226
nru: א
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>כאשר הודיעו בתחלה את תבנית המשכן.<br>
<b><span id='pink'><br>
מעשה חושב -<br>
</span>אמרו חכמים:</b> <br>
כי מעשה חושב שנים פרצופים.<br>
ורוקם פרצוף אחד. ונכון הוא. <br>
ועל דרך הפשט <b><span id='pink'>מעשה חושב</span></b> אינו רוקם ולא אורג. רק על דרך שעושין היום בגדי משי, כי הצורה שעלתה בלב היא חשבון ומחשבתה ויציירנה בלוח, וישים שני חוטין בחשבון למשוך מרחוק.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אורך
id: 0226
nru: ב
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>חסרי דעת אמרו: <br>
כי מידת כ'ח בעבור כ'ח מחנות הלבנה והנכון, כי היו עשר יריעות על דרך: <b><span id='katom'>נוטה שמים כיריעה,</span></b> על כן היה מקום קדש הקדשים בחשבון מעוקב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חוברת
id: 0226
nru: ג
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>כדמות תואר, או יהיה כדמות פועל שזאת חוברת זאת. והעד: <b><span id='katom'>חבור עצבים אפרים הנח לו.</span></b> שהוא פעול.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לולאות
id: 0226
nru: ד
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
יש אומרים:</b> <br>
כי כמוהו: <b><span id='katom'>ובלולים יעלו אל התיכונה.</span></b> כי הבי'ת משרת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הקיצונה -<br>
</span></b>תאר כמו העליונה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חמשים
id: 0226
nru: ה
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>עתה הזכיר מספר הלולאות.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>מקבילות</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> זאת לקבל זאת. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי כמוהו <b><span id='katom'>ויכהו קבל עם. ומחי קבלו</span></b> - ופירוש <b><span id='pink'>אשה -</span></b> עצם דבר. <br>
וכן איש, על כן <b><span id='katom'>והאיש גבריאל.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית קרסי
id: 0226
nru: ו
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>כמוהו: <b><span id='katom'>כרע בל קורס נבו.</span></b> <br>
והנה עשר יריעות הוא המשכן והמשכן קראו אחד כולל הכל. כי כל גוף אינו דבר אחד, רק הוא מחובר מאחדים. וככה השם הנכבד שהוא אחד, כולל הכל ונקרא <b><span id='katom'>אחד</span></b>. וכן העולם הקטן והגדול.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית יריעות עזים לאהל
id: 0226
nru: ז
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>להיות אהל. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>אותם</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> תוספת ביאור כי היא שבה אל יריעות עזים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ארך האחת
id: 0226
nru: ח
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>מלת אחת זרה, כי הייתה ראויה להיות אחדת כי הדל'ת אינה מאותיות המשרתים. רק בעבור שהתחברו שנים. דל'ת ותי'ו שהם ממוצא אחד. יכבד על הלשון על דרך משרת את המלך. וחסרו הדל'ת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חמש
id: 0226
nru: ט
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>בשוא ופתח. דרך קצרה כמו: <b><span id='katom'>שלוש סאים.</span></b> <br>
והנה כאשר כפל את היריעה הששית נשאר חציה בסוף, ע'כ כתוב: <b><span id='pink'>חצי היריעה העודפת.</span></b> <br>
ואין צורך להזכיר כי אורך היריעות לרוחב המשכן והנה רוחב המשכן עשר אמות ותשע אמות היו גובה שני צדי המשכן. על כן כתוב: <b><span id='pink'>והאמה מזה לכסות המשכן.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית
id: 0226
nru: י
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>מספר לולאות יריעות האהל, כמספר לולאות יריעות המשכן. וכן הקרסים רק לא היו לולאות האהל וקרסיו לנוכח לולאות המשכן וקרסיו, רק אחריהם לפאת מערב שתים אמות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית
id: 0226
nru: יא
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>קרסי המשכן זהב, כי הוא נכבד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והאהל -<br>
</span></b>כמו מכסה. על כן קרסיו נחושת ואינם נראים, כי ב' מכסים על האהל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וסרח
id: 0226
nru: יב
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>יש חצי שהוא בדרך קירוב. כמו: <b><span id='katom'>וחצי שבט המנשה.</span></b> ובמעשה הקרשים תבין הצורך לפרש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית
id: 0226
nru: טו
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>המשכן אינו רק היריעות והקרשים. וכאשר הודיע המשכן כן הקרשים. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>עומדים</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כפי תולדת העץ, כי האורך הוא הגובה וככה האדם, כאשר הוא עומד והפך זה בשכבו. או מלת עומדים על זויות נצבות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עשר אמות
id: 0226
nru: טז
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>אמות המשכן לא ידענו אם הם כאמות יחזקאל שהם אצילה. ובדרך סברא אמות הבית הראשון כן היו, בעבור שמצאנו בדברי הימים כתוב במדה אחרונה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שתי ידות
id: 0226
nru: יז
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>מגזרת יד.<br>
<b><span id='pink'><br>
משולבות -<br>
</span></b>אין לו אח, כי אם בין השלבים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>[כו יח]<br>
ועשית - <br>
</span></b>הנה לא נכתב כמה עובי הקרש. <br>
<br>
<b>והראשונים אמרו:</b> <br>
שהיה אמה. <br>
אם כן הוא כותל הדרומי היה שלשים אמות וככה הצפוני. והנה לא נשאר בכותל המערבי רק רחב שמנה אמות וצריכים אנו לשום שם שמנה קרשים. אולי הוצרכו לאמה, כי היה העובי אמה בעבור הבריח התיכון הנכנס בתוך הקרש. <br>
<br>
<b>ועל דעת רבינו שלמה:</b> <br>
<blockquote>כי כתב כי במעשה נס היה עומד, כי על דרך הפשט שלושה בריחים תיכונים הם. וככה כתוב מן הקצה אל הקצה לא אל הקצות. <br>
</blockquote>ואם קבלה היא שהעובי היה כך נשמע ונקבל. ואם דרך סברא יש תיקון אחר, כי השנים הבריחים הם עליונים גם השפלים הם עד חצי הקיר. והבריח התיכון שהובא בתוך הקרשים יהיה מבריח מן הקצה אל הקצה. וכמוהו לעשות בתוך התכלת ובתוך הארגמן. וכן הפעמונים בתוך הרמונים. ולולי זה לא היו מצפים הבריחים התיכונים זהב. <br>
<br>
ואם נאמר כי לא ידענו כמה עובי הקרש, יש לנו לתקן המערב איך היתה. והנה בתחלה היו מתקנים פאת מערב. כי השנים הקרשים שהם למקצועות המשכן, פירושו כמו זויות וככה היה חצי מקצוע החצר כי היה כצורת מרובע ארוך. והנה יש לנו מקצעות ואלה השנים הקרשים לבדם שהם במקצעות אינם כמדת הקרשים הנזכרים, ע'כ הבדילם הכתוב ואמר כן יהיה לשניהם לבדם, לא הקרשים האחרים. <br>
ובאלה שנים קרשים הם מקימין המשכן והיו הששה קרשים באמצע. והנה רוחב המשכן עשר אמות. ולא ידענו אם היו קרשי המקצעות מרובעות או עגולות, כי אין לנו רק אמה אחת. <br>
<br>
<b>ועל הדרך שאמר רבינו שלמה:</b> <br>
<blockquote>לא תהיינה אלא הקרשים בטור שוה כי חצי אמה יהיה בפנים כי קרש הוא ואינו בגד. ואחר כן ישימו קרשי צפון ודרום והנה יצא חוץ מן המשכן כפי עובי הקרש. על כן יהיה כנגד עמוד פתח המשכן. ובחצי יריעות עזים יהיה התיקון.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: ועשית פרכת
id: 0226
nru: לא
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 26
htm:
</b>ככה מצאנו שיעשה שלמה לפתח הדביר,. אולי הקיר היה עץ, בעבור שהזכיר כי כל מידת הבית היה ששים. ופירש'י זצ'ל כי ארבעים ההיכל ועשרים הדביר ואדני כסף בעבור כבוד הארון. והנה הדביר היה כפל מקום קדש הקדשים באורך וברוחב ובגובה. <br>
ואל תשתומם, בעבור שהוא כתוב כי שלשים אמה היה גובה הבית. והדביר שלישית הבית היה. כי עליות היו על פני הכפורת שהוא הדביר. וכתוב בדברי הימים <b><span id='katom'>והעליות צפה זהב.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית
id: 0227
nru: א
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 27
htm:
</b>כל צורה שהיא ארכה כרחבה נקראת רבוע. וזה המרובע באמה, כי על חמש צורות הם המרובעות. הנה אם אמרנו כי אין צורך לכבש כאשר אמרו קדמוננו, בעבור ששלש אמות קומה. <br>
הנה מה יעשו המכחישים במזבח שעשה שלמה, שהיתה קומתו עשר אמות וקומת האדם איננה רק ארבע אמות?!<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מכבר
id: 0227
nru: ד
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 27
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>כברה.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>ונחשת -<br>
</span></b>דבק כאילו כתוב: <b>מכבר נחשת</b>, כמעשה רשת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לכל
id: 0227
nru: יט
pch: תרומה
lvr: C0225
prk: 27
htm:
</b>טעם <b><span id='pink'>לכל כלי המשכן</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>כל הכלים שהם לצורך המשכן ויתדות האהל ויתדות החצר נחשת. וכן ההולמים.<br>
<br>
חסלת פרשת תרומה<br>
<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת תצוה פרק כז<br>
</div><br>
<div id='header-right'>הקדמה </div><br>
<blockquote>לדעת אמת אם לבבך יאוה. <br>
ראה כל גויה לנכבד בנוה. <br>
ואורים ותומים וסודם אחוה. <br>
בסתר בסדר ואתה תצוה.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: ואתה תצוה
id: 0227
nru: כ
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 27
htm:
</b>אזכיר בתחלה טעם לדבק הפרשה, כי כאשר השלים לספר כל כלי הקדש והפרוכת והמשכן והאהל והמכסה. ומזבח העולה והחצר והמסך. החל לפרש משרתי המשכן, ומה היא עבודתם בעצמם אין זר אתם. <br>
והחל שיעלו נרות בשמן זית לא בשמן זר. ואלה המשרתים ראויים להיות ניכרים ונבדלים במשפחותם גם במלבושיהם. והזכיר הכתוב זה אחר זה. ואחר כן הזכיר שהם חייבים ללמד שבעת ימי המלואים שילמדם משה וירגילם. ואחר כן ישרתו ויעלו עולות התמיד על מזבח העולה, לא על מזבח הזהב. רק שיקטירו עליו ויכפרו על קרנותיו אחת בשנה.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ואתה תצוה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שהיא מצווה עולמית על הצבור לתת תמיד שמן זית <b><span id='pink'>להעלות נר תמיד. <br>
</span></b>ואל תשתומם בעבור השמן שהביאו הנשיאים, כי הוא היה שמן המשחה, רק שמן למאור חיוב הצבור. ויש מנהג במקומות ששם זיתים שיבחרו הזית הזך. והטעם הגרגרים שאין בהם עפוש, או שלא נאכלה קצתם וממנו יעשו שמן למאכל המלכים, ע'כ הזכיר הכתוב זך לפני כתית.<br>
<b><span id='pink'><br>
למאור -<br>
</span></b>לצורך האור בלילה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>להעלות -<br>
</span></b>להדליק הנרות. ועל מנורת שלמה כתוב: <b><span id='katom'>לבערם כמשפט.</span></b><br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>תמיד</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>כל לילה ולילה. <br>
ויש מלת תמיד קשה מזאת. <b><span id='katom'>והיה על מצחו תמיד,</span></b> כאשר הושם המצנפת על ראשו לעולם, ישימו עליה ציץ הקדש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואתה
id: 0228
nru: א
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 28
htm:
</b>בעבור היות משה כוהן הכהנים בתחלה. על כן טעם <b><span id='pink'>הקרב אליך.</span></b> וכבר רמזתי לך למה נבחר אהרן להקדישו לשם, בעבור כבוד משפחת נחשון, שיהיו הכהנים מכפרים על בני ישראל. ואין לדבר על משה אדוננו כי בורח היה ומי יתן לו עברית. <br>
<b>ועוד:</b> כי טורח כל ישראל על משה ללמדם המצוות ולדון כל דבר קשה. <br>
<br>
וי'ו <b><span id='pink'>לכהנו לי –</span></b> <br>
נוסף. כוי'ו <b><span id='katom'>חיתו שדי. בנו בעור.</span></b> <br>
ופירש  שמות בני אהרן אולי בנים אחרים היו לו חוץ מאלה. ואין ספק כי רבתה למעלה במדבר משפחת אהרן, על כן נתנו להם לישראל ערים רבות, ככתוב בספר יהושע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית בגדי קדש
id: 0228
nru: ב
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 28
htm:
</b>נקראו כן בעבור שישרתו בהם במקום הקדש, או על דרך<b><span id='katom'>: ולא יקדשו את העם בבגדיהם.</span></b> ובגדי אהרן כולם הנזכרים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לכבוד ולתפארת -<br>
</span></b>שיתפארו בהם. כי אין אחד מישראל שילבש כאלה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואלה
id: 0228
nru: ד
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 28
htm:
</b>הזכיר בתחלה החשן שהיה למעלה מהאפוד שהוא למעלה מהמעיל. ואחר כן הכתנת והאבנט החוגר אותו. והמצנפת על ראשו. וכן היה כאשר רחץ אהרן במים ולבש מכנסי בד ואין צורך להזכירם עתה ולא בשעת מעשה, כי מנהג כל אדם ללבוש מכנסים. והנה משה הלבישו הכתנת. ואחר כן שם המצנפת על ראשו. ושם על המצנפת ציץ נזר הקדש, ולא הזכיר בפסוק הזה שהוא סופר בגדי כהונה את ציץ נזר הקדש, כי אינו בגד. <br>
<br>
וקדמונינו הזכירו בעבור הרבים שמנה בגדי כהונה, ואין האורים והתומים בגדים ולא אבנים ולא קלפים. ואחר כן חגר אותו באבנט. ואחר כן הלבישו המעיל. ואחר כן האפוד <b><span id='katom'>ויאפוד לו בו.</span></b> כי החשב מהאפוד. ובעבור החשב נקרא אפוד. והנה על הסדר שהוא בפסוק הזה. <br>
<br>
ואל תשתומם שתמצא כתוב באחרונה במעשה: <b><span id='katom'>וישם את המצנפת על ראשו,</span></b> כי פירושו וכבר שם המצנפת עם ציץ הזהב בלבשו הכתנת. וכמוהו: <b><span id='katom'>וילבישוהו בגדים</span></b> וכבר הלבישוהו כי בתחלה כתוב: <b><span id='katom'>וישימו הצניף הטהור על ראשו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית
id: 0228
nru: לא
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 28
htm:
הגאון תרגם:</b> <br>
<blockquote>מעיל ממטר כדמות הנקרא סרבל. רק פי ראשו בתוך המעיל. <br>
</blockquote><b>וקדמונינו ז'ל אמרו:</b> <br>
<blockquote>כי רמון סביב המעיל ופעמון בין שני רמונים. <br>
</blockquote><b>כי אחרים אמרו:</b> <br>
כי הפעמונים אינם נראים רק הם בתוך הרמונים ושם ישמיעו קול.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית ציץ
id: 0228
nru: לו
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 28
htm:
תרגמה הגאון:</b> <br>
<blockquote>עצאבה והיא נתונה על המצנפת ואיננה כדמות כתר כי הוא על המצח לבדו. <br>
</blockquote>כי על דרך הפשט אין המגבעות כדמות מצנפת, כי המגבעות כדמות אלה שישימו הזכרים באלה הארצות על הראש שיכסו הראש, והם גבוהים והמצנפת היא בגד דק ארוך צנוף סביב הראש לבדו, מעט תדמה לה המצנפת שיש בראש הנשים באלה המקומות, כי בארץ ישמעאל ובספרד ואפריקא ומצרים ובבל ובאגדד, המצנפת היא על הראש מן הזכרים הנכבדים ולא על ראש אשה. והשרים הגדולים עושים ציץ זהב על המצנפת על מקום המצח. <br>
וכבר הזכרתי לך כי מנהג ארץ ישראל ותכשיטיהם אינו כמנהג אלה המקומות. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וזה אשר תעשה להם
id: 0229
nru: א
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>לאהרן ולבניו.<br>
אין הפרש בין <b>קח</b> או <b><span id='pink'>לקח</span></b> כמו: <b><span id='katom'>צק לעם ויאכלו.</span></b> <b><span id='katom'>וגם יצק בו מים' </span></b>בעבור שהזכיר עם פר בן בקר' יורה כי איננו גדול וככה: <b><span id='katom'>בני יונה.</span></b> <br>
<br>
<b><span id='pink'>שעיר עזים -<br>
</span></b>והאיל גדול מהכבש, והעד הנסך שהוא שלישית ההין ולכבש רביעיתו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולחם
id: 0229
nru: ב
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>חלות עבות. והעד: <b><span id='pink'>רקיקי מצות.</span></b> והזכיר בשמן. הוא שמן זית כמשפט. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>סולת –</span></b> <br>
בלשון ערבי הוא סמי'ד, שהוסר הפסולת מהחטה ובארץ ישמעאלים עושים כן. ואין לחם נכבד ממנו, ורבים פירשו מגזרת: <b><span id='katom'>סלית כל שוגים מחוקיך.</span></b> <b><span id='katom'>סלה כל אבירי ה'.</span></b> ואמר: <b><span id='katom'>כי כמוהו חטים מכולת לביתך.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
טחונות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושמת
id: 0229
nru: ו
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>גם איננו רחוק שישים המצנפת באחרונה, והזכיר בתחלת הפרשה המצנפת לפני האבנט, כי היא נכבדת ממנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: על ראשו
id: 0229
nru: ז
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>על ראש אהרן לבדו, כי הוא הכהן המשיח. והנה זה היה לפני שומו המצנפת על ראשו, כי על הראש יצוק לבדו. <br>
וכתוב: <b><span id='katom'>כשמן הטוב על הראש יורד על הזקן זקן אהרן.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וחגרת אותם אבנט
id: 0229
nru: ט
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>כולל אבנט אהרן ובניו וכן המכנסים, ואחר שהזכיר אותם הוסיף לבאר אהרן ובניו כמו: <b><span id='katom'>ותפתח ותראהו את הילד.</span></b><br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>וחבשת</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כמו: <b><span id='katom'>לא אהיה חובש.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ומלאת -<br>
</span></b>דעת המתרגם ארמית. כמו: <b><span id='katom'>ומלאו ידיו, </span></b>רק מה נעשה במלת <b><span id='katom'>מלאו ידכם היום?!</span></b> <br>
<br>
<b>והגאון פירשו:</b> <br>
<blockquote>יד חיוב. <br>
</blockquote><b>ואחרים אמרו:</b> <br>
כי מלואים להיותם שלמים מלאים ורגילים. <br>
והנה מה יעשו במלת ומלאו ידיו?!<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והקרבת
id: 0229
nru: י
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>כבר הזכיר זה. <br>
והנה הטעם כאשר תקריב את הפר יסמוך אהרן ובניו עליו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי טעם וסמך אהרן לבדו ואחר כן בניו. ועל האיל כתוב: <b><span id='pink'>וסמכו אהרן ובניו.</span></b> והנה הטעם כאשר היה, שיסמכו יחדו לא זה לפני זה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושחטת את הפר
id: 0229
nru: יא
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>משה שחטו. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>לפני ה'</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כי הארון היה באמצע המערבי. וכנגדו מזבח הקטורת. וכנגדו מזבח העולה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולקחת
id: 0229
nru: יג
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>אין לפר ולשעיר אליה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי נקראו כליות, מגזרת: <b><span id='katom'>נכספה וגם כלתה נפשי, </span></b>כי שם כח התאוה למשגל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואת בשר
id: 0229
nru: יד
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>כולל הראש והנתחים. <br>
ופירש  דרך סברא ירחצוהו ואח'כ ישרפוהו והקטיר. האמורים. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>חטאת</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>בעבור שהיא קרבה לכפר החטאת נקראת כן. וככה האשם. על כן: <b><span id='katom'>וחטאו את המזבח,</span></b> יסירו חטא מעליו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואת האיל
id: 0229
nru: יז
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>לא הזכיר על הפר שינתחנו. על כן כלו כאשר הוא נשרף. על כן לא הזכיר כרעיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ורחצת -<br>
</span></b>בצווי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושחטת. תנוך
id: 0229
nru: כ
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>אין לו ריע. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>הרך הדבק בעגול האוזן.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>בהן -<br>
</span></b>ורבים בהנות. ואיננו על משקל הלשון והנה יהיו שם שנים משקלים ורבים ככה בשמות.<br>
ודם השני יזרוק כדם הראשון, רק הדם הנשאר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולקחת
id: 0229
nru: כב
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>זה החלב הנזכר, הוא אשר על הקרב ככתוב בפרשת ויקרא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שוק -<br>
</span></b>הצד הימין והחזה נלקחו מאיל המלואים. והשוק והחזה יהיו מהיום נתונים לאהרן ולבניו מזבחי שלמי בני ישראל. רק החזה מאיל המלואים, משה לבדו יאכלנו כי הוא כוהן הכהנים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולקחת
id: 0229
nru: כה
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>כתוב: <b><span id='pink'>מידם.</span></b> <br>
ובמקום אחר: <b><span id='katom'>מעל כפיהם</span></b> והדבר שוה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ניחוח -<br>
</span></b>כפול החי'ת. והמבין סוד נשמת האדם יבין זה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אִשֶּה -<br>
</span></b>תואר מגזרת אש. ובמקום אחר <b><span id='katom'>מן האש.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולקחת מאשר לאהרן
id: 0229
nru: כו
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>ולא הזכיר בניו, כי הוא העיקר. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>למנה</span></b> <b><span id='pink'>– <br>
</span></b>לחלק.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וקדשת
id: 0229
nru: כז
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>מהיום והלאה. ואין הונף כמו הורם כי יורם למעלה ולא יונף. ויהיה תרומתם שירימו מזבח השלמים לכבוד השם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובגדי
id: 0229
nru: כט
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>יהיו לבנו המשוח תחתיו. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אחריו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
במותו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שבעת
id: 0229
nru: ל
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>מלת <b><span id='pink'>יִלְבָּשָׁם</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
בקמץ גדול תחת קטן. וכמוהו: <b><span id='katom'>בשם ה' כי אמילם.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אותכה
id: 0229
nru: לה
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>באתנח מלה מחוברת מן <b><span id='katom'>אותך</span></b> בקמץ גדול תחת התי'ו. ומן: <b><span id='katom'>כי אותך ראיתי.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ופר
id: 0229
nru: לו
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>תעשה ליום, בכל יום משבעת ימי המלואים.<br>
<b><span id='pink'>וטעם על הכפורים -<br>
</span></b>על שני האילים. <br>
וכתוב: <b><span id='katom'>כאשר עשה ביום הזה ציווה ה' לעשות לכפר עליכם.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: קדש קדשים
id: 0229
nru: לז
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>קדש, כאחד הקדשים.<br>
<b><span id='pink'><br>
כל הנוגע במזבח יקדש -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>כל אשר יגע בבשרה יקדש.</span></b> <br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
כי על הלחם לבדו ידבר שלא יגעו, אם לא יהיו קדושים. והטעם: שלא יהיו טמאים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וזה
id: 0229
nru: לח
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>הטעם זה הקרבן. <br>
וכן: <b><span id='katom'>זה יתנו</span></b> זה השיעור. <br>
וכן: <b><span id='katom'>וזה אשר תעשה אותם.</span></b> משה יעשה ככה שבעת ימי המלואים. ואחר כן אהרן ובניו. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: את הכבש
id: 0229
nru: לט
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>ה'א הכבש בעבור ה'א אחרת, כאלו הוא את הכבש האחד. <br>
<br>
<b>ור' משה הכהן אמר:</b> <br>
<blockquote>כי את הכבש כבש אחד.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: עולת תמיד לדרתיכם
id: 0229
nru: מב
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>יעשה ככה בבואם אל ארץ כנען. כי לא הקריבו עולות רק חמישים יום במדבר סיני. וזהו עולת תמיד העשויה בהר סיני, כי המשכן הושם בתחתית ההר בקצה המחנה, כי מעורבים היו השבטים, כי באחד לחדש השני החלו לדעת מספר כל שבט ושבט לעשותם דגלים ואחר שנסעו דרך שלשת ימים מהר סיני, היה הארון נוסע בתוך המחנות. <br>
וכן היה חונה בתוך המחנות. ועל דרך הסברא לא הקריבו ישראל עולות וזבחים רק בסיני לבדו. ויום הכפורים בשנה השנית, כי כן כתוב על עבודת אהרן. <b><span id='katom'>ויעש כאשר ציווה ה' את משה</span></b> וכן כתוב: <b><span id='katom'>הזבחים ומנחה הגשתם לי בית ישראל ארבעים שנה במדבר.</span></b> <br>
כי ישראל עמדו במדבר בתהו יליל וישימון כמו שמנה ושלשים שנה. ומאין היה להם בכל יום חצי הין שמן זית גם כן יין ואיך יוליכו עמהם כמו ארבעה עשר אלף הין?! <br>
ומאין היה להם שני כבשים בני שנה בכל יום. ותוספת בשבת ובמועדים?! <br>
ואין טענה ממלת <b><span id='katom'>אנחנו ובעירנו,</span></b> כי בקדש היו ושם בישוב קנו ובזאת השנה שללו מדין וארץ סיחון ועוג ויהי לכלם מקנה רב. <br>
והנה פירש טעם למה נקרא אהל מועד. <br>
<br>
<b><span id='pink'>לכם -<br>
</span></b>לישראל. וככה קריאת העדה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לדבר אליך -<br>
</span></b>לבדך שם. <br>
<br>
<b>ויפת אמר:</b> <br>
<blockquote>אשר אועד לכם למשה ולאהרן לפעמים. ורמז לדבר אליך למשה תמיד ועדותו ונועדתי שמה לבני ישראל.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: ונקדש בכבודי
id: 0229
nru: מג
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
ולפי דעתי:</b> בעבור היות אהל מועד כולל הכל, המשכן ואת כל כליו, הארון והשלשה כלים הוא מקום המועד. והיה האהל נקדש בכבודי שישב על הכרובים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וקדשתי
id: 0229
nru: מד
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>והנה בעבור הכבוד יהיה קדוש האהל הנקדש בכבוד והמזבח שהוא לפתחו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת אהרן ואת בניו אקדש -<br>
</span></b>שהם משרתי האהל והמזבח והיו קדושים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושכנתי
id: 0229
nru: מה
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 29
htm:
</b>יספר איך ישכון הכבוד בתוך בני ישראל בהקים הדגלים. כי ארבעת הדגלים היו בארבע הפאות. ומחיצה בין מחנה לוויה למחנה ישראל, כי גם הם היו לארבע הפאות ואחר כן מחיצה. ושם האהל בתוך בני ישראל. <br>
והנה בעל קרי לא יצא ממחנה ישראל גם יד לא היה להם לשבת חוץ לתחום, רק המצוה באה על מחנה ישראל בצאתו למלחמה על האויב. וכן: <b><span id='katom'>כי תצא מחנה,</span></b> לא ידבר על מחנה כל ישראל אנשים נשים וטף, כי היוצאים למלחמה הם זכרים ומעטים. והנה בנשאם הארון עמהם כאשר עשה פנחס לא יכלו לעשות מחיצה למקום הארון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אמה
id: 0230
nru: ב
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 30
htm:
</b>המזבח גבוה על השלחן חצי אמה. אולי כן היה גבוה על המנורה והיה כנגד הכרובים, שהם פורשים כנפים למעלה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וצפית
id: 0230
nru: ג
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 30
htm:
</b>הזכיר גג על זה המזבח ולא כן במזבח הנחשת. ובעבור היותו מצופה זהב נקרא המזבח הזהב. וככה השלחן הטהור, כמו המנורה הטהורה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונתת
id: 0230
nru: ו
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 30
htm:
</b>לפני הפרוכת מחוץ. <br>
<br>
<b><span id='pink'>לפני הכפורת -<br>
</span></b>שיהא כנגדה נתון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והקטיר
id: 0230
nru: ז
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 30
htm:
</b>קטורת סמים עם בשמים. אולי הסמים הם העיקר,. או להפריש בין שתי המרקחות, כי האחד בשמים בלי סמים.<br>
<br>
ופירוש <b><span id='pink'>בהטיבו</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>לתקן הפתילה והשמן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובהעלות
id: 0230
nru: ח
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 30
htm:
</b>בעבור עלות להב הפתילה נקרא כן, והנה בהעלות פעל יוצא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>קטורת תמיד -<br>
</span></b>בעשותה עולות, על כן הזכיר <b><span id='pink'>לדורותיכם.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכפר אחת בשנה
id: 0230
nru: י
pch: תצווה
lvr: C0227
prk: 30
htm:
</b>בעשור לחדש השביעי. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>כפורים</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
על דם הפר ודם השעיר וזה חיוב כל שנה. ואין צורך להזכיר דם פר המשיח, או הציבור בחטאם, כי אינם תמיד רק לפרקים מעטים.<br>
<br>
<br>
חסלת פרשת תצוה<br>
<div id='title1'><br>
ראב'ע לפרשת כי תישא<br>
</div><div id='header-right'>הקדמה</div><br>
<blockquote>ברוך לעד שם אל נישא. <br>
עם ישראל כל טוב עשה.<br>
ולציר גלה פלא נכסה. <br>
תוך פרשת היא כי תשא.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: זה
id: 0230
nru: יג
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 30
htm:
</b>השיעור כמו: <b><span id='katom'>וזה אשר תעשה אותה.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>כל העובר</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שעברו משנותם עשרים. והם כמו שלושה שבועות שנים, אז הוא האדם תמים דעת. גם גופו לא יגבה עוד בקומה, ואלה הגרות גרגרות חרוב הם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כל הפקודים -<br>
</span></b>הפועלים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: העשיר
id: 0230
nru: טו
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 30
htm:
</b><br>
הזכיר טעם <b><span id='pink'>לא ירבה ולא ימעיט</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>כי כפר נפש הוא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית כנו
id: 0230
nru: יח
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 30
htm:
</b>כמו מכונתו והעד: <b><span id='katom'>מכונות שלמה.</span></b> <br>
והנה בעבור שהוא כתוב בין אהל מועד ובין המזבח לאות, כי המזבח איננו סמוך אל פתח האהל רק הוא קרוב אליו. והנו באמצע לנכח מזבח הקטרת, והיה הכיור בין האהל ובין המזבח נוטה לאחד הצדדים. ולא הזכירו הכתוב, כי על דרך הסברא אין הדעת נוטה להיות הכיור נכח מזבח הקטורת, שהוא לנכח מקום הכפרת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ורחצו
id: 0230
nru: יט
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 30
htm:
</b>הזכיר צורך הכיור, בעבור המשרתים שהם אהרן ובניו ודורותיהם. ולא הזכיר משה עתה, כי הוא לבדו יעשה כן כל ימי היותו חי, אבל הזכיר זה בשעת מעשה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואתה קח לך
id: 0230
nru: כג
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 30
htm:
</b>כדרך: <b><span id='katom'>לך לך. <br>
וקחו לכם צאן.</span></b> <br>
ועל דרך הפשט כמוהו: <b><span id='katom'>עשה לך שרף, גם פסל לך,</span></b> כי כן דרך הלשון.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>מר</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
קשה. <br>
<b><br>
והגאון</b> <b>תרגמו:</b> <br>
<blockquote>מוש'ק. <br>
</blockquote>והנה איננו מעצים, אף על פי שיש לו ריח טוב, אולי בעבור זה הפרידו הכתוב מהבשמים כי כתוב: <b><span id='katom'>אריתי מורי עם בשמי.</span></b> <br>
והנה הוא מלוקט. ואומרים המביאים אותו, כי הוא נעשה בגרון הצבי. והנה כתוב<b><span id='katom'>: וידי נטפו מר, </span></b>אולי כן הוא בהיותו לח. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בשמים ראש – </span></b><br>
שיוקח הראש מכל בושם, כי הוא הנכבד מהנשאר באחרונה ואחר שאמר <b><span id='pink'>קנמון בשם.</span></b> מה טעם להזכירו?! אולי שיהיה מהנבחר. <br>
ג'כ <b><span id='pink'>הקנה.</span></b> <br>
<br>
<b>וקדמונינו ז'ל אמרו:</b> <br>
כי משקל הכל שוה. וככה נקבל, רק לא ידענו טעם למה הזכיר מחציתו. וטעם החצאים לא אבין. כי אין מנהג בכל ארץ ישמעאל להוסיף על כל דבר שישקל אפילו כמשקל חרדל. ואף כי בכל מעשה רוקח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית
id: 0230
nru: כה
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 30
htm:
</b>כמו: <b><span id='pink'>מקטר קטרת.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>שמן משחת קדש</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
הוא שמזכיר אחר זה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וקדשת
id: 0230
nru: כט
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 30
htm:
</b>בשמן המשחה.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>כל הנוגע בהם –<br>
</span></b>נלמדנו מן: <b><span id='katom'>הן ישא איש בשר קדש</span></b> ע'ד הפשט שהוא כמשמעו. כי אם יגע בשר הקדש בלחם, או בנזיד, או ביין, או בשמן, או בכל מאכל יקדש. וככה מזבח העולה, שגם בו כתוב: <b><span id='katom'>קדש קדשים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא ייסך
id: 0230
nru: לב
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 30
htm:
אמר רבי מרינוס:</b> <br>
<blockquote>כי ייסך כמו יוסך. וכמוהו ויישם בארון כמו ויושם. <br>
</blockquote>והטעם: כי מנהג ישראל היה לסוך שמן הזכרים גם הנקבות כי כן כתוב: <b><span id='katom'>ושמן לא תסוך</span></b> ולסוך מזה השמן אסור לכהן אף כי לאחרים, כי שמן המשחה יוצק על ראש המשיח.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ובמתכונתו -<br>
</span></b>הבשמים הנזכרים ובמשקלם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: איש
id: 0230
nru: לג
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 30
htm:
</b>טעם <b><span id='pink'>ואשר יתן ממנו על זר</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>שאינו ממשפחת אהרן. <br>
<br>
<b>אמר הגאון ז'ל:</b> <br>
<blockquote>קבלה הייתה ביד ישראל שנמשח דוד וזרעו משמן המשחה לא מלכים אחרים. והוצרך לפרש ככה בעבור שלקח צדוק משמן המשחה שהיה באהל מועד ומשח בו את שלמה. <br>
</blockquote><b>ויפת אמר:</b> <br>
<blockquote>כי על זר שלא מבני ישראל. <br>
</blockquote>ולא דבר נכונה, כי הנה <b><span id='katom'>והזר הקרב יומת.</span></b> ופירש למען אשר לא יקרב איש זר אשר לא מזרע אהרן הוא. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
על שמן המשחה שעשה משה גם זה איננו נראה בעיני, כי בתחלה כתיב: <b><span id='pink'>שמן משחת קדש יהיה זה לי לדורותיכם</span></b>. <br>
<b>ועוד:</b> <b><span id='pink'>איש אשר ירקח כמוהו ואשר יתן,</span></b> מאותו שהוא כמוהו <b><span id='pink'>על זר.</span></b> <br>
והנה אין הפרש בין שמן המשחה שעשה משה ובין הנעשה אח'כ שהוא כמוהו, וחוץ ממשפחת דוד איננו כתוב. <br>
<br>
<b>ולפי דעתי:</b> כי כל המצוות אמת הם לדורות ישראל, כמו שלא יעלו עולה רק במקום הנבחר. והנה גדעון ושמואל גם אליהו בהר הכרמל העלו עולות. והזכרתי גדעון בעבור שהעלה עולות ואינו כהן. גם כן שמואל כי לא יועיל אם היה מבני קרח. והנה הכל הוראת שעה. גם ככה נוכל לאמר בדברי שלמה, כי על הוראת שעה ביד נתן הנביא או גד. נמשח בשמן המשחה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: קח לך סמים
id: 0230
nru: לד
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 30
htm:
קדמונינו ז'ל קבלו</b> כי אחד עשר מיני סמנים הם. והנה הכתוב לבשמים שהם לקטורת הסמים לא פרטם הכתוב. והזכיר הסמים כי לא הזכיר משקלם. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>סמים</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
פעם אחרת, אלה סמים ולבונה זכה עמהם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בד בבד -<br>
</span></b>כל אחד לבד ירוקח ואח'כ יעורב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשית ממולח
id: 0230
nru: לה
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 30
htm:
</b>טעם ממולח, הוא מלח סדומית. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b><br>
שחוק מאד, או מגזרת <b><span id='katom'>ארץ מלחה.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והקטרת אשר תעשה
id: 0230
nru: לז
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 30
htm:
</b>רמז למשה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לא תעשו -<br>
</span></b>עם ישראל מדבר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>קדש תהיה לך -<br>
</span></b>לכהן או לכל ישראל, כמו: <b><span id='katom'>זכור ימות עולם בינו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידבר
id: 0231
nru: א
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 31
htm:
אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>למה נבחרו בצלאל ואהליאב? <br>
והשיב כי בצלאל מבני יהודה שהמשילו יעקב לגור אריה, גם אהליאב מבני דן שהמשילו משה לגור אריה. והאריה צר מאחוריו וככה היה הבית. <br>
</blockquote>וזה דרש הדורש כי בצלאל ואהליאב לא בנו הבית. ורוחב המשכן שעשו היה שוה ואין טעם לשאלתו, כי נבחרו בעבור שלא היה בישראל כמוהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ראה
id: 0231
nru: ב
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 31
htm:
</b>בעין כבוד, והקרוא הוא בצלאל. <br>
<br>
והטעם <b><span id='pink'>קראתי בשמו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
שאין כמוהו לעשות המשכן. <br>
ועל דרך הפשט כלב בן יפונה איננו כלב בן חצרון בראיות גמורות. והמשכילים יבינו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואמלא אותו
id: 0231
nru: ג
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 31
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>ויהושע בן נון מלא רוח חכמה.</span></b> <br>
וכתוב: <b><span id='katom'>ונחה עליו רוח ה'. </span></b>ופירושו: מה היא רוח ה'. והיא רוח חכמה ובינה. <br>
<b><span id='pink'>החכמה -</span></b> היא הצורות האצורות באחרונית מוח הראש. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>תבונה</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>גם בינה מגזרת בין. והיא הצורה העומדת בין צורת הדעת ובין צורת החכמה, כנגד הנקב האמצעי במוח הראש. כי החכמה כנגד הנקב האחרון. והדעת המתחברת בנקבי המוח על המצח מההרגשות. <br>
ובלשון ישמעאל קורין: <br>
<b>הדעת</b> אלתכ'ייל. <br>
<b>והתבונה</b> אל'פכרה. <br>
<b>והחכמה</b> אל'חכמה. <br>
<br>
והנה בצלאל היה מלא כל חכמה בחשבון ומדות וערכים ומלאכת שמים. וחכמת התולדות. וסוד הנשמה. והיה לו יתרון על כל אנשי דורו, שהיה יודע כל מלאכה כי רבים חכמי לב לא ידעו אפילו מלאכה אחת על כן כתוב: <b><span id='pink'>ובכל מלאכה</span></b> בוי'ו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אתו
id: 0231
nru: ו
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 31
htm:
</b>כמוהו במלאכות ולא בחכמת מלאכת חרש. והנה פירש  ובכל מלאכה לחשוב מחשבות. ובלב <br>
<br>
<b><span id='pink'>כל חכם לב -<br>
</span></b>לעשות מלאכה, כי גם זה ימצא בתולדת האדם שיוציא מלבו דברים עמוקים במלאכת המדות והוא לא למד החכמה, ועתה יזכיר כל אשר יעשו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: את וגו'.
id: 0231
nru: ז
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 31
htm:
</b>החל מהאהל שהוא כולל. והזכיר הארון והכפורת בעבור גודל מעלתם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת כל כלי האהל -<br>
</span></b>הפרוכת והמסך והקרשים והבריחים. והזכיר השולחן על הדרך שהזכרתי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואת בגדי השרד
id: 0231
nru: י
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 31
htm:
</b>בגדי הנסיעה שיכסו בהם הארון והשלחן והמזבח והמנורה. וככה מפורש: <b><span id='katom'>ומן התכלת והארגמן ותולעת השני</span></b> כל אחד לבדו. ככתוב בפרשת במדבר סיני עשו בגדי שרד. <br>
ואחר כן כתוב <b><span id='katom'>ויעשו את בגדי הקדש.</span></b> ואחר כן פירש אותם. <br>
<br>
והנה מלת <b><span id='pink'>שרד – <br>
</span></b>מגזרת <b><span id='katom'>פליט ושריד.</span></b> <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואתה
id: 0231
nru: יג
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 31
htm:
</b>טעם <b><span id='pink'>אך</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>בעבור אשר צויתים ככתוב למעלה אולי חשבו כי יעשו כן בשבת. <br>
<br>
<b>אמר חכם מהחכמים הגדולים:</b> <br>
<span id='red'>ידוע כי שבת אחת שבת השם, א'כ מה טעם שבתותי?</span> <br>
<b></b><blockquote><b>והשיב:</b> בעבור כי שתא אלפי שני הוי עלמא הנה האלף השביעי שבת. גם שנת השמטה שבת. שבתות רבות בכל שנה. <br>
<b></b></blockquote><b></b>ודע כי לא מצאנו מפורש במועדים שבת רק שבתון. ומחלוקת יש בפירוש <b><span id='katom'>ממחרת השבת.</span></b> והאמת דברי הקבלה,. רק צריכים תיקון כאשר אפרש במקומו ויום הכפורים נקרא שבת. רק לישראל לא לשם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי אות היא -<br>
</span></b>בסוף אפרש מה היא האות.<br>
<b><span id='pink'><br>
מקדשכם -<br>
</span></b>בקדשכם השבת שקדשתי ולא עשיתי ביום השבת מלאכה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושמרתם
id: 0231
nru: יד
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 31
htm:
</b>אולי יומת זה. כמו: <b><span id='katom'>וגם בעליו יומת.</span></b> והעד: כל העושה בו מלאכה בסתר, או לפני עד אחד אכריתנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ששת
id: 0231
nru: טו
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 31
htm:
</b>ועוד הוסיף לפרש כי ששת ימים מותרים לעשות מלאכה ובא מלת <b><span id='pink'>יעשה</span></b> עם מלאכה, אולי יחסר מלת כל או דבר מעשה. <br>
והנה הטעם: אם יעשה מלאכה בפרהסיא המיתוהו אתם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושמרו
id: 0231
nru: טז
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 31
htm:
</b>שישמרו ימי השבוע שלא ישכחו אי זה יום הוא שבת. ושיתקן צרכיו ודרכיו ביום הששי, כדי שישמור השבת ולא יחללנה.<br>
<br>
והנה פירוש <b><span id='pink'>לעשות השבת –</span></b> <br>
כמו: <b><span id='katom'>וימהר לעשות אותו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ביני וגו'
id: 0231
nru: יז
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 31
htm:
</b>ובמילה כתוב <b><span id='katom'>ברית</span></b> גם <b><span id='katom'>אות</span></b> וככה בשבת. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>כאשר ימצא נמול בפריעה ידעו המוצאים אותו שהוא מישראל. וככה כאשר לא יעשה מלאכה בשבת או לא ישא ויתן בשבת. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי:</b> כי פירוש <b><span id='pink'>אות היא כי ששת ימים עשה.</span></b> והנה העושה מלאכה בשבת מכחיש הוא במעשה בראשית, והתורה דברה כלשון בני אדם להבין השומעים. <br>
<br>
ואמר: <b><span id='pink'>וינפש</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>כי השם לא ייעף ולא ייגע, כי הנה בריאותיו שהם הגויות הנכבדות שהם צבאות השמים לעולמי עד, סובבים ביום ובלילה. ואף כי הנכבדים שאינן גופות ואף כי יוצר הכל שהוא שוכן עד ויושב קדם, ואין מעשיו בתנועה רק הכל נעשה בדברו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר פָּרְקוּ
id: 0232
nru: ב
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>על משקל <b>בָּרְכו</b>ּ מהבנין הכבד הדגוש. מנהג מצרים היה לשום נזמים באזניהם. וככה כתוב במדינים, כי ישמעאלים הם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקח מידם ויצר
id: 0232
nru: ד
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>מגזירת צורה. כמו: <b><span id='katom'>ויצר את שני העמודים.</span></b> <br>
<br>
ומלת <span id='pink'>בחרט<b>-  </b></span><br>
כמו דמות. <br>
וכןף <b><span id='katom'>בחרט אנוש'</span></b> בדמות אנוש ואין טעם להיותו מגזרת החריטים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מסכה -<br>
</span></b>התוך כמוף <b><span id='katom'>הפסל נסך חרש.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירא אהרן
id: 0232
nru: ה
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>בלב. כמו: <b><span id='katom'>וראיתי אני בלבי.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>וירא יעקב כי יש שבר.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0232
nru: ט
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>טעם <b><span id='pink'>קשה ערף –</span></b> <br>
שלא ישמע מה שצוה. <br>
משל לאדם הולך לדרכו במרוצה ולא ישיב עורף לקורא אליו. וזה המשל בעבור שהיו ישראל בארץ מצרים עובדי ע'ז. והשם שלח להם נביאים לאמר: איש גלולי מצרים השליכו, כי כן כתוב ומשה ספר זה המעשה לבנים לפני מותו. והוא שומר הטעמים לא המלות. <br>
<br>
כתוב: <b><span id='pink'>לך רד כי שחת עמך.</span></b> <br>
וכתוב: <b><span id='katom'>קום רד.</span></b> <br>
ושם כתוב: <b><span id='pink'>וישתחוו לו ויאמרו אלה אלהיך.</span></b> <br>
וכתוב: <b><span id='pink'>ועתה הניחה לי</span></b> <br>
ותחתיו: <b><span id='katom'>הרף ממני. <br>
</span></b>וכתוב: <b><span id='pink'>ויחר אפי בהם ואכלם.</span></b> <br>
ותחת זה: <b><span id='katom'>ואשמידם ואמחה את שמם.</span></b> <br>
וכתוב: <b><span id='pink'>ואעשה אותך לגוי גדול ועצום ממנו</span></b>. <br>
והטעמים שוים והנה רמז לו, אם לא בעבור כבוד משה היה משמיד אותם, על כן הוצרך להתפלל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויחל משה
id: 0232
nru: יא
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>זאת הגזרה לא מצאנוה מזה הטעם, כי אם על פנים, כמו: <b><span id='katom'>יחלו פני נדיב.</span></b> <br>
<b>ולפי דעתי</b> כמו: <b><span id='katom'>ופניה לא היו לה עוד</span></b> וכלם ככה, על כן אסור לומר חליתיך או אחלך. כי יבא מגזירת: <b><span id='katom'>אשר חלה ה' בה.</span></b> <br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
כי זאת התפילה היא הנזכרת בפרשת והיה עקב. וזו התפילה הייתה ראויה להכתב אחר שוב משה אל ההר, על כן: <b><span id='pink'>וינחם ה'</span></b> אחר שהתפלל והתנפל מ' יום. <br>
<br>
ואם נחם על הרעה בראשונה מה טעם לומר: <b><span id='pink'>אולי אכפרה בעד חטאתכם?!</span></b> <br>
כי ירד ושרף העגל והרג עובדיו אז שב להתפלל לשם בעד ישראל ובעד אהרן שהיה הסבה. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
כי תפלת <b><span id='katom'>אל תשחת עמך,</span></b> איננה זאת הנזכרת במקום הזה. <br>
<b>ולפי דעתי:</b> כי טעמי התפילה שוים כאשר אפרש, כי איך יחלה פני השם לפני שרוף העגל. וישק את בני ישראל ויהרוג עובדיו. רק השם רמז לו שיתפלל אחר רדתו ויסיר העגל, על כן כתוב: <b><span id='pink'>אולי אכפרה בעד חטאתכם</span></b> אחר שהסיר החטאת כאשר כתוב: <b><span id='katom'>ואת חטאתכם אשר עשיתם</span></b> <b><span id='katom'>את העגל.</span></b> <br>
והנה בעבור שהשם אמר לו: <b><span id='pink'>ועתה הניחה לי.</span></b> הזכיר התפילה שהתפלל בהתנפלו לפני השם. וזאת הפרשה הייתה ראויה להכתב אחר: <b><span id='pink'>וישב משה אל ה'.</span></b> ואין מוקדם ומאוחר בתורה, רק רצה לדבק דבר <b><span id='pink'>מי אשר חטא לי.</span></b> עם <b><span id='pink'>ועתה לך נחה את העם. </span></b><br>
וכתיב: <b><span id='pink'>ויגוף ה' את העם.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ויחל -<br>
</span></b>הנה כתוב: <b><span id='katom'>ואתנפל לפני ה' את ארבעים היום ואת ארבעים הלילה</span></b> <b><span id='katom'>כי אמר ה' להשמיד אתכם.</span></b> וזהו: <b><span id='katom'>הרף ממני ואשמידם.</span></b> כי אין הדעת סובלת שיתפלל משה בעד ישראל ועו'ג ביניהם, עד שהסיר אותה.<br>
<br>
והנה <b><span id='pink'>למה ה' יחרה אפך בעמך</span></b> <br>
כמו: <b><span id='katom'>אל תשחת עמך ונחלתך אשר הוצאת בכחך הגדול ובזרועך הנטויה</span></b> <br>
וזהו: <b><span id='pink'>אשר הוצאת ממצרים בכח גדול וביד חזקה.</span></b> <br>
וכתוב: <b><span id='katom'>זכור לעבדיך לאברהם ליצחק וליעקב.</span></b> <br>
וזהו: <b><span id='pink'>זכור לאברהם ליצחק ולישראל עבדיך אשר נשבעת.</span></b> <br>
והטעם: שתזכור להם שבועתך. ולא פירש  זה בפסוק זכור לעבדיך. כי אינו כמו: <b><span id='katom'>זכור עדתך קנית קדם</span></b> בעבור הלמ'ד. <br>
והנה <b><span id='katom'>פן יאמרו הארץ אשר הוצאתנו משם.</span></b> <br>
וזה כמו: <b><span id='pink'>למה יאמרו מצרים לאמר.<br>
<br>
[לב, יב]<br>
</span></b>וטעם <b><span id='pink'>ברעה הוציאם</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
<b>כאשר רמזו קדמונינו:</b> <br>
כי במזל רע יצאו ממצרים. והנה יאמרו אין יכולת לשם לנצח כח המזל להציל הדבקים בו. ובראותו כי אין יכולת לו הרגם. וזה יהיה חלול השם. והנה התנפל ארבעים יום. והשם אמר לו: <b><span id='katom'>כי לא אעלה בקרבך.</span></b> והנה לא ירשו הארץ. <br>
ואז אמר משה כל פרשת ראה <b><span id='katom'>אתה אומר אלי. </span></b>ואחר כן צוהו השם שירד ויפסול לוחות ויעלם בידו אל ההר. אז ירד השם בענן וקרן עור פניו, וכתב השם הלוחות השניים. על כן כתוב: <b><span id='katom'>בעת ההיא אמר ה' אלי פסל לך שני לוחות אבנים כראשונים ועשית לך ארון עץ.</span></b> והנה יעשו ישראל הארון והוא שעשה בצלאל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וינחם
id: 0232
nru: יד
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>חלילה להנחם השם, רק דברה תורה כלשון בני אדם. כמו: <b><span id='katom'>ויעל וירד. <br>
ישמח ה' במעשיו. <br>
ויתעצב אל לבו.</span></b> <br>
והנה שמואל אמר: <b><span id='katom'>וגם נצח ישראל לא ישקר ולא ינחם.</span></b> <br>
ושם כתוב: <b><span id='pink'>נחמתי.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש מפרשים אותו:</b> <br>
לשון וועד ואין צורך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויפן
id: 0232
nru: טו
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>הזכיר במקום הזה <b><span id='katom'>וההר בוער באש.</span></b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ויפן</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כאדם מסתכל מה יעשה וראה כי חייב לרדת מהרה. כדרך: <b><span id='katom'>ויפן כה וכה.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>בידו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
ברשותו. כמו: <b><span id='katom'>ולקחת בידך עשרה אנשים</span></b> כי תמהים אנחנו איך יוכל להוריד לוח אחד. ואף כי שנים ביד אחד. ואחר שהכתוב מפורש שהיו כתובים משני עבריהם אינם אלה שני האבנים מהאבנים הנזכרים בחשן. כי מה שיכתוב מעבר אחד יראה בעבר האחר. ואין פירוש <b><span id='pink'>כתובים </span></b>נראים, רק כתובים, כי כאשר כתב מזה העבר, כן היה כתוב בעבר השני והנה הלוח עב. ואין צריך מ'ם וסמ'ך שבלוחות שיעמדו בנס, כי מחלוקת היא בפירוש מלת אשורית אם מאושר באותיותיו, או על שם שעלה עמהם מאשור. <br>
<br>
<b>ועוד:</b> אילו היו נראים יראו הפוכים. ואין ראוי לטעון עלי אם היו אלו האבנים יקרות. <b>והתשובה:</b> כי היו יקרות מאד בעבור מכתב אלוהים, שהוא חרות עליהם. כי היו צריכים להיות עבות ואנה ימצא אבן יקרה מאד וארכה אמה ורחבה אמה וחצי. ואמה קומתה?! <br>
<br>
<b>ועוד:</b> <span id='red'>מאין יפסול משה שני לוחות אבנים יקרים כמדת הראשונים?</span><br>
והנה לא ידענו היאך היו כתובים עשרת הדברים בשתי הלוחות ולא יהפכם. על כן כתוב: <b><span id='pink'>מזה ומזה הם כתובים</span></b> אחר שאמר: <b><span id='pink'>כתובים משני עבריהם.</span></b> <br>
ולא נוכל לדעת אם הלוח נכתב כלו או נשארו לו מארבע פאותיו שיורין, כאשר נעשה אנחנו היום בספרים.<br>
<span id='red'>או אם היה המכתב עב או דק?</span> <br>
ודבר שלא מצאנוהו בקבלה אין טעם לסברותינו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והלחת
id: 0232
nru: טז
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
קדמונינו אמרו:</b> <br>
כי נגזרו להיותם ככה כאשר פירשתי בראש ספר בראשית. <br>
<b>ולפי דעתי:</b> כי פירוש <b><span id='pink'>מעשה אלוהים</span></b> שהיו ככה כמדה הראויה נבראים. והזכיר זה בעבור שהשנים פסלם משה. <br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
כי <b><span id='pink'>חרות</span></b> כמו חרוש. <br>
ויש מהפכים אותו <b><span id='katom'>חתור.</span></b> <br>
<b>והנכון:</b> שאין חבר לו אולי הוא כדמות פתוח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישמע יהושע
id: 0232
nru: יז
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>שנשאר בתחתית ההר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ברעה -<br>
</span></b>מגזרת <b><span id='katom'>תרועה.</span></b> כמו: <b><span id='katom'>אשא דעי</span></b> שהוא מן ידע. ככה יאמר מן רעה ירע, וכמוהו: <b><span id='katom'>למה תריעי ריע.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0232
nru: יח
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי גם אלה דברי יהושע. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי:</b> שהם דברי משה. והעד הכתוב אחריו: <b><span id='pink'>ויהי כאשר קרב אל המחנה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>חלושה -<br>
</span></b>שם כמו גבורה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>קול ענות -<br>
</span></b>כמו: נגינות וזהו: <b><span id='pink'>ויקמו לצחק.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירא את העגל ומחולות
id: 0232
nru: יט
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>ה'א העגל משרת בעבור האחרת. כמו: וירא את העגל והמחולות סביביו, ומרוב קנאת משה שבר הלוחות שהיו בידיו כמו שטר עדות. והנה קרע שטר התנאים, וזה היה לעיני כל ישראל כי כן כתוב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקח את העגל
id: 0232
nru: כ
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
יש אומרים:</b> <br>
כי <b><span id='pink'>וישרוף</span></b> כמו: ויתך באש. ואין צורך כי יש דבר שיושם באש עם הזהב ומיד ישרף ויהיה שחור. ולעולם לא ישוב זהב וזה דבר מנוסה ואמת הוא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויזר על פני המים -<br>
</span></b>הם מי נחל יורד מן ההר וצוה שישתו כל ישראל מאלה המים. וזה היה כמו: <b><span id='katom'>ומן העפר אשר יהיה בקרקע המשכן יקח הכהן ונתן אל המים.</span></b> והנה המים חדשו אות בעובדי העגל בפניהם או <b><span id='katom'>שצבתה בטנם.</span></b> כי לולי זה איך הבינו בני לוי עובדי העגל מי היו. וכבר אמרנו כי היו מעטים שהיתה מחשבתם רעים ומחשבת הכל לטובה הייתה כפי סברתם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר אל יחר אף אדני
id: 0232
nru: כב
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>בעבור גודל מעלתו. וכבר פירשתי <b><span id='pink'>כי ברע הוא</span></b>.<br>
וככה: <b><span id='pink'>ויאמרו לי ואומר אליהם.<br>
<br>
[לב, כה]<br>
וירא משה את העם כי פרע הוא -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>באין חזון יפרע עם.</span></b> <b><span id='katom'><br>
ותפרעו כל עצתי.<br>
</span></b><br>
ומלת <b><span id='pink'>לשמצה –<br>
</span></b>שם התואר תחת שם הפועל. להיותם שמץ ודופי ודבה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בקמיהם -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>רבים קמים עלי.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>אף מן קמי</span></b> דרך קצרה. <br>
ותרגם ארמית, כדרך <b><span id='katom'>והנה קמתם תחת אבותיכם.<br>
<br>
</span>


autr: עזרא
trm: ויעמוד משה
id: 0232
nru: כו
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>ככה המנהג בכל מחנה שיעמוד במקום אחד, כמו שנה לעשות סוכות ולהיות שערים למחנה, כי אין צורך לשום יד מחוץ למחנה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מי לה' -<br>
</span></b>יגש <b><span id='pink'>אלי –</span></b> <br>
או יקרב, או יבא, או יתאסף.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בני לוי -<br>
</span></b>שהם ממשפחתו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0232
nru: כז
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>טעם <b><span id='pink'>אלהי ישראל</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
בעבור שחשבו עובדיו שהוא ע'ז.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והרגו איש את אחיו -<br>
</span></b>אפילו יהיה אחיו. <br>
<br>
<b>ורבים פירשו:</b> <br>
<b><span id='katom'>האומר לאביו ולאמו</span></b> על זה המעשה והוצרכו לפרש, אביו ואמו אבי האם ואין צורך כאשר אפרש במקומו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר משה
id: 0232
nru: כט
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>וכבר אמר להם, כמו: <b><span id='katom'>וייצר ה' אלוהים</span></b> ורבים ככה. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>מלאו</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
דקדוקו זר,כי פעם הוא פעל יוצא ופעם עומד והבנין קל.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>כי איש בבנו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
אפילו יהיה העובד בנו, או אחיו שיהרגהו. <br>
והשכר הוא שיתן <b><span id='pink'>עליכם ברכה.</span></b> <br>
וזהו: <b><span id='katom'>בעת ההיא הבדיל ה' את שבט הלוי. <br>
</span></b>והטעם: שאמר לו השם זה הטעם בהר סיני. על כן אמר: <b><span id='katom'>ואלה תולדות אהרן ומשה. ביום דבר ה' אל משה בהר סיני.</span></b> <br>
והנה כאשר נעשה המשכן נבדל אהרן ובניו לשרת השם וכן הלוים, אז הייתה מחלוקת קרח, כי בכור היה כאשר לקח השם הלוים תחת הבכורים שיהיו קדושים, בעבור שהם העלו העולות והשלמים זבחו על המזבח, שנעשה לפני העגל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי ממחרת
id: 0232
nru: ל
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>יום רדתו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועתה אעלה -<br>
</span></b>לשוב אל ההר להתנפל לפני השם לכפר על ישראל כאשר פירשתי. אולי יכתוב לוחות אחרות לכרות ברית עם ישראל, וזהו: <b><span id='katom'>הנה אנכי כורת ברית,</span></b> כי הלוחות כשטר עדות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישב
id: 0232
nru: לא
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
אמר הנגיד:</b> (ר' שמואל הנגיד)<br>
<blockquote>כי אנא מבולע הלמ'ד. כמו <b>אל נא.</b> ופירוש אל מגזרת הואל. <br>
</blockquote>וזה רחוק, רק אנא אל נא תעשה ככה. ופירוש אנא כמו פיוס או דרך הודאה, כמו זה וככה: <b><span id='katom'>אנה ה' כי אני עבדך.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועתה
id: 0232
nru: לב
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
</b>כבר פירשתי בספר דניאל: <b><span id='katom'>וספרין פתיחו.</span></b> <br>
כי כל הגזרות על הכללים ועל הפרטים הם במערכות שמים. וככה הודו חכמים בני חיי ומזוני. רק השם יוסיף בעבור יראתו, כאשר פירשתיו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר וגו'
id: 0232
nru: לג
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 32
htm:
אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>זהו וינחם ה'. כי אמר להשמיד הכל. <br>
</blockquote>והטעם הנה לא אמחה מספרי רק אשר חטא לי במחשבתו, על דרך: <b><span id='katom'>למען תפוש את בית ישראל בלבם.</span></b> ולא נהרגו כי לא עבדו וזהו: <b><span id='pink'>ויגוף ה' את העם</span></b> בעבור שנעשה העגל. ובא ספק לאנשים בסתר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידבר לך עלה מזה
id: 0233
nru: א
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 33
htm:
</b>כי ההולך לפאת שמאל עולה הוא. על כן ירד אברם מצרימה. כי הוא בדרום. וכל זה אעשה בעבור שבועתי לאברהם ליצחק וליעקב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי לא אעלה בקרבך
id: 0233
nru: ג
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 33
htm:
</b>לא יעשו משכן, כי לא אשכון תוך בני ישראל.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>פן אכלך בדרך</span></b> <b><span id='pink'>–</span><span id='katom'><br>
</span></b>אם יעשו פעם אחרת כמעשה הזה מיד אכלם. ובא פתח קטן תחת גדול ולא נדגש הלמ'ד, כי המשפט להיותו כן. כמו: <b><span id='katom'>אֲחַוְךָ שמע לי.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישמע העם את הדבר הרע
id: 0233
nru: ד
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 33
htm:
</b><span id='red'>ומהו?</span> <br>
הוא הכתוב אחריו: <b><span id='pink'>ויאמר ה' אל משה אמור אל בני ישראל.</span></b> <br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>ויאמר ה' אל משה במדין</span></b> וכבר פירשתי <b><span id='katom'>הגם לחם יוכל תת.</span></b> <br>
כי כמוהו: <b><span id='katom'>ויצו שחקים ממעל. <br>
</span></b>וכבר ציווה שחקים וככה זה. ואין צורך לתיקון הגאונים שעשו ככה תמיד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויתנצלו בני ישראל את עדים
id: 0233
nru: ו
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 33
htm:
</b>מן עדים. והם בגדי תפארת ותכשיטים, כמו הנזמים והטבעות. על דרך <b><span id='katom'>ואעדך עדי.</span></b> כי התאבלו על דבר העגל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומשה יקח
id: 0233
nru: ז
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 33
htm:
</b>עתיד תחת עבר. על דרך: <b><span id='katom'>יעשו עגל בחורב.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>האהל -<br>
</span></b>אהל שלו. כמו: <b><span id='katom'>ויבאו האהלה.</span></b> <br>
והנה משה נבדל מישראל בעבור הכבוד שידבר עמו. וזה היה אחר שהוריד הלוחות השניים כתובים והחלו ישראל לעשות המשכן, וקרא לאהלו <b><span id='pink'>אהל מועד,</span></b> כי השם נועד לו שם, עד שנעשה המשכן ואין מוקדם ומאוחר בתורה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי זה הוא אהל המשכן וספר הכתוב אנה היה המשכן לפני שיקימו הדגלים החמשים יום.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וראה
id: 0233
nru: י
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 33
htm:
</b>וזה המעשה היה אחר פרשת ראה: <b><span id='pink'>אתה אומר אלי</span></b>, כי היא הייתה בקרב הארבעים יום שהתנפל על דבר העגל. ואחר כן ירד ופסל את הלוחות, אז עבר השם על פניו ויצא לידי מעשה מה שאמר לו: <b><span id='pink'>וראית את אחורי.<br>
<br>
[לג, יא]<br>
ודבר ה' אל משה פנים אל פנים -<br>
</span></b>בפרשה הסמוכה אפרשנו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ומשרתו יהושע בן נון נער -<br>
</span></b>והוא חיה מאה ועשר שנים. <br>
<br>
<b>וחכמים אמרו:</b> <br>
כי שבע שנים כבש ושבע שנים חלק, אם כן היה בן חמישים ושש שנה ואיך קראו הכתוב נער?! וככה דקדוקו: <b><span id='pink'>ומשרתו יהושע בן נון</span></b>, שירות <b><span id='pink'>נער.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר משה ראה
id: 0233
nru: יב
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 33
htm:
</b>כאומר ראה הצרה שאני עומד בה. ועתה אומר דקדוק הפרשה.<br>
<b>אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>ידעתיך. כמו כבדתיך. <br>
</blockquote>ואין זה נכון כי הנה אחריו <b><span id='pink'>ואדעך </span></b>כאשר ידעתני.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כבודך
id: 0233
nru: יח
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 33
htm:
</b>כמו עצמך. כי כן כתוב: <b><span id='pink'>בעבור כבודי [וכו']. עד עברי.</span></b> <br>
באברהם כתיב: <b><span id='katom'>ויקרא בשם ה'.</span></b> ובני אדם הם הנקראים לעבוד השם, על כן מלת בשם, דבקה עם השם הנכבד. ואין ככה <b><span id='katom'>ויקרא בשם ה'.</span></b> כי השם הוא הקורא.<br>
וככה <b><span id='pink'>וקראתי בשם ה' לפניך.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא יראני
id: 0233
nru: כ
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 33
htm:
</b>קמוץ. <br>
כמו: <b><span id='katom'>ואמר אין רואני, <br>
להוציאנו ממצרים. <br>
אם שוב ישיבני ה'.<br>
</span></b>ופירוש <b><span id='pink'>וחי - </span></b> כמו ויחיה. כי מיד ימות. <br>
כי מנוח אמר בעבור שראה המלאך<b><span id='katom'>: מות נמות כי אלוהים ראינו.</span></b> <br>
גם יעקב אמר: <b><span id='katom'>כי ראיתי אלוהים פנים אל פנים ותנצל נפשי.</span></b> ואף כי השם הנכבד. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
<b><span id='pink'>לא יראני האדם -<br>
</span></b>רק יחיה לעולם וזה הפך הלשון. <br>
<br>
<b>ואחרים אומרים:</b> <br>
פירש  מלת <b><span id='pink'>לא</span></b> ישרת בעבור אחר. <br>
וכן הוא: לא יראני האדם ולא החי והטעם: המלאכים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונצבת על הצור
id: 0233
nru: כא
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 33
htm:
</b>הוא ראש ההר, כי כן כתוב: <b><span id='katom'>ונצבת לי שם על ראש ההר. </span></b><br>
ואמר שהוא יתיצב שם ובעבור הכבוד, הוא ישימנו בעצמו בנקרת הצור. כי כן כתוב: <b><span id='pink'>ושמתיך </span></b>ולא שיכנס הוא מעצמו. <br>
<br>
<b>ועתה אזכור כלל טעם הפרשה. אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי השם אמר למשה העל את העם הזה מזה המקום שחטאו בו. ובמקום אחר אסלח להם ומשה השיב אם לא ישוב אפך עתה במקום הזה אל תעלנו מזה <br>
</blockquote><b>והנכון בעיני:</b> בעבור <b>שהשם </b>אמר לו <b><span id='pink'>ושלחתי לפניך מלאך.</span></b> <br>
אז השיב <b>משה <span id='pink'>ואתה לא הודעתני את אשר תשלח עמי.</span></b> <br>
אם הוא הכתוב בו: <b><span id='pink'>כי שמי בקרבו.</span></b> <br>
<b>והשם</b> השיבו אני בעצמי אלך <b><span id='pink'>והניחותי לך.</span></b> <br>
והנה טעם <b><span id='pink'>לך, </span></b>כי עמך לבדך אלך ולא אשכון בתוך בני ישראל. <br>
על כן השיב <b>משה:</b> <b><span id='pink'>אם אין פניך הולכים</span></b> עם הגוי הזה שהזכיר למעלה. <b><span id='pink'>וראה כי עמך הגוי הזה.</span></b> <b><span id='pink'>אל תעלנו</span></b> בלשון רבים, והעד הנאמן על זה הפירוש ובמה יודע איפה, <b><span id='pink'>כי מצאתי חן בעיניך אני ועמך הלא בלכתך עמנו.</span></b> <br>
<b>והשם </b>השיב: <b><span id='pink'>גם את הדבר הזה אשר דברת אעשה כי מצאת חן בעיני</span></b>. <br>
ובעבור זה שמח <b>משה </b>ואמר: <b><span id='katom'>ילך נא ה' בקרבנו.</span></b> הפך <b><span id='pink'>כי לא אעלה בקרבך. <br>
</span>ומשה</b> בקש לראות השם. <br>
<b>והשם</b> השיבו: <b><span id='pink'>כי לא יראני האדם וחי.</span></b> <br>
<br>
וזהו האמת כי ההרגשות אינם מרגישות רק המקרים, על כן <b><span id='katom'>ויראו את אלהי ישראל.</span></b> <br>
גם <b><span id='katom'>ואראה את ה'.</span></b> וכן נבואת יחזקאל הכל במראות אלהים. <br>
<br>
והנה אמר בכאן: <b><span id='pink'>וראית אחורי.</span></b> <br>
ובמקום אחר: <b><span id='katom'>ותמונת ה' יביט.</span></b> <br>
ואלה הדברים צריכים פירוש ארוך. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>כי הפנים פני האור והמשל פני השמש והאחורים הנשאר מהאור התדבק באחד. <br>
</blockquote>ואין צורך לכל זאת. <br>
ולפני שאפרש זה אומר: דע, כי השם לא דבר עם משה פנים אל פנים רק בארבעים יום השלישי והלאה. ובעבוֹר השם על פניו אז קרן עור פניו, כי תחלת נבואתו ע'י המלאך הנראה בסנה. ושם כתוב: <b><span id='katom'>ויאמר ה'.</span></b> וככה: <b><span id='katom'>וה' הולך לפניהם יומם.</span></b> כי השליח ידבר על לשון השולח. וזה היום שראה משה מה שבקש, היה לו כיום מתן תורה לישראל, ולא הגיע אדם לפניו ואחריו אל מעלתו. <br>
<br>
<b>וחכמינו אמרו:</b> <br>
<blockquote>שהראה לו קשר של תפילין. <br>
</blockquote>ודבריהם נכון, רק לא כאשר יפרשוהו חכמי דורנו שהוא כמשמעו כי סוד עמוק הוא.<br>
<br>
<b>אמר אברהם המחבר:</b> <br>
כבר פירשתי השם הנכתב ואינו נקרא הוא שם העצם והעצם הוא הכבוד. וכאשר תחבר מספר כל האותיות יעלה לשנים ושבעים, על כן אמרו חכמינו: כי הוא שם המפורש. וכאשר תחבר מרבע הראשון אל מרבע האמצעי באמת יהיה כמספר השם. <br>
גם כן מחברות החמשה כוכבי לכת, גם בחברך האותיות שיבטא האדם בהם בחצי השם, יהיה כמספר השם. ובחברך מרבעי הזוגות שהם במעלה הראשונה. יהיו כמספרם המחוברים מחצי השם. וכאשר תכפול בחצי השם הראשון על החצי, אז תמצא מרובעי הנפרדים. ובהסרך מרובע הראשון ממרובע השנים. אז ישאר כחשבון מעוקב האות השני. ואם תחסר מרובע השנים ממרבע השלשה. אז ישאר בחשבון מעוקב האות השלישי. וזה השם הנכבד הוא האחד שהוא בעצמו עומד. ואין לו צורך לאחר לפניו. ואם תסתכל מפאת החשבון שהוא ראש הכל. וכל חשבון מהאחדים הוא האחד שהוא הכל. <br>
על כן סוד התפילות והתהילות וטעם <b><span id='katom'>והתגדלתי והתקדשתי</span></b><br>
ועוד: <b><span id='katom'>אשר בך אתפאר.</span></b> <br>
והנה האחד אין לו תמונה והוא כדרך כלל לכל התמונות, כי מאתו יצאו. והנה הגויות העליונות שהם המאורות והכוכבים אין להם פנים ואחור. אף כי לנשמת האדם העליונה ואף כי למשרתי עליון, אף כי לעליון העליונים, והנה האורך בין שתי הנקודות והנקודה הקרובה אל הפועל שר הפנים ושר הכח. והנקודה האחרת סוף הכח ותנועת האדם לפנים. והגוף העליון אל הימין. והצמח אל העליון. <br>
והנה משה יכול לדעת ולראות בעין לבו איך הבריאות דבקות ביוצר בראשית הנקרא אחורים, ומדרך הכבוד אין כח בנברא לדעת זה. וזהו: <b><span id='pink'>כי לא יראני האדם וחי.</span></b> בעבור היות נשמת האדם עם הגוף. והנה אחרי מות המשכיל תגיע נשמתו למעלה גדולה שלא יגיע בו בחיי האדם. והנה משה שב כללי. על כן אמר השם: <b><span id='pink'>ידעתיך בשם</span></b> כי הוא לבדו יודע הפרטים וחלקיהם בדרך כלל. ובעבור כי הנכבד באדמה הוא האדם. על כן צורת הכרובים. והנכבד באדם ישראל. על כן דבר קשר של תפילין. ועל כן כתוב בשיעור קומה, כי השם הוא בורא כל גוף וכל נכבד מהגוף. והנבזה מהגוף הוא המקרה. <br>
<br>
<b>ואמר ר' ישמעאל:</b> <br>
כל היודע שיעורו של יוצר בראשית מובטח לו שהוא בן עולם הבא, ואני ור' עקיבא ערבים בדבר זה. וזהו: <b><span id='katom'>נעשה אדם בצלמנו כדמותינו. <br>
</span></b><br>
ודע כי כל הצמחים והחיים בארץ והעוף והבהמה והחיה והרמש וכל אדם קשורים בעליונים. כי הכללים קשורים בארבעים ושמונה צורות הגלגל. וזהו: <b><span id='katom'>אשר חלק ה' אלוהיך אותם לכל העמים</span></b> והמוסיפים להאיר עיניהם. מטעם הענין אולי ידעו זה ולא רצו לגלות הסוד לתלמידים. והעד הנאמן ולא חלק להם. וידוע כי המחברות הם מאה ועשרים. מחברות השבעה והמחברת הגדולה במספר כלם. היא אחת. והמחברת השנייה היא אחת ועשרים. וכנגדה מחברת החמשה ככה. וזה המספר יצא משבעה. ומחברת השלשה חמישה ושלשים שגם זה המספר יוצא משבעה מחברות וככה מחברת הארבעה והנה מחברות הששה שבעה. והמחברת שהיא כוללת המשפחות לכל האדמה כפי מזל כל גבול מהשבעה גבולות שהם כל הישוב. ועליהם כתוב: <b><span id='katom'>אתה הצבת כל גבולות ארץ קיץ וחורף</span></b> שהשתנה בכל הגבולות <b><span id='katom'>אתה יצרתם.</span></b> ואין השינוי בא מהשמש רק בעבור נטותה לפאת צפון ודרום. <br>
<br>
והנה המחברת השניים העליונים במזל טלה היא בכל תשע מאות וששים שנה. ושניהם סובבים ממזל התחברותם אל מזל תשיעי בכל עשרים שנה. ככה יתגלגלו שתים עשרה פעמים עד מאתים וארבעים שנה. ומשם יתגלגלו כמספר הזה ובדרך הזה במזלות העפר. גם במזלות הרוח. גם במזלות המים. ואל יעלה על לבך כי הארבעה תולדות הם בשמים. ויש חום בשמש וקור בלבנה ובשבתי חלילה חלילה כי הבריות העליונות נכבדות הן. ועליהם כתוב: <b><span id='katom'>כי הוא ציווה ונבראו ויעמידם לעד לעולם חוק נתן ולא יעבר.</span></b> רק נקראו ככה בעבור המקבלים והנה לא יוכלו המשרתים לשנות דרכם ושיעבור א' מהם החק שנתן לו השם. <br>
גם כן כל צבא השמים והשפלים יקבלו מהם כפי מתכונתם. על כן לא ייטיבו ולא ירעו והנה המשתחוה למלאכת השמים לא יועילו לו, כי אם מה שנגזר עליו כפי מערכת כוכבי מולדתו כן יקרנו. חוץ אם ישמרהו כח העליון יותר מכח הכוכבים שיהיה דבק בו. אז ינצל מהגזרות. <br>
<br>
<b>ואתן לך משל</b> חשוב שהיתה מערכת הכוכבים שיגדל נהר על עיר אחת וישטוף אנשיה או ימותו. ובא נביא והזהירם שישובו אל השם בטרם בא יום רעתם ושבו אליו בכל לבם. ובעבור שדבקו בו נתן בלבם שיצאו אנשי העיר לחוץ להתפלל אל השם והנה עשו כן. וביום ההוא גדל הנהר פתאום כמנהגוו כאשר ראינו בעינינו פעמים רבות ושטף כל העיר והנה לא סרה גזירת השם והוא הצילם. וחשוב כי המשרתים ירוצו כסוסים עוברים במסלה ולא ירוצו להרע או להטיבו רק ככה דרכם וחשוב כי במסלה איש עור לא ידע מנהג הסוסים מתי הולכין אל ימין או לשמאל. והוא נשען על פקח שידע סורם. והנה הוא ישמרנו כי ברוצם בצד זה יוליך העור לצד האחר ומרוצת הסוס לא תשתנה והעור ימלט. ובעבור זה אמר ה' אחר <b><span id='katom'>אשר חלק. ואתכם לקח ה' להיות לו לעם נחלה. </span></b>ככה: <b><span id='katom'>לא כאלה חלק יעקב כי יוצר הכל הוא.</span></b> וזהו: <b><span id='katom'>ונפלינו אני ועמך.</span></b> <br>
<b>וזהו שאמרו חכמינו ז'ל:</b> <br>
<blockquote>אין מזל לישראל כל זמן שהם שומרי התורה. ואם לא ישמרוה ישלוט בהם המזל כאשר הוא מנוסה. <br>
</blockquote>כי כל מחברת ומזל דלי במערכת רעה. הנה יבא רעה לשונאי ישראל. והיודעים חכמת המזלות יודו כן. והנה הייתה במערכת השמים במחברת שיעמדו בגלות מצרים עוד שנים רבות. ובעבור שצעקו אל השם ושבו אליו הושיעם השם. <br>
וכאשר יקרה לכלל כן יקרה ליחיד, על כן <b><span id='katom'>שומר תורה אשרהו.<br>
</span></b>והנה <b><span id='pink'>ידעתיך בשם. </span></b>כמו <b><span id='katom'>יודע ה' דרך צדיקים.<br>
</span></b>והנה <b><span id='pink'>הראני נא</span></b> אינו במראית העין.<br>
והנה <b><span id='pink'>על פניך.</span></b> על פניך הפנימים והם פני הלב.<br>
וטעם <b><span id='pink'>כל טובי.</span></b> שאינו כמו הכל ולא בכל ולא עם הכל.<br>
וטעם <b><span id='pink'>וחנותי את אשר אחון. </span></b>על משה. <span id='pink'>כי אעביר כל טובי על פניך.</span> ולפני עברי ארחמך. וזהו שאסוך כפי עליך והנה זה הוא הפירוש. והכף כדמות סתר, כמסתיר עצם השמש בכפו שלא תפרד נשמתו מעל גויתו. <br>
והנה <b><span id='pink'>וראית את אחורי</span></b> מפאת שהוא הכל וכבודו מלא הכל ומאתו הכל וכל תמונתם כל, וזהו <b><span id='katom'>ותמונת ה' יביט.<br>
<br>
</span>


autr: עזרא
trm: ושכותי
id: 0233
nru: כב
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 33
htm:
</b>בשי'ן או בסמ'ך שוה הטעם. <br>
<br>
<b>ומפרשים אמרו:</b> <br>
כי כפי עב. כמו: <b><span id='katom'>על כפים כסה אור.</span></b> <b><span id='katom'><br>
הן על כפים חקותיך.</span></b> ואינו רק כמשמעו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר, פסל לך
id: 0234
nru: א
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>לך לך.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>ואתה קח לך </span></b><br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>כראשונים</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כמדתם. <br>
<br>
<b>אמר הגאון:</b> <br>
כי השניים נכבדים מהראשונים, כי השניים נתנו ביום קדש וביום הכפורים ולא כן הראשונים. כי הם ירדו ביום י'ז בתמוז וביום חול. ויש עם השניים זכר שלוש בריתות ובשניים כתוב <b><span id='katom'>ולמען ייטב לך.</span></b> והראשונים נשתברו ואלה כדברי חלום לא מעלין ולא מורידין, כי מכתב אלוהים היו שניהם. <br>
<b>ועוד:</b> כי הראשונים הם: <b><span id='katom'>מעשה אלהים.</span></b> והשניים מעשה משה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואיש
id: 0234
nru: ג
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>בעבור שעלה אהרן ובניו עמו אחר מעמד הר סיני וירד עמהם. גם עלה ועמד שם הפעם הראשונה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בכל ההר -<br>
</span></b>אע'פ שיהיה רחוק ממקום הכבוד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויפסול
id: 0234
nru: ד
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>מנהג הלשון לדבר ככה לאמר<b><span id='pink'>: ויקח בידו שני לוחות אבנים.</span></b> ולא אמר ויקח בידו שני הלוחות. כמו: <b><span id='katom'>וה' המטיר על סדום ועל עמורה גפרית ואש מאת ה'.</span></b> ולא אמר: מאתו וככה בפסוק אחד <b><span id='katom'>בני ישראל</span></b> חמש פעמים. והנה הוא דרך צחות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירד
id: 0234
nru: ה
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
יש אומרים:</b> <br>
כי <b><span id='pink'>ויתיצב. </span></b>על הענן כי השם היה עובר. ודע כי המשיל בהר העליונים והנכבדים מהגופות. כאשר הוא ההר עליון על האדמה.<br>
<b><span id='pink'><br>
ויקרא בשם ה' -<br>
</span></b>הנה השם הוא הקורא, והנה למדנו איך יקרא משה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעבור
id: 0234
nru: ו
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>ואל תתמה, בעבור שהשם קורא <b><span id='pink'>השם,</span></b> כי הוא לבדו יודע ודעת וידוע וזה דבר עמוק הוא מאד. <br>
<br>
<b>אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי השם הראשון דבק עם <b>ויקרא. <br>
</b></blockquote>ואלו היה כן למה לא דבקו בעל הטעמים?! <br>
<b>והנכון:</b> כי <b><span id='pink'>השם</span></b> שתי פעמים, כמו: <b><span id='katom'>אברהם אברהם יעקב יעקב משה משה</span></b> ככה תקרא וכתוב, כי שלוש עשרה מדות הם. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>כי השם הנכבד במספר אם כן אינו מדה והשנית שהוא אדון. <br>
</blockquote>וזאת טעות, כי הנכתב אינו אדון. רק כינוי הוא כפי המדבר דרך כבוד. <br>
<br>
<b>ורב נסים אמר:</b> (רב נסים גאון)<br>
<blockquote>כי מלת <b>ארך אפים</b> ב' מדות לטובים ולרעים. <br>
</blockquote>גם זה איננו נכון, כי לא תוסיף המדה בעבור שנוי האדם. <br>
<br>
<b>ועוד:</b> כי <b><span id='pink'>השם</span></b> הוא <b><span id='pink'>ארך אפים</span></b> לרשעים ולא לאשר לא חטאו. <br>
<br>
והנה <b><span id='pink'>ונקה</span></b> מדה בפני עצמה, עד הנה מספר י'ג מדות. <br>
ועל דרך הפשט <b><span id='pink'>ונקה לא ינקה</span></b> מדה אחת, כי <b><span id='pink'>ונקה</span></b> שם הפעל היא. כמו: <b><span id='katom'>אם ענה תענה אותו.</span></b> רק למדנו ממלת <b><span id='pink'>ונקה לא ינקה</span></b> שהוא לשובבים, רק לשבים ינקה כדברי הנביאים, על כן הושמה מלת ונקה ממספר המדות. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>פוקד עון אבות –</span></b> <br>
גם היא מידת רחמים. <br>
ודע כי שבעה הם בגדי כהונה ובעבור שהציץ כמו תכשיט הכניסו במספר. והנה אחד עשר שבטים נולדו בפדן ארם ובנימין לבדו נולד בארץ כנען. והנה כתוב על כולם <b><span id='katom'>אלה בני יעקב</span></b> <b><span id='katom'>אשר יולדו לו בפדן ארם. </span></b>כי אחר הרבים הלך ולא חשש להוציא האחד וככה: <b><span id='katom'>בשבעים נפש ירדו אבותיך מצרימה.</span></b> ומנשה ואפרים לא ירדו כי שם נולדו. <br>
והנה השם הנכבד הכניסוהו במדות והוא שם העצם. וכבר הזכרתי בפרשה <b><span id='katom'>אלה שמות,</span></b> כי פעמים הוא שם התאר ופעמים מדה והם שתים. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>אל -</span></b> שלישית. <br>
<b><span id='pink'>רחום -</span></b> רביעית<br>
<b><span id='pink'>וחנון -</span></b>חמישית<br>
<b><span id='pink'>ארך אפים –</span></b> ששית<br>
<b><span id='pink'>ורב חסד -</span></b> שביעית. <br>
ומלת <b><span id='pink'>רב -</span></b> תשרת בעבור אחרת. <br>
<b><span id='pink'>ורב אמת -</span></b> שמינית.<br>
<b><span id='pink'>נוצר חסד לאלפים –</span></b> תשיעית<br>
<b><span id='pink'>נושא עון - </span></b>עשירית. <br>
<b><span id='pink'>ונושא פשע - </span></b>אחת עשרה. <br>
<b><span id='pink'>ונושא חטאה -</span></b> שתים עשרה<br>
<b><span id='pink'> ונקה -</span></b> שלוש עשרה. <br>
והשם שהוא תואר כולל הנכבדים והגויות ועליונים ושפלים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואל -<br>
</span></b>כמו תקיף, שיעשה הנכון בחכמה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ורחום -<br>
</span></b>כדרך <b><span id='katom'>כרחם אב על בנים</span></b> שישמרם שלא יפלו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וחנון -<br>
</span></b>כדרך: <b><span id='katom'>כי חנון אני להושיע</span></b> מי שנפל ולא יוכל קום.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ארך אפים -<br>
</span></b>שלא יכעוס מהרה על הרשע. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ורב חסד -<br>
</span></b>לצדיק ולרשע. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ורב אמת -<br>
</span></b>שימלא ויקיים דברו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נוצר חסד
id: 0234
nru: ז
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>האב לבנים אם היו טובים.<br>
<b><span id='pink'><br>
נושא עון -<br>
</span></b>שים לבך לדברי הנה כתוב: <b><span id='katom'>וחזקת והיית לאיש </span></b>והלא איש היה, רק טעמו איש חיל ונודע. <br>
והנה כתוב: <b><span id='katom'>כי זקנתי מהיות לאיש.</span></b> והפירוש: מהיות בעולם, או אשה לאיש, כי נקבה היתה. והנה:<b><span id='katom'> ואבואה אליה -</span></b> הוא המשכב כי נקבה היא. <br>
והנה: <b><span id='katom'>אשר באו אליך הלילה,</span></b> אינו מזה הטעם, כי זכר הוא. <br>
וככה: <b><span id='katom'>החוטא ונשא עונו</span></b> לא יכופר החטא לו רק העונש שיבא עליו, ע'ד: <b><span id='katom'>ולצת לבדך תשא.</span></b> ועתה <b><span id='katom'>שא נא חטאתי,</span></b> כי משה צדיק היה. <br>
<br>
<b>והכלל:</b> כי הנושא עונו בעצמו הוא לגנאי לעולם. ונשיאת חטא על שני דרכים: <br>
<b>הדרך האחת:</b> שימחול לו כמו זה שהוא לשבח לנשוא העון. <br>
<b>והדרך האחרת:</b> שיהיה נושא העון אחד רשע. <br>
והנה לנושא עון יהיה לגנאי ולנשוא העון לשבח. כמו: <b><span id='katom'>ונשא את עונה.</span></b> כי העונש יסור מעליה ויהיה עליו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונושא פשע -<br>
</span></b>דע כי פשע קשה מעון, כאילו הוא הפושע יוצא מתחת הרשות. כמו: <b><span id='katom'>אז תפשע אדום מתחת יד יהודה.</span></b> והנה עון פחות ממנו והוא בזדון. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>חטאה –</span></b> <br>
כמו חטאת והוא שם דבר. ואיננה כמו <b><span id='katom'>הממלכה החטאה</span></b> כי היא תאר. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>חטאה </span></b>כוללת כל מחשבה וכל שגגה במעשה, כי עון במעשה או בלשון. והנה הסתכלנו תפלת משה על דבר המרגלים. <b><span id='katom'>ויאמר ה'</span></b> שהוא שם העצם. והמדות תהיינה עליו נאמרות ולא הזכיר <b>השם </b>השני שהוא תאר. כי השם רצה להשמיד ולא אל. כי אין צורך להזכיר המדה הזאת ולא <b>רחום<span id='katom'> </span></b>כי ישראל לא היו פתאים. ולא <b>חנון </b>כי לא נעשה להם חמס שיצעקו אל השם להושיעם. והזכיר <b><span id='katom'>ארך אפים.</span></b> כי היו רשעים<b><span id='katom'>. ורב חסד.</span></b> לכל הוא. ולא הזכיר <b>ואמת </b>כי היו חייבים. והזכיר <b><span id='katom'>נושא עון ופשע. </span></b>ולא הזכיר <b>וחטאה  </b>כי לא היו שוגגים. ומרוב הענוה שהיתה במשה הכניס נפשו עם ישראל לאמר <b><span id='katom'>וסלחת לעונינו ולחטאתינו.</span></b> ולא הזכיר <b>פשעינו.</b> בעבור גודל מעלתו שלא יתכן שיפשע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וימהר
id: 0234
nru: ח
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
ריקי מוח אמרו:</b> <br>
כי מהר משה כאשר הזכיר <b><span id='pink'>רבעים</span></b> שלא יאמר <b>חמשים.</b> וזאת טעות גדולה, כי אין הדעת סובלת שיפסוק הוא דברי השם בעוד שהיה מדבר, כי היה בן מות לשעתו. רק כאשר נפסק הקול מיד מהר משה להתפלל. <br>
<br>
<b>ועוד:</b> כי הנה כתוב כן בעשרת הדברות, והנה כל ישראל שמעו זה ואיך יעלה על לב משה שיאמר הקב'ה לחמשים ובעבור שהזכיר <b><span id='pink'>ונקה לא ינקה</span></b> לא הוצרך לומר <b>לשונאיו.</b> <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>ויקד.</span></b> בעלי הכפל מגזרת קדקד. ששם קדקדו בארץ על משקל <b><span id='katom'>ויתם הכסף</span></b>. ויקדו<b></b> כמו <b><span id='katom'>ויתמו </span></b>ואל תשמע אל המוסיפין שרשים מלבם בעבור המשקל, ועל זה הדרך <b><span id='katom'>ידמו כאבן.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0234
nru: ט
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>טעם <b><span id='pink'>ילך נא אדני בקרבנו.</span></b> כאשר יסעו, כמו: <b><span id='katom'>והתהלכתי בתוככם.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>כי עם קשה עורף -<br>
</span>על דעת רבי מרינוס:</b> <br>
<blockquote>אע'פ שעם קשה עורף הוא. וכן: <b>רפאה נפשי כי חטאתי לך.</b> אע'פ שחטאתי לך. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי:</b> רפאני כי אני מודה שחטאתי לך. ובעבור חטאי החליתני. וככה זה אני מודה, <b><span id='pink'>כי עם קשה הוא</span></b> ואתה תסלח.<br>
<br>
<b>[לד, י]<br>
<span id='pink'>ויאמר הנה אנכי כורת ברית -<br>
</span></b>וזהו כי <b><span id='pink'>על פי הדברים האלה כרתי אתך ברית.</span></b> והם התנאים הכתובים מתחלת <b><span id='katom'>שמר לך,</span></b> ובעבור זה אכתוב לך הלוחות השניים ויהיה כשטר עדות וכל זה שסלחתי לעונם היה בעבור כבודך. על כן אעשה עמך נפלאות שיתמהו כל רואיך וידעו כי נתתי הוד עליך, שלא עשיתי כן מיום שבראתי שמים וארץ וזהו דבר קרינות פניו. <br>
והנה כתוב במותו: <b><span id='katom'>לא כהתה עינו ולא נס לחה</span></b> הפך תולדת כל הזקנים.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אשר לא נבראו בכל הארץ</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
לא נשמע זה בגוים. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
אשר לא נבראו כן בכל ארץ מצרים שיצאתם משם. ובכל הגוים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שמר לך
id: 0234
nru: יא
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
לפי דעתי:</b> עם משה ידבר שישמור אלה הדברים ויספרם כן לבני ישראל. על דרך <b><span id='katom'>שמרו עדותיו וחוק נתן למו </span></b>כאשר פירשתי במקומו ותחלת הפרשה, שתאמר להם <b><span id='pink'>הנני גורש מפניך.</span></b> וזאת הפרשה דומה לפרשת <b><span id='katom'>הנה אנכי שולח מלאך</span></b> עם הפרשה שהיא למעלה.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>גורש</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
מהבנין הקל והוא פועל יוצא. וככה: <b><span id='katom'>אלמנה וגרושה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: פן תכרות
id: 0234
nru: טו
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>לא תכרות להם ולאלהיהם ברית.</span></b> והוסיף לפרש <b><span id='pink'>פן תכרות ברית וזנו בנותיו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וחג
id: 0234
nru: כב
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>כתוב בשני מקומות. ושם: <b><span id='katom'>בצאת השנה.</span></b> כי סוף השנה הוא תחלת השנה האחרת, וזה לאות כי השמש תכנס במזל המאזנים סמוך ליום העשור. ולא יתאחר עד צאת סוכות שלא תכנס השנה האחרת. על כן כתוב: <b><span id='pink'>תקופת השנה.</span></b> <br>
ואל תסמוך על תקופת שמואל רק על תקופת רב אדא. אע'פ שהיא צריכה לשני תקונים. <b>האחד:</b> בעבור שמהלך השמש פעם בארוכה ופעם בקצרה. וזה השנוי אינו במהלך השמש כי שוה הוא לעולם. רק הוא כנגד מראה הנקודה בגלגל המזלות. <br>
<b>והתיקון השני:</b> בעבור תנועת גלגל קטן בראש טלה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי אוריש
id: 0234
nru: כד
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>פירש בפרשה הזאת למה. שלא הזכיר בראשונה כי לא הוצרך, כי אחר שהשם ציווה שיעלו כל זכרי ישראל לראות פניו, הנה אין ספק כי השם ישמור ארצם מפני האויב אחר שכל ישראל עושים רצונו. וזה הטעם באר אותו היטב.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ולא יחמוד איש את ארצך -</span></b> כל כך אשלח אימה בלב השכנים אפילו שלא יחמדו הארץ. אף שיעלה בלבם לעשות מלחמה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ראשית
id: 0234
nru: כו
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>כמו בפרשה הראשונה. ואלה הם התנאים. <br>
ומתחלת <b><span id='katom'>ואלה המשפטים</span></b> עד <b><span id='katom'>שש שנים</span></b> משפטים הם. והכהן הגדול והשופט שהוא המלך, הם חייבים ללמדם ולדעתם. וחיוב הצבור הם הנזכרים אחר כן כמו אלה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי שם
id: 0234
nru: כח
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>רבים חשבו ששמונים יום עמד משה בהר עד שנתן לו השם את הלוחות ולא דברו נכונה. רק דברי הקדמונים ז'ל אמת כמו שכבר זכרתי, כי הנה ארבעים יום עמד משה בהר עד שנתן לו השם הלוחות הראשונים. וכן כתוב: <b><span id='katom'>ויהי משה בהר ארבעים יום וארבעים לילה.</span></b> <br>
והוא אמר: <b><span id='katom'>ואתנפל לפני ה' את ארבעים היום ואת ארבעים הלילה.</span></b> אז אמר משה פרשת ראה <b><span id='katom'>אתה אומר אלי.</span></b> ואחר כן ירד ופסל הלוחות והעלם עמו אל הר סיני. והנה כתוב: <b><span id='pink'>ויעבור ה' על</span></b> <b><span id='pink'>פניו.</span></b> ואחר כך: <b><span id='pink'>ויהי שם עם ה' ארבעים יום וארבעים לילה לחם לא אכל</span></b>, כמשפטו בפעם הראשונה גם בשנייה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויכתוב על הלוחות -<br>
</span></b>השם כתבם. כי כן כתוב: <b><span id='pink'>וכתבתי על הלוחות את הדברים אשר היו על הלוחות הראשונים אשר שברת.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומשה לא ידע כי קרן עור פניו בדברו אתו
id: 0234
nru: כט
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>הטעם בדבר אתו השם. וזה בעבור שנראה הכבוד על פניו, על כן הזהירו כזהר הרקיע.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>קרן -</span></b> מגזרת <b><span id='katom'>קרנים מידו לו.</span></b> כי כן כתוב בתחלת הפסוק: <b><span id='katom'>ונגה כאור תהיה.</span></b> והנה אמר אחריו <b><span id='katom'>קרנים מידו לו</span></b> יהיה הטעם כפול כמשפט. <br>
<br>
<b>ישתחקו עצמות חוי הפושע:</b> <br>
<blockquote>שאמר כי בעבור שלא אכל לחם, שבו פני משה יבשות כמו הקרן וטעם <b>וייראו.</b> מפני שהיו פניו מכוערות. <br>
</blockquote>ואיך לא פקח זה המקולל את עיניו כי לא יירא האדם לגשת אל האדם רק בעבור דבר פלא שנתחדש בו שלא ראה כמוהו. ואין אדם שלא ראה פני המת ולא יירא מגשת אליו. <br>
<b>ועוד:</b> אילו היה ככה, למה לא היה תמיד המסוה על פניו. ולמה היה מסיר אותו תמיד בדברו עם ישראל. והלא ראה כי בהיותו בן מאה ועשרים שנה לא כהתה עינו ולא נס לחה ואף כי כאשר היה בן שמונים?!<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירא אהרן
id: 0234
nru: ל
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>שהוא הראש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וכל בני ישראל -<br>
</span></b>הם הנשיאים שהיה משפט משה לדבר אליהם. וכן כתוב: <b><span id='pink'>ויקרא אליהם משה.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישובו אליו
id: 0234
nru: לא
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>זה לאות כי שבו מרוב הפחד אחורנית אחרי צאתם לקראתו ואחרי כן כל בני ישראל שהיו בתחתית ההר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מסוה
id: 0234
nru: לג
pch: כי תישא
lvr: C0230
prk: 34
htm:
</b>כדמות כסות. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי כמוהו:<br>
<b><span id='katom'>ובדם ענבים סותה.</span></b> <br>
ואל תתמה בעבור היות וי'ו מסוה נראית. ולא כן וי'ו סותה. כי הנה <b>עַוְלָתָה ועוֹלָתָה. <br>
<span id='katom'>עול ימים.</span></b> <b><span id='katom'><br>
גם עוילים וגו'.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>אל תוך המחנה</span></b>. <br>
גם <b><span id='katom'>ויבחר אותם בתוך.</span></b> <br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
שהאור היה מתחדש בפני משה בכל עת שהיה בא אל אהל מועד וידבר עם השם והיה יוצא והאור עומד כל זמן שהיה מדבר אל בני ישראל דברי השם, ובכלותו ישים המסוה שידע שיסור האור וישובו פניו כאשר היו. וזה יהיה גירעון למשה אם יראו ישראל פניו בלי אור, ע'כ היה משים המסוה. ובבאו לדבר אל השם יסיר המסוה לקבל האור. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>כי האור לא סר מפניו עד יום מותו על כן לא כהתה עינו וזהו הנכון. רק אמר כי טעם המסוה בעבור שלא יפחדו ישראל בריבם זה עם זה. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי:</b> כי שם המסוה בעבור כבוד האור שחדש השם בפניו, שלא יראוהו ישראל בכל רגע רק כאשר ידבר אליהם דברי השם. ויסיר את המסוה בבואו אל אהל מועד שידבר עם השם פנים בפנים. וזה טעם <b><span id='pink'>ובבא משה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
id: 0235
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת ויקהל פרק לה<br>
</div><br>
<div id='header-right'>הקדמה</div><br>
<blockquote>וברוך אל עליון בעוז עמו נהל. <br>
ביד ציר מראהו כאור שמש יהל. <br>
לצוהו בהר להכין לו אהל. <br>
לשבתו ככתוב בסדר ויקהל. <br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: לא תבערו
id: 0235
nru: ג
pch: ויקהל
lvr: C0235
prk: 35
htm:
</b>בעבור שהזכיר ביום הראשון ובשביעי בחג המצות כל מלאכה לא יעשה בהם, להתיר אוכל נפש. אמר עתה בשבת <b><span id='pink'>לא תבערו אש -</span></b> לאפות לחם ולבשל בשר, כי האש צורך לכל מאכל. <br>
<br>
<b>והגאון רב סעדיה:</b> <br>
חבר ספר נכבד תשובות על החולקים על קדמונינו, על נר שבת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: קחו
id: 0235
nru: ה
pch: ויקהל
lvr: C0235
prk: 35
htm:
</b>הפך תנו. רק בהיות מ'ם אחר גזרת לקיחה הנה היא כמו נתינה. <b><span id='katom'>קחי [נא] לי מעט מים</span></b> פירוש כי הלקיחה לי היא בעבורי וככה: <b><span id='pink'>קחו מאתכם תרומה לה'.</span></b> <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>כל נדיב לבו – </span></b> <br>
זרה כל אשר נדבו לבו. כמו: <b><span id='katom'>בגדול זרועך</span></b>, בזרועך הגדול <b><span id='katom'><br>
זכר רב טובך.</span></b> זכר טובך הרב. <br>
<br>
<b>ורבי ישועה אמר:</b> <br>
<blockquote>כי הוי'ו נוסף. כמו <b>חיתו שדי.</b> <b>בנו בעור</b> ואחר שהזכיר <b>יביאה</b> - פירש  והוסיף לבאר שהיא תרומת ה' וכמוהו רבים <b>והוא ציווה לי אחי. <br>
</b></blockquote><b>יש אומרים:</b> <br>
כי נקרא כסף, בעבור שתאוה היא לעינים מגזרת: <b><span id='katom'>נכספה </span></b>גם נחושת, כי הנשים מנחשות בנחשת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותולעת שני
id: 0235
nru: ו
pch: ויקהל
lvr: C0235
prk: 35
htm:
</b>בלא מ'ם ויש במ'ם. <b><span id='katom'><br>
אם יהיו חטאיכם כשנים. </span></b>אולי לשון רבים הם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וערת
id: 0235
nru: ז
pch: ויקהל
lvr: C0235
prk: 35
htm:
</b>זכרים כמו לוחות. <b><span id='katom'>ובכורות בקרך.<br>
</span></b>שטים במ'ם. כמו נשום.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושמן
id: 0235
nru: ח
pch: ויקהל
lvr: C0235
prk: 35
htm:
</b>ולא הזכיר זית זך כי ידוע הוא. על כן למאור כמנהג. הנה הזכיר שיביאו המתנדבים תרומתם. ומי שהם בקיאים שחכמי לב הם באומנות יבאו ויעשו. והחל מהמשכן, כי הוא כולל והאהל מכסה הוא עליו. והזכיר מכסהו והוא כולל שנים מכסים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: את קרסיו
id: 0235
nru: יא
pch: ויקהל
lvr: C0235
prk: 35
htm:
</b>קרסי המשכן והאהל. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ובריחיו ועמודיו ואדניו -<br>
</span></b>שהם עמודיו הפרכת והמסך ואחר כך הזכיר כלי הקדש, שהם לפנים מהפרכת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואת
id: 0235
nru: טו
pch: ויקהל
lvr: C0235
prk: 35
htm:
</b>השלים להזכיר כלי הקדש. ואחר כך את מסך הפתח. והנה כלי שמן המאור וכלי שמן המשחה וקטורת הסמים יהיו נכונים, כי הם קדש בין הפרכת והמסך פתח המשכן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכל איש
id: 0235
nru: כג
pch: ויקהל
lvr: C0235
prk: 35
htm:
</b>או אשה והוסיפו הנשים שטוו התכלת והארגמן והתולעת והשש, גם העזים והיא אומנות צריכה לחכמה יותר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והנשיאים
id: 0235
nru: כז
pch: ויקהל
lvr: C0235
prk: 35
htm:
</b>כי בצאתם ממצרים ונצלום כל איש שאל כפי מעלתו והנה דבר גדול היה, שנמצאו שמן למאור ביד הנשיאים אחר חדשים רבים שיצאו ממצרים. ואחר כן כלל כל איש ואשה. ושב לדבר על הנשים שנשאם לבם לעשות. והזכיר הראש שכלם יהיו סרים אל משמעתו, כי אין בהם חכם כמוהו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וימלא
id: 0235
nru: לא
pch: ויקהל
lvr: C0235
prk: 35
htm:
</b>הנה השם העיד כי הוא מלא <b><span id='pink'>חכמה ותבונה ודעת.</span></b> ותוספת עוד שהוא חכם <b><span id='pink'>בכל מלאכה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרא
id: 0236
nru: ב
pch: ויקהל
lvr: C0235
prk: 36
htm:
</b>ה'א לקרבה. נוסף כמו: <b><span id='katom'>ולדבקה בו.</span></b> וחכם גדול טעה. שאמר כי כמוהו לשמור את בריתי לעמדה. כי הוא מפיק ה'א ומלת עומד עומדת. על כן הפירוש  לעמוד בה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקחו
id: 0236
nru: ג
pch: ויקהל
lvr: C0235
prk: 36
htm:
</b>את כל התרומה אשר הביאו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והם -<br>
</span></b>ישראל היו עוד מביאים נדבה אל משה בכל בקר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והמלאכה
id: 0236
nru: ז
pch: ויקהל
lvr: C0235
prk: 36
htm:
</b>שהיתה עשויה. ומ'ם דים. שב אל כל החכמים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לכל המלאכה -<br>
</span></b>שהיו צריכים לעשות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והותר -<br>
</span></b>שם הפועל וטעם והותר הותירה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעשו
id: 0236
nru: ח
pch: ויקהל
lvr: C0235
prk: 36
htm:
</b>החל מהמשכן.<br>
<b><span id='pink'><br>
משזר -<br>
</span></b>בלשון ישמעאל אורך. <br>
דע כי דקדוק מספר האחד בחשבון משונה מדרך לשון הקדש. גם ככה הוא בלשון כשדים משונה גם בלשון ישמעאל. כי לעולם הה'א בסוף השמות סימן לנקבה ולשון זכר בלא סימן. והנה בחשבון שלושה בה'א סימן זכרים. וככה בחשבון ארבעה גם שמונה גם עשרה. ומשם והלאה עד עשרים הזכר בלא ה'א. אחד עשר שנים עשר תשעה עשר והנקבה בה'א רק בשנוי מלת עשרה שלא תתערב על לשון זכר אמרו שתים עשרה וככה כלם. והנה לשון נקבה שלוש וארבע ועשר ואם הייתה מלת חשבון סמוכה. תהיה בתי'ו לזכרים ולנקבות ושלשת האנשים האלה. ושלשת נשי בניו והנה שמונה לזכרים כמשפט ושנוי לנקבה לומר שמונה כדרך עשתי עשרה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0238
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<span id='katom'><div id='title1'>ראב'ע ויקהל פרק לח<br>
</div><span id='katom'><br>
</span><b>


autr: עזרא
trm: כל הזהב
id: 0238
nru: כד
pch: פקודי
lvr: C0238
prk: 38
htm:
אמר הגאון:</b> <br>
למה הזכיר מה עשו בכסף ולא הזכיר מה עשו בזהב התנופה. והוא השיב הנה הזכיר כי המנורה הייתה ככר זהב גם ככה הכפורת וזהב הארון ומזבח הקטורת ואין זה נכון כי המנורה כולה הייתה זהב ולא כן הארון רק צפוי זהב הוא מבית ומחוץ. וכן מזבח הקטורת והשלחן והבדים והקרשים והבריחים מצופים זהב, הם כולם והכפורת הייתה זהב כלה וכפי מה שקבלנו מאבותינו ככר אחד הייתה כי ארכה רב ורחבה רב. <br>
<br>
<b>ולפי דעתי</b> שהזכיר מה עשו בכסף שהוא כסף הכפורים והנה הזכיר כי על כסף החיוב היה עומד המשכן שהוא הכולל לכל הכלים וזה לזכרון לבני ישראל. ומי יוכל לשער כמה זהב צפוי כל כלי המשכן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכסף
id: 0238
nru: כה
pch: פקודי
lvr: C0238
prk: 38
htm:
</b>הנה ידענו מזה המספר כי הככר שלשת אלפים שקלים והעד: <b><span id='pink'>וכסף פקודי העדה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: בקע
id: 0238
nru: כו
pch: פקודי
lvr: C0238
prk: 38
htm:
</b>חצי שקל וטעמו כאשר יבוקע השקל הנה חציו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לכל העובר – </span></b><br>
שעברו עליו עשרים שנה שלמות. וכבר הזכרתי טעם זה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בגדי שרד
id: 0239
nru: א
pch: פקודי
lvr: C0238
prk: 39
htm:
</b>הם הנזכרים בפרשת במדבר סיני. כי ציווה השם שיכסו הארון בפרכת בעבור כבודו. ועל הפרוכת כסוי עור תחש. ועל זה הכסוי בגד כליל תכלת. ועל דרך הסברא כי התכלת בעבור כבוד הארון אם היה האויר זך. ואם ירד גשם יסירהו ויעמוד עליו כסוי עור תחש. ועל שלחן הפנים בגד תכלת ובגד תולעת שני ולמעלה כסוי עור תחש ובגד תכלת על המנורה ועל מזבח הזהב וארגמן על מזבח העולה ועל הכל עור תחש. ואחר שהזכיר בגדי שרד, הזכיר בגדי הקדש שהם לאהרן שהוא הכהן הגדול והחל לפרש אותה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ביום
id: 0240
nru: ב
pch: פקודי
lvr: C0238
prk: 40
htm:
מחלוקת הוא יש אומרים:</b> <br>
כי יום השמיני למלואים היה יום ראש חדש ניסן. והוצרכו לומר כי בשלשה ועשרים יום לאדר הקים משה את המשכן, והנה יום תחלת המלואים היה משה סותרו ובונהו להרגיל הכהנים. ואמרו: כי השעיר שדרש משה והנה שורף הוא שעיר ראש חדש. והנה ציווה השם שיקים משה המשכן באחד לחדש הראשון ולא יסתרנו עד יום נסוע הארון. <br>
והנה מצאנו בספרי כי מישאל ואלצפן היו הטמאים לנפש אדם. והנה יום שמיני למלואים הוא שמיני לחדש. ויש כדמות ראיה על זה. <br>
<b>האחת:</b> <br>
<span id='red'>למה לא הזכיר הכתוב שהיה משה מקים את המשכן וסותרו ואנה יהיה פתח אהל מועד אחר שיהיה נסתר. כי כתוב ופתח אהל מועד תשבו יומם ולילה? <br>
</span><br>
<b>ועוד כתוב:</b> <b><span id='katom'>ואל בני ישראל תדבר לאמר קחו שעיר עזים לחטאת.</span></b> וזהו שדרש משה. <br>
<span id='red'>ועוד: אם היה שעיר ראש חדש, למה לא הזכיר שנים פרים ואיל אחד ושבעה כבשים. וכאשר הזכיר מלבד עולת הבקר. היה ראוי שיאמר מלבד עולת החדש?.<br>
</span> והנה על דרך הפשט ביום החדש הראשון הייתה תחלה הקמת המשכן. והנה זה המשכן הראשון הקימוהו ביום א' לחדש הראשון. והחלו לבנות הבית הראשון שהוא המשכן השני בחדש השני שהוא אייר בשני לחדש. כי כן כתוב: <b><span id='katom'>בחדש השני בשני.</span></b> ובתלמודנו כתוב: כי יום חמישי יצאו ישראל ממצרים. ואם הוא דרך קבלה נקבל ואם הוא דרך סברא לפני יום חמישי יצאו, כי אין בין שנה פשוטה לתחלת שנה אחרת פחות מג' ימים. כי שנת חסרון שנ'ג וש'נ יצאו בשביעית. ואם מעוברות הם חמישה בחסרון. ובעבור שהכתוב אמר: <b><span id='katom'>ביום השבת יערכנו</span></b> נראה כי ביום השבת ערך משה הלחם על השלחן. והנה ביום שישי הוקם המשכן או ביום שבת. אף על פי שאין זה ראיה גמורה, כי יוכל הטוען להשיב: ביום השבת יערכנו הכהן. אחר שהוקם המשכן וערך משה הלחם. <br>
<br>
הנה הזכיר במעשה, כי הקים משה המשכן כאשר אמרתי בשני המקצועות. והלוים שהם ממשפחתו הקימוהו כי איננו מעשה יחיד. ונתן האדנים למטה ואחר כן שם הקרשים ואחר כן הבריחים ואחר כן הקים העמודים בעבור הפרוכת ומסך פתח האהל. ואח'כ פירש האהל ושם עליו המכסה ואח'כ שם הארון לפאת ים ונתן הלוחות בארון ושם עליו הבדים ונתן את הכפורת על הארון מלמעלה ונתן השלחן וערך עליו לחם הפנים. והנה יורה כי בבקר היה זה. ואמר: ויעל הנרות אחר כן בלילה והעלה בבקר העולה היא עולת תמיד וכן עשה בין הערבים. וביום הזה משח משה את המשכן ואת כל כליו ומזבח העולה ואת כל כליו ואת הכיור ואת כנו ונקהלה העדה אל פתח אוהל מועד. ורחצו אהרן ובניו במים והלביש את אהרן בגדי הקדש גם הלביש בניו ונמשחו בשמן הקדש והגיש פר בן בקר ואילים שנים ושחט את הפר וחטא על המזבח והקטיר את האימורים ושחט האיל וזרק את דמו על המזבח. והקטיר את האיל ושחט גם איל המלואים וזרק את דמו על המזבח והאימורים עם שוק הימין וגם חלת מצה אחת וחלת לחם שמן הכל הקטיר המזבח. ככה עשה שבעת ימי המלואים. וככה כתוב: <b><span id='katom'>ופר חטאת תעשה ליום על הכפורים</span></b>. לכל יום ומשחת המזבח לקדשו. וכתוב: <b><span id='katom'>שבעת ימים תכפר על המזבח ומשחת אותו לקדשו</span></b> והנה הטעם ככה תעשה כל שבעת ימי המלואים. <br>
<br>
וכתוב: <b><span id='katom'>ויהי ביום כלות משה להקים את המשכן וימשח אותו ויקדש את המזבח ז' ימי המלואים.</span></b> אז החלו הנשיאים להקריב לחנוכת המזבח וככה היה מקריב אהרן עגל בן בקר לחטאת לכפר בעדו. והעלה גם האיל שלו. ועגל וכבש שהוא קרבן העם העלה עולה, אחר ששחט שעיר החטאת וחטאהו כאשר עשה לעגל החטאת אשר לו, לזרוק דמו ולהקטיר האימורים רק חטאת הכהן לא יאכלנה כהן. על כן נשרף בשר הפר מחוץ למחנה וחטאת הצבור שהוא שעיר עזים יאכלוה הכהנים. וכל זה היה אחר עולת הבקר. ואחר כל זה הקריב עולת נחשון וחטאתו. והנה נשלמה חנוכת המזבח אחר תשעה עשר יום לחדש הראשון. <br>
<br>
ואל תשים אל לבך דברי הטוען כי אימתי עשה קרבנות החג כי ישראל לא עשו במדבר סיני רק חג הפסח לילה אחד ולא שמרו חג המצות. כי כן כתוב: <b><span id='katom'>והיה כי יביאך ה' שבעת ימים תאכל מצות. </span></b>ופירוש <b><span id='katom'>והיה היום הזה לכם לזכרון.</span></b> לדור הבא אחר כן לקבוע יום צאתכם מקרא קודש. כי היה ביום הראשון נסעו מגושן. <br>
<br>
ועוד כי במדבר סיני אין להם לחם שיעשו מצוות שבעת ימים אע'פ שהיו קרובים מהישוב דבר גדול היה שמצאו לחם לעשות ולאכול על מרורים עם הפסח לילה כי עם רב היה מאד. והנה על דרך הסברא היה מקריב משה שבעת ימי המילואים עולת תמיד וביום השבת שני כבשים אי זה יום שהיה לשבעת ימי המילואים הקריב עולת שבת. ואחר כן קרבן המלואים וכל זה נכון רק מה נעשה בחנוכת המזבח ביום השבת?! <br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
היו מדלגין ולא היו חושבין רק חשבון הימים שחנכו המזבח. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
כי עולת הנשיא הייתה נקרבת בשבת רק השלמים היו נשחטין יום ראשון ונאכלין. וראייתם כי הנה הנשיא שהוא המשלח יקריב ביום שבת שישה כבשים. חוץ מעולת השבת של הצבור. והכת הראשונה אומרת כי ככה ששת ימים שהקיפו יריחו והחלוץ הולך. דלגו יום שבת. והנה שבעת ימים סבבוה. וכך אמרו על ארבעה עשר יום שדילגו יום הכיפורים. ולא הכניסוהו במספר. ועל דרך הסברא, כאשר הוקם המשכן ויצא משה אז כסה הענן את המשכן <b><span id='pink'>וכבוד ה' מלא את המשכן.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
id: 0301
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'>ראב'ע לספר ויקרא<br>
</div><br>
<div id='title1'> ראב'ע ויקרא פרק א<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרא
id: 0301
nru: א
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 01
htm:
</b>מצאנו ברית יחיד בעבור שני דברים, גם יתכן להיות מצוה אחת בעבור דברים רבים, כמצות העולה והקרבן, כי בתת כל חלק בעתו ימלט החלק שיש לו חלק לעולם הבא, על כן פירוש לכפר לתת כופר והעד מתחילת כי תישא על כן כתיב: פן יפגענו בדבר גם יש בעולות סודות לעתידות גם יתבונן מכל קרבן סוד התולדות והחטאות והמצות להחיות מורי התורה. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ויקרא אל משה –</span></b> <br>
אחר ולא יכול משה שהכבוד קראו מאהל מועד שיבוא שם ושם ידבר עמו והכבוד לפנים מהפרכת ושם היה משה נכנס, כי כן כתוב וזה טעם: <b><span id='katom'>ותמונת ה' יביט. <br>
</span></b>וטעם להזכיר הקרבנות קודם המצות, כי השכינה תשוב אל מקומה אם לא ישמרו תורת העולה וכן היה, וחלילה חלילה להצטרך לעולה. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>אם ארעב לא אומר לך</span></b> רק יש לו סוד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מכם
id: 0301
nru: ב
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 01
htm:
</b>מאוחר וכן הוא, אדם מכם כי יקריב קרבן וכמוהו רבים, או יהיה מכם מממונכם, או יהיה מכם רמז להוציא את הגזל, כי כן כתוב: <b><span id='katom'>שונא גזל בעולה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>מן הבהמה -<br>
</span></b>יהיה הקרבן כלל, ואחר כן: <b><span id='pink'>מן הבקר</span></b> <b><span id='pink'>ומן הצאן</span></b>, שהם מין כבש ועז פרט, גם מלת <b><span id='pink'>קרבנכם </span></b>כלל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם עלה קרבנו
id: 0301
nru: ג
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 01
htm:
</b>פרט ועולה מפורשת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מן הבקר -<br>
</span></b>גדול או קטן אחר שמונת ימים ובעבור היות העולה קרבה כלה לגבוה, היא מהנבחרת והזכר נבחר מהנקבה, על כן אין בעולה נקבה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>תמים -<br>
</span></b>בלא מום, ואחר שאמר: <b><span id='pink'>יקריבנו</span></b> פירש אל המקום אשר יקריב אותו, כי יכנס בחצר אהל מועד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לפני ה - <br>
</span></b>דבק בטעם עם אל <b><span id='pink'>פתח אוהל</span></b> <b><span id='pink'>מועד</span></b> <b><span id='pink'>יקריב אותו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>לרצונו לפני ה' - <br>
</span></b>שיקריבנו ברצונו ולא באונס.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וסמך ידו
id: 0301
nru: ד
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 01
htm:
</b>היה נראה מהפשט שבידו האחת יסמוך, כי דרך שעיר המשתלח איננו כדרך כל קרבן, על כן שנה הכתוב, רק כאשר מצאנו המעתיקים שהעתיקו שכל סמיכה בשתי ידים, סמכנו עליהם והגוף הקרב לכפר על העולה על הרוח יקרא עולה, גם כן הקרב בעבור חטאת ואשם יקרא חטאת ואשם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונרצה לו -<br>
</span></b>יפיק רצון מהשם.<br>
<b><span id='pink'><br>
לכפר עליו -<br>
</span></b>להיות כופר עונש שיש עליו:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לפני ה'
id: 0301
nru: ה
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 01
htm:
</b>כמו עולת הצאן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>על ירך המזבח צפונה -<br>
</span></b>כנגד השלחן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וטעם ושחט -<br>
</span></b>הכהן שישחטנו אחד ויזרקו רבים את הדם <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>וימציאו בני אהרן.<br>
</span></b><br>
וטעם: <b><span id='katom'>אשר פתח אוהל מועד,</span></b> להוציא מזבח הקטורת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ירחץ במים
id: 0301
nru: ט
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 01
htm:
</b>כהן או לוי על כן הוצרך להוסיף עם והקטיר מלת הכהן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אשה -<br>
</span></b>שם התאר וטעמו קרבן אש והוא תאר למלת הכל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ניחוח -<br>
</span></b>מפורש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומלק
id: 0301
nru: טו
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 01
htm:
</b>אין לו אח במקרא ומשפט המליקה מדברי הקבלה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונמצה דמו -<br>
</span></b>מבנין נפעל, מגזרת מצית:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מראתו
id: 0301
nru: טז
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 01
htm:
</b>ידוע וכמוהו <b><span id='katom'>הוי מראה ונגאלה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>בנצתה -<br>
</span></b>עם הנוצה שלו וכן: <b><span id='katom'>מלא הנוצה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>אצל המזבח -<br>
</span></b>מחוץ.<br>
<br>
<b><span id='pink'>קדמה -<br>
</span></b>כי הוא רחוק ממקום הכבוד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אל מקום הדשן -<br>
</span></b>גם שם ישימוהו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונפש כי תקריב
id: 0302
nru: א
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 02
htm:
</b>נפש אדם והזכיר הנפש, שהמנחה נדבה גם הנפש תקרא נדיבה: <b><span id='katom'>ורוח נדיבה תסמכני.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>סלת -<br>
</span></b>קמח חטה נקיה והיא הנקראת בלשון קדר סמי'ד והנה אין ראוי להיות מנחה לגבוה, כי אם מהמין שאין למעלה הימנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וקמץ
id: 0302
nru: ב
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 02
htm:
</b>מגזרת <b><span id='katom'>לקמצים.</span></b> <br>
<br>
<b>וקדמונינו פירשו:</b> <br>
קמץ מלא ודבריהם אמת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מסלתה -<br>
</span></b>מעט ממנה וכן מהשמן, רק כל הלבונה יקטיר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אזכרתה -<br>
</span></b>האל'ף נוסף, והטעם מה שהיה לו לזכרון לפני השם בעבור מנחתו. <br>
<b>ורבים פירשוהו:</b> <br>
כריח וקטורת כמו: <b><span id='katom'>זכרו כיין לבנון.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: מרחשת
id: 0302
nru: ז
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 02
htm:
</b>מעשה מטוגן. <br>
<br>
<b>ויש מפרשים:</b> <br>
מגזרת <b><span id='katom'>רחש לבי</span></b>, והטעם: בעבור שישמיע קול:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שאור
id: 0302
nru: יא
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 02
htm:
</b>הוא המחמיץ גם כן הדבש. <br>
<br>
<b>ורבים אמרו:</b> <br>
שפירושו דבש תמרים, וכן כל ארץ זבת חלב ודבש ויש להם כדמות ראיה בספר עזרא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: קרבן ראשית תקריבו אותם לה'
id: 0302
nru: יב
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 02
htm:
</b>כטעם שתים <b><span id='katom'>שני עשרונים</span></b> המונפים לפני השם בחג השבועות וזה פירוש <b><span id='pink'>לה',</span></b> אף על פי שהם קדש לה' הם למאכל הכהן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: על הכסלים
id: 0303
nru: ד
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 03
htm:
</b>ידוע והוא מגזרת <b><span id='katom'>כוכבי השמים וכסיליהם.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>על הכליות -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>ויבואו האנשים על הנשים</span></b> וטעמו עם. <br>
ונקראו <b><span id='pink'>כליות -</span></b> בעבור כח תאות המשגל והיא מגזרת: <b><span id='katom'>נכספה וגם כלתה נפשי.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: חלבו האליה תמימה
id: 0303
nru: ט
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 03
htm:
</b>טעמו כאשר היא שהאליה תקרא חלב, ותעו הצדוקים כאשר אפרש לך בפרשה השנית, <b>גם</b> <b>תעה הגאון שאמר:</b> <br>
<blockquote>כי הוא חלבו והאליה,<br>
</blockquote>כי מדקדוק הלשון לא יתכן, כי יהיה ראוי להיות חלבו ואליתו או החלב והאליה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>העצה -<br>
</span></b>ידוע ממקומו ואין לו אח ויש שמי שהוציא מגזרת עץ בדרך רחוקה:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם עז
id: 0303
nru: יב
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 03
htm:
</b>ממין העז זכר או נקבה כמשפט הכבש ובבן הבקר לא הזכיר האליה כי אם בכבש, כי האליה בעז ובשור קטנה. <br>
<b>ועוד:</b> כי הכבשים שהן בארץ ישראל יש להם אליה גדולה וזה דבר ידוע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נפש כי תחטא
id: 0304
nru: ב
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 04
htm:
</b>לעשות בשגגה אחת ממצות לא תעשה שיש עליהם כרת, או מלקות. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>נפש –</span></b> <br>
כלל לישראל ולגר, כי כן כתוב. ואחר כן פרט והחל מהכהן הגדול והוא הכהן המשיח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לאשמת העם
id: 0304
nru: ג
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 04
htm:
</b>שהורה שלא כהוגן ואשם העם וכלם שוגגים, או פירוש <b><span id='pink'>לאשמת העם -</span></b> באשמת כל בני אדם ונזכר כן, בעבור שהכהן הוא נושא התורה והוא עצמו נשמר וקדוש לשם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>על חטאתו -<br>
</span></b>בעבור חטאתו וכאשר הוא גדול יקריב הפר שהוא הגדול מכל הקרבים על גבי המזבח:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וטבל הכהן
id: 0304
nru: ו
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 04
htm:
</b>הוא המשיח בעצמו. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>שבע פעמים –<br>
</span></b>תמצאנו בפרשת וירא בלק ובעבור גודל מעלת הכהן הגדול יזה מדם חטאתו על פרכת הקדש ועל קרנות מזבח הקטרת, וכל הפר חוץ מהחלבים ישרוף בחוץ, כי איננה עולה:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונודעה החטאת
id: 0304
nru: יד
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 04
htm:
</b>וכן משפט הכהן הגדול ואם איננו נזכר כי אם לא הודע אליו חטאתו, לא יקריב פר החטאת. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי בכל שנה יקריב כן שמא חטא. <br>
והזכיר עם כל עדת ישראל. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ונודעה החטאת -<br>
</span></b>שהכהן יתכן שיודיעם ואין מי שיודיע לכהן, רק מעצמו. <br>
וחטאת הקהל כחטאת הכהן הגדול בכל משפטיה. והנה הכהן הגדול שקול כנגד כל ישראל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חטאת הקהל הוא
id: 0304
nru: כא
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 04
htm:
</b>הפר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואם ישגו -<br>
</span></b>ישראל ולא יעשו אחת ממצות עשה, יקריב פר לעולה ושעיר לחטאת:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר נשיא יחטא
id: 0304
nru: כב
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 04
htm:
</b>הפוך. <br>
וכן הוא אשר יחטא הנשיא והוא דבק באשר למעלה: <b><span id='pink'>ואם כל עדת ישראל</span></b> כאילו אמר: ואם אשר יחטא הוא נשיא שבט או נשיא בית אב:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: או הודע אליו
id: 0304
nru: כג
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 04
htm:
</b>אחז הכתוב דרך קצרה כמו לכהן. <br>
והטעם: שידע הנשיא מעצמו שחטא, או הודיעו אדם אחר שראהו. דקדוק הודע אליו פועל עבר כמו: <b><span id='katom'>והצר לך</span></b> ויחסר המודיע כמו: <b><span id='katom'>אשר ילדה אותה ללוי.</span></b> <br>
<br>
<b>ויאמר רבי משה הכהן:</b> <br>
<blockquote>כי הוא מהבנין שלא נקרא שם פועלו, כי החולם והשורק יתחלפו והוא על משקל ויוסף הורד מצרימה. <br>
</blockquote>והנשיא יקריב <b><span id='pink'>שעיר</span></b> מטעם <b><span id='katom'>זרזיר מתנים או תיש</span></b> כפירוש הגאון בספר משלי והוא זכר למעלת הנשיא, רק לא יובא את דמה לפנים מהקדש והכהנים יאכלו חטאת הנשיא לכפר בעדו, כי כן כתוב ולא יאכל הכהן הגדול חטאתו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מעם הארץ
id: 0304
nru: כז
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 04
htm:
</b>והם כל ישראל והכהנים ההדיוטים וכל הלוים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואשם -<br>
</span></b>פעל עבר כמו: <b><span id='katom'>כי זקן יצחק.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונפש כי תחטא ושמעה קול אלה
id: 0305
nru: א
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 05
htm:
</b>הוא החרם וכן: <b><span id='katom'>ואת אלית</span></b> והכתוב אחז דרך קצרה והזהיר שחייב העד להגיד, כי אם לא יגיד יש עליו עונש מהשם שישא עונו אם שכח ולא הגיד ואחר כן נזכר לו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: או נפש אשר תגע
id: 0305
nru: ב
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 05
htm:
</b>בנבלת הארבעה הנזכרות והם חזיר וחבריו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>או בנבלת בהמה טמאה -<br>
</span></b>למאכל כסוס וחמור ושרץ טמא מהשמונה הנזכרים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונעלם ממנו -<br>
</span></b>אחר כך יודע, או נגע בזב וטמא מת וזבה ונדה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לבטא בשפתים
id: 0305
nru: ד
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 05
htm:
</b>דבור שפה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>להרע -<br>
</span></b>למי שהוא חייב. <br>
<b><br>
או לפירוש הגאון:</b> <br>
<blockquote>להתענות. <br>
</blockquote>וטעם להזכיר אלה שהוא חייב להודות ועל האחרות שהן מצות לא תעשה לא יתודה לפני הכהן והקרבן אחד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם לא תגיע ידו
id: 0305
nru: ז
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 05
htm:
</b>כי היד היא העושה כל מלאכה והיא הקונה רמז למי שאין לו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אחד לחטאת ואחד לעולה -<br>
</span>ויאמר רב יצחק:</b> <br>
<blockquote>כי טעם <b>אחד עולה</b> בעבור שלא תגיע ידו אולי עלה על רוחו מחשבה. <br>
</blockquote><b>והקרוב אלי:</b> שהאחד כנגד האמורים והשני חטאת כמשפט:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: תמעל מעל
id: 0305
nru: טו
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 05
htm:
</b>דבר שנתכסה עליו מגזרת מעיל. <br>
והטעם: כי חטאת הוא בקדשי השם יביא איל, שהוא שוה <b><span id='pink'>כסף שקלים</span></b> ומעוט רבים שנים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומעלה מעל בה'
id: 0305
nru: כא
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 05
htm:
</b>שעבר על מצות לא תעשה, מדבר שהוא בינו ובין אדם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>או בתשומת יד -<br>
</span></b>שותפות ששם ידו עמו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בגזל -<br>
</span></b>בחזקה, כמו: <b><span id='katom'>ויגזול את החנית:<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>עשק -<br>
</span></b>בסתר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועמיתו -<br>
</span></b>רעהו, ויתכן שהוא בעומתו. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בראשו
id: 0305
nru: כד
pch: ויקרא
lvr: C0301
prk: 05
htm:
</b>בעצמו, או מה שהוא שוה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וחמשתיו -<br>
</span></b>מיעוט רבים שנים והנה הם שני חמישיות ועוד אפרשנו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ביום אשמתו -<br>
</span></b>טעמו: ביום שובו מאשמתו יביא איל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: היא העולה
id: 0306
nru: ב
pch: צו
lvr: C0306
prk: 06
htm:
</b>נקראת כן בעבור שהיא עולה כלה על המזבח ובכאן רמז, שלא יעלה עולה בלילה רק היא תהיה <b><span id='pink'>על מוקדה כל הלילה.</span></b> וה'א מוקדה נוסף, או מוקד ומוקדה הם שני שמות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואש המזבח תוקד בו -<br>
</span></b>ולא חוץ ממנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מדו
id: 0306
nru: ג
pch: צו
lvr: C0306
prk: 06
htm:
</b>חלוק. <br>
<br>
<b>וחכמים אמרו:</b> <br>
<blockquote>שהוא חלוק כנגד מדתו.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>על בשרו -<br>
</span></b>כנוי לערווה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>זב מבשרו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>אשר תאכל האש -<br>
</span></b>הנשאר מאכילת האש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אצל המזבח -<br>
</span></b>מחוץ לפאת מזרח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והאש על המזבח תוקד בו
id: 0306
nru: ה
pch: צו
lvr: C0306
prk: 06
htm:
</b>פעם שנית להוסיף.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לא תכבה -<br>
</span></b>ביום. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בבקר בבקר</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
בכל בקר ובקר. <br>
ובתחלה יעלה העולה ואחר כן אימורי השלמים:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הקרב אותה
id: 0306
nru: ז
pch: צו
lvr: C0306
prk: 06
htm:
</b>שם הפועל.<br>
 <br>
וטעם <b><span id='pink'>הקרב</span></b> יקריבו אותה <b><span id='pink'>בני אהרן</span></b>  <b><span id='pink'>-<br>
</span></b>וטעמו אחד מבני אהרן על כן <b><span id='pink'>והרים ממנו. </span></b>והוספו זאת הפרשה על הכתובה בפרשת ויקרא:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: זה קרבן אהרן
id: 0306
nru: יג
pch: צו
lvr: C0306
prk: 06
htm:
</b>או אחד מבניו תחתיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ביום המשח אותו -<br>
</span></b>אשר יוצק על ראשו שמן המשחה. <br>
<br>
<b>ורבים אמרו:</b> <br>
כי זה בי'ת תחת מ'ם והטעם: כי מיום המשח אותו הנה זה חייב להקריב תמיד מנחתו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מרבכת
id: 0306
nru: יד
pch: צו
lvr: C0306
prk: 06
htm:
</b>אין לו אח. <br>
<br>
<b>ויש מי שאומרים:</b> <br>
רכה. <br>
<br>
<b>ויש מי שאומרים:</b> <br>
במהרה. <br>
<br>
ותי'ו <b><span id='pink'>תביאנה</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
סימן לאהרן וכן תי'ו <b><span id='pink'>תקריב.</span></b> <br>
<b><br>
ועל דעתי:</b> כי כן הוא.<br>
 <br>
תי'ו <b><span id='pink'>תפיני</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
וטעמו תקון ואין ריע לו. <br>
<br>
<b>והקדמונים אמרו:</b> <br>
שהיא שתי מלות תאפה נא. <br>
<br>
<b>ויאמר רבי יונה המדקדק:</b> <br>
<blockquote>שהוא על משקל דוכיפת וזה המשקל מעקל.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: הכהן המחטא
id: 0306
nru: יט
pch: צו
lvr: C0306
prk: 06
htm:
</b>טעמו הזורק דם כאילו אמר המסיר חטא החוטא. <br>
<br>
<b>ורבי המפרשים אמרו:</b> <br>
כי טעם <b><span id='pink'>המחטא -</span></b> רוחץ או מטהר. <br>
וכן: <b><span id='katom'>תחטאני באזוב ואטהר.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: כל אשר יגע
id: 0306
nru: כ
pch: צו
lvr: C0306
prk: 06
htm:
</b>בבשר החטאת יהיה קדש לשם והכהן יאכלנו, לכן חלק הזורק כחלק כל אחיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>יזה -<br>
</span>אמר רבי משה הכהן:</b> <br>
שהוא כמו <b><span id='katom'>יִטֶה </span></b>מבנין קל ובפתחות היו'ד מהכבד והאות המובלע נו'ן, וכן <b><span id='katom'>וַיִּז מדמה אל הקיר</span></b> בחיר'ק עם וַיַּז בפתח, רק במלת נטה מראה על הקיר בחיר'ק עם וַיֵּז הוא בצר'י בבנין הקל. וכן מצאנו <b><span id='katom'>וְיֵּז נצחם</span></b> מבנין הקל ויפה דקדק. <br>
ובעבור שהחטאת קדש צוה השם לכבס המקום שנפל מדמה על הבגד, <b><span id='pink'>במקום קדוש</span></b> הוא חצר אהל מועד, כי יש הפרש בין קדוש וטהור.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אשר יזה עליה -<br>
</span></b>יחסר מקום או. <br>
והטעם: או אם יזה אחר עליה, שהוא הבשר יכבס הבשר הכהן ואחר כך יאכלנו. <br>
או פירושו: המקום אשר יזה מהדם תכבס. ויהיה בגד לשון נקבה וזכר, וכמוהו: <b><span id='katom'>אשר תשיג ידו, </span></b>ותי'ו <b><span id='pink'>תכבס</span></b> לכהן:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: תְּבֻשַל בו
id: 0306
nru: כא
pch: צו
lvr: C0306
prk: 06
htm:
</b>גם <b><span id='pink'>בֻּשָּלָה וּמֹרַק ושֻּטַּף</span></b> מבנין שלא נקרא שם פועלו ובא ומורק בחול'ם, בעבור הרי'ש שלא תדגש, כי אם במקומות מועטים במשקלף <b><span id='katom'>לא זורק עליו</span></b> מגזרת <b><span id='katom'>מרקו הרמחים</span></b> כי המ'ם שרש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וזאת תורת האשם
id: 0307
nru: א
pch: צו
lvr: C0306
prk: 07
htm:
</b>כבר הודעתיך ההפרש בין חטאת ואשם, אף על פי שהכתוב יאמר בחטאת אשם ובאשם <br>
חטאת. <br>
וטעם להזכיר זאת הפרשה, להזכיר החלבים שאין להם זכר בתורת החטאת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עולת איש
id: 0307
nru: ח
pch: צו
lvr: C0306
prk: 07
htm:
</b>מלעיל בעבור היות הטעם בראשית המלה האחרונה כמשפט. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>לו -</span></b> אחר שאמר לכהן תוספת ביאור, שלא ינתן העור לכהן אחר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכל נעשה
id: 0307
nru: ט
pch: צו
lvr: C0306
prk: 07
htm:
</b>שם התאר לשון נקבה, כמו: <b><span id='katom'>אין אבן נראה,</span></b> כי לשון זכר <b><span id='katom'>ואשר היה נעשה ליום אחד.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם על תודה
id: 0307
nru: יב
pch: צו
lvr: C0306
prk: 07
htm:
</b>טעמו שיתן תודה לשם, שנמלט מצרה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>חלות מצות -<br>
</span></b>כרצונו אך לא פחותים משנים, וכן: <b><span id='pink'>רקיקי מצות.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>מרבכת -<br>
</span></b>הנבחר בפירושים בעיני שהיא מובחרת וחלות מצות ורקיקים אפויים וחלת המרבכת אינה כן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם נדר
id: 0307
nru: טז
pch: צו
lvr: C0306
prk: 07
htm:
</b>שביטא בשפתיו בצר לו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונדבה -<br>
</span></b>שנדבה רוחו אותו להביא זבח לשם, לא לנדר ולא לתודה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ביום הקריבו -<br>
</span></b>שם הפעל מהבנין הכבד הנוסף <b><span id='pink'>וממחרת</span></b> אותו היום. וי'ו <b><span id='pink'>והנותר ממנו.</span></b> כפ'א רפ'ה בלשון ישמעאל, וכמוהו: <b><span id='katom'>ויעזב את עבדיו</span></b>. <br>
גם <b><span id='katom'>והארץ היתה תהו ובהו.<br>
<br>
</span>


autr: עזרא
trm: זאת
id: 0307
nru: לה
pch: צו
lvr: C0306
prk: 07
htm:
</b>זאת שכר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>משחת אהרן -<br>
</span></b>או משחת בניו נגידות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואת פר החטאת
id: 0308
nru: ב
pch: צו
lvr: C0306
prk: 08
htm:
</b>בה'א, כי כבר הזכירו וכן <b><span id='pink'>האלים</span></b> וכן <b><span id='pink'>המצות/<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרב משה את אהרן
id: 0308
nru: ו
pch: צו
lvr: C0306
prk: 08
htm:
</b>אל הכיור. <br>
<br>
<b><span id='pink'><br>
וירחץ אותם -<br>
</span></b>בצווי:<br>
<br>
<b><span id='pink'><br>
[ח, ז]<br>
ויאפד -<br>
</span></b>כמו ויחגור.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרב משה את בני אהרן
id: 0308
nru: יג
pch: צו
lvr: C0306
prk: 08
htm:
</b>פעם שנית בעבור שארכו הדברים, או טעמו כאשר הקריב משה את בני אהרן, הלבישם כתנות. <br>
ומלת <b><span id='pink'>וילבישם - </span></b>יוצאה לשנים פועלים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויחטא
id: 0308
nru: טו
pch: צו
lvr: C0306
prk: 08
htm:
</b>כבר פירשתיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויקדשהו -<br>
</span></b>לכפר עליו כל העונות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקח את כל החלב אשר על הקרב
id: 0308
nru: טז
pch: צו
lvr: C0306
prk: 08
htm:
</b>וכתוב בתחלה <b><span id='katom'>המכסה את הקרב.</span></b> <br>
וכתוב אחר אומר: <b><span id='katom'>המכסה את הקרב ואת כל החלב אשר על הקרב?! <br>
</span></b>דע כי החלב המכסה הוא רב מאד, ואת כל החלב אשר על הקרב הוא מעט מפה ומפה, גם המכסה הוא על הקרב, לכן הכתוב אחז דרך קצרה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שרף באש
id: 0308
nru: יז
pch: צו
lvr: C0306
prk: 08
htm:
יש אומרים:</b> <br>
הוא בעצמו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
בצווי, <b><span id='pink'>וראייתם כאשר צוה ה' את משה</span></b> ואיננה ראיה, כי כן דרך לשון הקדש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרב את האיל השני איל המלואים ויסמכו אהרן ובניו
id: 0308
nru: כב
pch: צו
lvr: C0306
prk: 08
htm:
</b>ובכתוב הראשון: <b><span id='pink'>וסמך אהרן ובניו</span></b>. <br>
והנה אין הפרש בין <b>וסמך</b> אהרן ובניו ובין <b>ויסמכו </b>אהרן ובניו, כי מדקדק גדול טעה שאמר כי טעם <b><span id='pink'>וסמך </span></b>הוא לבדו, ואחר כן בניו <b><span id='pink'>וסמכו</span></b> כלם יחד:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הימנית
id: 0308
nru: כג
pch: צו
lvr: C0306
prk: 08
htm:
</b>כמו הפנימית<br>
<br>
. וטעם <b><span id='pink'>על תנוך בהן</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
בפרשה זאת תהיה. והנה הדם יכפר על נפש אהרן, וכן: <b><span id='katom'>כי הדם הוא בנפש יכפר</span></b> וטעמו בנפש שיש בו לכפר, והנה נפש תחת נפש, וקרוב מזה הטעם: <b><span id='katom'>ותגע לרגליו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: חלת מצה אחת
id: 0308
nru: כו
pch: צו
lvr: C0306
prk: 08
htm:
</b>היא ככר לחם אחת. <br>
<b>ויתכן </b>היות ככר משקל ואיננו כמשקל הכסף והזהב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וישם על החלבים -<br>
</span></b>ולא הזכיר יותרת הכבד והכליות, כי היותרת היא קטנה ופירוש המלה כמו: <b><span id='katom'>מה יתרון לאדם</span></b> והכליות הם עם חלביהן, כי לא יתכן שיקראו הכליות חלב, רק האליה היא חלב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ימלא את ידכם
id: 0308
nru: לג
pch: צו
lvr: C0306
prk: 08
htm:
</b>תחסר מלת קץ, כאילו אמר: כי קץ שבעת ימים או זמן. <br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
<b><span id='pink'>לא תצאו שבעת ימים -<br>
</span></b>ובלילה היו יוצאים לצרכם. <br>
<b>והנכון בעיני:</b> שיצאו בשעת הצורך ביום ובלילה. <br>
<br>
<b>וחכם גדול אמר:</b> <br>
כי חפרו מקום בחצר אהל מועד וזהו רחוק. <br>
והכתוב אמר: <b><span id='katom'>ויבכו בני ישראל את משה שלשים יום,</span></b> כאילו אין שם רגע שלא היו בוכים, רק הכתוב דבר שישבו פתח אהל מועד יום ולילה, והטעם: שלא יתעסקו בדבר ולא ילכו אל מקום אחר. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ומן המקדש לא יצא,</span></b> כאשר אפרש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כאשר עשה ביום הזה
id: 0308
nru: לד
pch: צו
lvr: C0306
prk: 08
htm:
</b>פירוש: וכאשר עשה ביום הזה משה, כן צוה ה' לעשות שבעת ימי המלואים והיה ראוי להיות כאשר עשיתי, אלא כי כן דרך לשון הקדש, כמו<b><span id='katom'>: והיה יחזקאל לכם ואת יפתח ואת שמואל</span></b> והעד שפירוש צוה ה' לעשות כן, ועשית <b><span id='katom'>לאהרן ולבניו ככה ככל אשר צויתי אותכה שבעת ימים</span></b>. <br>
<b>ועוד:</b> <b><span id='katom'>ופר חטאת תעשה ליום</span></b> כמו: <b><span id='katom'>שנים ליום עולה תמיד.</span></b> <br>
וכתיב שם: <b><span id='katom'>וחטאת על המזבח ומשחת אותו,</span></b> בכל יום עד סוף המלואים. <br>
ועוד: <b><span id='katom'>שבעת ימים תכפר על המזבח</span></b> ולא הזכיר את שני האילים, כי אחז דרך קצרה. <br>
<br>
<b>ודעת רבים:</b> <br>
כי פר חטאת לבדו יעשה בכל יום. <br>
<br>
<b>ולפי דעתי:</b> שטעם להזכיר הפר, בעבור שינתן מדם איל העולה על אהרן ובניו והאיל השני יאכל בשרו, רק פר חטאת הוא לכפר על המזבח. <br>
וכן כתוב על הכפורים וטעמו בעבור כפורים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי ביום השמיני
id: 0309
nru: א
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 09
htm:
</b>היה נראה לנו כי ביום השמיני שמיני לניסן, כי המשכן הוקם באחד לחדש, רק המעתיקים אמרו: שהיה ראש חדש ניסן ובשבעת ימי המלואים היה משה מקים את המשכן בכל יום וסותרו, כדי להרגיל בו וללמד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>קרא משה לאהרן ולבניו -<br>
</span></b>ויצאו מפתח אהל מועד, או העדה נכנסה אל החצר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עגל בן בקר
id: 0309
nru: ב
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 09
htm:
</b>בשבעת ימי המלואים היה פר חטאת גם איל לעולה ולא הזכיר עם עגל בן בקר, אם הוא בן שנה. <br>
<b>והקרוב אלי: </b>שפר כמו עגל בלא זכר שנה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: תמימים
id: 0309
nru: ג
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 09
htm:
</b>על העגל ועל האיל ופרי המלואים לחטא את המזבח, וזה העגל לכפר על אהרן, וכבר פירשתי זאת המלה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שעיר עזים לחטאת -<br>
</span></b>על הקהל ועגל שאין לו שנה תמימה.<br>
וכן: <b><span id='pink'>כבש לעולה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכפר בעדך ובעד העם
id: 0309
nru: ז
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 09
htm:
</b>שהיא מצוה שתכפר על נפשך ועל כל הקהל ובפר החטאת תכפר בעדך, ואחר כך תעשה <b><span id='pink'>קרבן העם וכפר בעדם -</span></b> כי לא יוכל אדם לכפר על אחד, עד היותו טהור מכל חטא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרב את קרבן העם
id: 0309
nru: טו
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 09
htm:
</b>על המזבח.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויחטאהו כראשון -<br>
</span></b>הוא עגל החטאת. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ויחטאהו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כפר בו החטאת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואת החזות
id: 0309
nru: כא
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 09
htm:
</b>חזה השור גם חזה האיל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת שוק הימין -<br>
</span></b>מזה ומזה ושוק סמוך אל הפאה, או הצד:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישא אהרן את ידיו אל העם
id: 0309
nru: כב
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 09
htm:
</b>אל נכחם. <br>
וקדמוננו העתיקו מכאן צורת נשיאות כפים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וירד -<br>
</span></b>כאשר הראיתיך רבים, וכבר ירד מעשות חטאת העם ועולתם והשלמים. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>וירד</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
בעבור המזבח שהיה שלש אמות קומתו ואחר כן באו משה ואהרן אל אהל מועד. <br>
<b>ויתכן</b> שבאו להתפלל על האש שתצא ובצאתם ברכו שניהם את העם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: איש מחתתו
id: 0310
nru: א
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 10
htm:
</b>כל איש לקח מחתתו. <br>
<b>ולפי דעתי</b> שזה הדבר היה גם ביום השמיני, והעד <b><span id='pink'>הן היום הקריבו את חטאתם.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>ויתנו בהן אש -<br>
</span></b>לא מהאש שיצאה וזה טעם <b><span id='pink'>אש זרה.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>אשר לא צוה אותם</span></b> – <br>
שמדעתם עשו ולא בצווי להקטיר קטורת, גם באש זרה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הא אשר דבר ה'
id: 0310
nru: ג
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 10
htm:
</b>כבר אמר לי השם שהוא יראה קדושתו בקרובים אליו, כטעם: <b><span id='katom'>רק אתכם ידעתי</span></b> וכאשר אראה בם קדושתי, אז אהיה נכבד <b><span id='pink'>ועל פני כל העם אכבד</span></b> וייראו ממני:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שאו את אחיכם מאת פני הקדש
id: 0310
nru: ד
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 10
htm:
יש אומרים:</b> <br>
כי הקטורת היתה לפני מזבח העולה והלוים נכנסים שם. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהיתה על מזבח הקטורת ומשה הוציאם מאהל מועד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>פני הקדש -<br>
</span></b>היא החצר כנגד המחנה, כאשר פירשתי:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ראשיכם אל תפרעו
id: 0310
nru: ו
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 10
htm:
יש אומרים:</b> <br>
לגדל פרע.<br>
<br>
<b><span id='pink'>תפרומו -<br>
</span></b>תקרעו. <br>
<b>והנכון:</b> <br>
שהוא מן בגדיו יהיו פרומים וראשו יהיה פרוע. <br>
<br>
<b>ורבים אמרו:</b> <br>
מכוסה. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
מגולה, והאמת דברי הקבלה.<br>
<b><span id='pink'><br>
ולא תמותו -<br>
</span></b>מלת ולא מושכת עצמה כמו <b><span id='katom'>ולא למדתי חכמה</span></b>. <br>
וכן הוא ולא על כל העדה יקצוף כי אתם תכפרו בעדם. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ואחיכם כל בית ישראל</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
תמצאנו רמוז בפרשת ראה אנכי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידבר ה' אל אהרן
id: 0310
nru: ח
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 10
htm:
</b>כי נביא היה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
על ידי משה, כמו: <b><span id='katom'>דבר אל אחז</span></b> והזהירו שישמר הוא ובניו שלא ימותו כאשר מתו בניו הגדולים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושכר
id: 0310
nru: ט
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 10
htm:
</b>העשוי ממין חטה או דבש או תמרים, כי היין משחית הדעת לשותיו ויתערבו לו הדברים. על כן ולהבדיל כי אתה כהן גדול ותבדיל בין מקום הקדש ובין החול והוא מלשון חלול. <br>
<b>גם יתכן</b> בין יום קודש לחול:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובין הטמא ובין הטהור
id: 0310
nru: י
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 10
htm:
</b>בבהמה ובשרץ המים ובעוף, על כן נכתבה אחרי זאת הפרשה פרשת <b><span id='katom'>זאת החיה</span></b> ואחר כן טומאת היולדת וצרעת אדם ובגד ובית ובעל קרי וזב וזבה ונדה, וזה טעם <b><span id='pink'>ובין הטמא ובין הטהור:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: קחו את המנחה
id: 0310
nru: יב
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 10
htm:
</b>אחר שהקטירו ממנה לגבוה אין ראוי לאכול הנשאר, כי אם מקודשים ועתה תחלו לאכול החוק שנתן לכם השם, שתקחו תמיד מאשי ה' ופירושו: כל מנחה שהקטירו ממנה לשם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: במקום טהור
id: 0310
nru: יד
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 10
htm:
</b>ואם הוא חוץ החצר והחזה והשוק תאכלו זכרים ונקבות, כי כן כתיב: <b><span id='katom'>כל טהור בביתך יאכל אותו </span></b>וכן קנין כסף ויליד בית ואלמנה ששבה וכאשר תאכלו עתה השוק והחזה, יהיה לכם החק לקחתו, מכל זבחי השלמים:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: במקום הקדש
id: 0310
nru: יז
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 10
htm:
</b>פתח אוהל מועד כי כן כתוב: <b><span id='pink'>ואותה נתן השם לכם,</span></b> כי כאשר תאכלו אתם את החטאת, השם ישא את עון העדה, או פירושו אתם תשאו את החטאת והטעם: כי על ידכם יכופר עונם, על כן <b><span id='pink'>לכפר.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: הן לא הובא את דמה אל הקדש פנימה
id: 0310
nru: יח
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 10
htm:
</b>כפר הבא על כל המצות שהוא לכהן ולקהל. ואם ישאל שואל: הנה פר חטאת שורף ולא הובא את דמו לפנים בקדש?! <br>
והטעם: הפרכת ומזבח הזהב, דע שפר חטאת הוא לחטאת על המזבח, ושעיר החטאת הוא לעם, ובשר החטאת לכהן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אכול תאכלו-<br>
</span></b>היה ראוי שתאכלו אותה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מפרסת
id: 0311
nru: ג
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
</b>שם התואר. <br>
וכן: <b><span id='katom'>מקרין מפריס,</span></b> והטעם: כל שהוא מתוארת שהיא בעלת פרסה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ושוסעת שסע -<br>
</span></b>שם התאר, והטעם שפרסותיה שסועות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מעלת גרה -<br>
</span></b>מגזרת גרון ומעלת פועל. <br>
<br>
והזכיר: <b><span id='pink'>הגמל והשפן והארנבת והחזיר -</span></b><br>
בעבור שיש לכל אחד הסימן האחד ודרך לשון הקדש להזכיר הזכר מכל מין כי הנקבה בכלל הזכר היא. <br>
<br>
והזכיר <b><span id='pink'>ארנבת -</span></b> <br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
לפי שלא ימצא הזכר מהם. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהזכר ישוב נקבה והפך הדבר והראשון קרוב אלי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובנבלתם לא תגעו
id: 0311
nru: ח
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
</b>והכתוב לא הזכיר הנוגע שיטמא עד הערב, רק מדברי קבלה ידענו זה. <br>
והנה הנוגע בזדון יש עליו מלקות כי הוא עבר על לא תעשה ואם רדפנו אחרי הכתוב לבדו בלי העתקה, הנה לא הותר הדג שהוא באגמים, כי הכתוב פרט <b><span id='pink'>בימים ובנחלים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: שרץ המים
id: 0311
nru: י
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
</b>הם הקטנים שנבראו מן המים ובמים נפש חיה מזכר ונקבה. <br>
ואחר שאמר: <b><span id='pink'>שקץ הם לכם</span></b> אמר: <b><span id='pink'>ושקץ יהיו לכם</span></b> לפרש מה שהוא שקץ והוא: <b><span id='pink'>מבשרם לא תאכלו</span></b> והנה הדג יקרא בשר רק מה שאמרו חז'ל בנדרים, הוא על מנהג דברי אלה הדורות <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הדאה
id: 0311
nru: יד
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
</b>שם כלל לשני מינים והם <b><span id='pink'>דאה ודיה</span></b> כמו: <b><span id='katom'>ואת הצפור לא בתר</span></b> עם <b><span id='katom'>תור וגוזל.</span></b> <br>
<b><br>
והנה צדקו המעתיקים שאמרו:</b> <br>
<blockquote>כי ראה היא דאה. <br>
</blockquote>וסרה טענת <b>רבי יונה שאמר:</b> <br>
איך יתכן לאמר השמר לך מהאריה והליש?! <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
<b><span id='pink'>שנשר -</span></b> מן <b><span id='katom'>אשורנו.</span></b> <b><span id='pink'><br>
ופרס -</span></b> מן <b><span id='katom'>הלא פרס לרעב.</span></b> <br>
<b><span id='pink'>ועזניה -</span></b> מן עוז והנו'ן נוסף והוא הנקרא עקב'א. <br>
<b><span id='pink'>ודאה -</span></b> מן <b><span id='katom'>כאשר ידאה הנשר.</span></b> <br>
<b><span id='pink'>ואיה -</span></b> שמנהגה לשבת באיים ידועים. <br>
<b><span id='pink'>ועורב -</span></b> מלשון עֶרֶב בעבור שחרותו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בת היענה
id: 0311
nru: טז
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
יש אומרים:</b> <br>
שהוא מין שלא ימצאו זכרים כמו הארנבת ואין מלת <b><span id='katom'>כיענים</span></b> טענה, כי אינם זכרים רק הם נקבות, כמו יעלים ורחלים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת התחמס -<br>
</span></b>מגזרת חמס.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת השחף -<br>
</span></b>מוליד השחפת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והנץ -<br>
</span></b>יש לו נוצה רבה. <br>
והקרוב, שהוא הידוע הפורש כנפיו תמיד לפאת דרום, כי יבקש מקום חם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הכוס
id: 0311
nru: יז
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
<span id='katom'>ככוס חרבות.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא נכסה מעין אדם, על כן ישכון במקום שאין שם יישוב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>השלך -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
עוף מנהג תולדתו להשליך ילדיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ינשוף -<br>
</span></b>עוף יעופף בנשף כי לא יראה ביום, מפני להט אור השמש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: התנשמת
id: 0311
nru: יח
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
</b>כל רואהו ישום, גם זה השם נמצא בשרצים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הקאת -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
שיש עוף מנהג תולדתו להקיא מאכלו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הרחם -<br>
</span>אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>שהוא בלשון קדר בחלוף חי'ת בכ'ף, כי בכתבם אות אחד להם. <br>
</blockquote><b>והאחרים אמרו:</b> <br>
שהוא עוף מרחם על בניו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: החסידה
id: 0311
nru: יט
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
</b>היא הנראית למועדים ידועים בשנה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהיא מפזרת חסד בדרך רחוקה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>האנפה -<br>
</span></b>שיתנאף מהרה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הדוכיפת -<br>
</span>אמרו הצדוקים:</b> <br>
<blockquote>שהיא התרנגולת. <br>
</blockquote>ואלה טפשי עולם, כי מי הגיד להם?!<br>
<br>
<b><span id='pink'>העטלף -<br>
</span></b>עוף קטן יעוף בלילה והוא מלה מרובע (ר'ל בת ד' אותיות).<br>
<br>
ודע כי מלת <b><span id='pink'>תשקצו מן העוף  -</span></b> בדקדוק הטעם היא מעט רחוקה ממלת <b><span id='katom'>אל תשקצו את נפשותיכם,</span></b> כי הנפשות פעולים ובעוף טעמו שתדעו שהם שקץ ויהיו נחשבים לכם לשקץ, וכל שרץ קטן שיעוף פעם ופעם הולך על ארבע שקץ.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר לא כרעים
id: 0311
nru: כא
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
</b>העיקר להיות לו עם וי'ו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לנתר -<br>
</span></b>אין לו אח והמתרגם אמר: <b>לקפצא בהון</b> כמו: <b><span id='katom'>מקפץ</span></b> וטעם דולג ואמת תרגם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכל הולך על כפיו
id: 0311
nru: כז
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
</b>בתחלה המשפט אחד וכן: <b><span id='pink'>הנושא את נבלתם</span></b> וזה הפסוק יישר פירושי במלת <b><span id='pink'>ולאלה תטמאו</span></b> כי שם כתוב<b><span id='pink'>: וכל הנושא מנבלתם</span></b> ושניהם בפרשה אחת.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>טמאים הם לכם</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
להכניס כל ישראל אנשים ונשים וטף משפט אחד להם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: זרוע
id: 0311
nru: לז
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
</b>שם התאר כמו פעול, או הם שתי שמות, והעד: <b><span id='katom'>ונתן להם זרעונים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכי יותן מים
id: 0311
nru: לח
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
</b>שישקו את השדה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונפל מנבלתם -<br>
</span></b>על הזרע. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
על המים ובא מלת <b><span id='pink'>יותן, </span></b>שהוא לשון יחיד עם מים. <br>
וכן: <b><span id='katom'>מי נדה לא זורק עליו</span></b>. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>יותן –</span></b> <br>
כמו: <b><span id='katom'>יוקח נא מעט מים</span></b> מהבנין הכבד הנוסף.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר היא לכם
id: 0311
nru: לט
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
</b>מותרת לאכול.<br>
<br>
<b><span id='pink'>יטמא עד הערב -<br>
</span></b>אחר שירחץ במים והאוכל חמור כמו הנושא, כי שניהם נושאים זה בחוץ וזה בפנים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: גחון
id: 0311
nru: מב
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>על גחונך תלך.<br>
<br>
</span><span id='pink'>וכל הולך על ארבע – </span></b><br>
בשרץ שהוא הקטן, כאשר פירשתי בשרץ המים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מרבה רגלים -<br>
</span></b>שם התאר והוא סמוך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אל תשקצו את נפשותיכם
id: 0311
nru: מג
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
</b>להיותם מטונפות ומגואלות.<br>
<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולא תטמאו בהם -<br>
</span></b>כי ידוע כי הגוף הנאכל ישוב בשר בגוף האוכל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונטמתם בם -<br>
</span></b>חסר אל'ף, כמו: <b><span id='katom'>מרשית השנה.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהם שני שרשים והעד <b><span id='katom'>נטמינו בעיניכם,</span></b> וטעמו: כאדם שאין לו דעת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והייתם קדושים כי קדוש אני
id: 0311
nru: מד
pch: השמיני
lvr: C0309
prk: 11
htm:
</b>על כן אמרתי לכם <b><span id='pink'>ולא תטמאו</span></b> והוי'ו כפ'א רפה בלשון ישמעאל. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ויעזוב את עבדיו</span></b> ורבים כמוהו. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0312
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'> ראב'ע לפרשת תזריע <br>
</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע תזריע פרק יב<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשה כי תזריע
id: 0312
nru: ב
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 12
htm:
</b>אחר שהשלים תורת הטהור והטמא בנאכלין הזכיר טמא אדם והחל מן האשה היולדת, כי הלידה היא תחלה. <br>
<br>
<b>ורבים אמרו:</b> <br>
שהאשה מזרעת תחלה יולדת זכר, על כן <b><span id='pink'>וילדה זכר. </span></b><br>
<br>
<b>ועל כן דעת חכמי יון:</b> <br>
שהזרע לאשה וזרע הזכר מקפיא וכל הבן מדם האשה. <br>
<br>
והנה פירוש <b><span id='pink'>תזריע –</span></b> <br>
תתן זרע כי היא כמו הארץ.<br>
<br>
וי'ו <b><span id='pink'>וטמאה -</span></b> כפ'א רפה בלשון ישמעאל. <br>
וסבת טומאתה <b><span id='pink'>שבעת ימים,</span></b> עד שובה אל המרובע, וכן ימצא בימי החולי, כי השנוי יראה עד סוף כל ז'.<br>
<br>
<b><span id='pink'>נדת -<br>
</span></b>שם במשקל בזת והם שניהם מפעלי הכפל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>דותה -<br>
</span></b>טעמו כמו חולי כמו: <b><span id='katom'>מדוה מצרים,</span></b> כי הדם היוצא הוא חולי בבשר האשה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וביום השמיני
id: 0312
nru: ג
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 12
htm:
אמרו חז'ל:</b> <br>
ביום ולא בלילה, והנה הנולד חצי שעה קודם שקיעת החמה, יהיה נמול לששה ימים וחצי יום, כי יום התורה אינו מעת לעת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ימול -<br>
</span></b>מבנין נפעל, כמו: <b><span id='katom'>לא יכון</span></b> ויהיה מגזרת מולים היו. <br>
ויתכן להיותו חסר נו'ן מגזרת <b><span id='katom'>ונמלתם </span></b>כמו: <b><span id='katom'>איש כי ידור נדר</span></b> ויחסר המל כמו אביו או בית דין:<br>
<br>
<b><span id='pink'>ערלתו -<br>
</span></b>ידועה כי הוא בערוה ואין כן ערלת לב ושפה ואזן כי כלם סמוכים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בן שנתו
id: 0312
nru: ו
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 12
htm:
</b>לולי הקבלה מי היה מפרש לנו בן שנתו אם הוא בן שנה תמימה לא יותר או פחות או תוספות. <b><br>
<br>
ויש אומרים:</b> <br>
שטעם <b><span id='pink'>הכבש לעולה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שמא עלתה שום מחשבה על רוחה בשעת לדתה מרוב הצער. <br>
<br>
<b><span id='pink'>חטאת -<br>
</span></b>שמא דברה בפיה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והקריבו
id: 0312
nru: ז
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 12
htm:
</b>זה וזה הכבש והתור או בן יונה והכתוב אחז דרך קצרה, וכן לא הזכיר מליקת חטאת העוף, כי הכהן איננו אוכל חטאת עוף.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וכפר עליה -<br>
</span></b>כאשר פירשתי.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וטהרה ממקור דמיה -<br>
</span></b>זה אות כי לא תטהר בתולדתה, עד הימים הספורים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אדם
id: 0313
nru: ב
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>ולא אמר איש איש מבית ישראל, להכניס הגרים. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אדם כי יקריב מכם</span></b> כי תורה אחת לאזרח ולגר בקרבנות, גם כן והכניס הגר שלא יטמא אחר, כי הצרעת היא מהחליים הנדבקים מהחולה אל השלם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והובא -<br>
</span></b>ברצונו ושלא ברצונו, כי הרואה בו אחד מסימנים אלו יכריחנו שיבא.<br>
<br>
או <b><span id='pink'>אל אחד מבניו הכהנים.</span></b> <br>
טעם <b><span id='pink'>אהרן</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
הוא הכהן המשוח תחתיו וטעם אחד מבניו הכהנים ההדיוטים, שימצאו חוץ למקדש ככהני ענתות.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>הכהנים</span></b> <b><span id='pink'>– <br>
</span></b>שלא יהיו מהפסולים.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>שאת  -</span></b> כמו שרפה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>והמשאת החלה.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>וישאם דוד.<br>
</span></b> <br>
<b>ויתכן </b>שנקרא כן בעבור שהאש תולדתה להנשא למעלה.<br>
<b><span id='pink'>ספחת -<br>
</span></b>מגזרת <b><span id='katom'>ספחני נא, ונספחו על בית יעקב,</span></b> חולי שיתחבר אל מקום אחד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בהרת
id: 0313
nru: ד
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>מגזרת בהיר הוא בשחקים והוא נודע שיעשה כדמות אות וסימן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הפך לבן -<br>
</span></b>טעמו נהפך ללבן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עמוק -<br>
</span></b>יותר יש בעמקו מעומק העור ואיננו כמו שפל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וטמא אותו -<br>
</span></b>בדבור שיאמר שהוא טמא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והסגיר הכהן את הנגע שבעת ימים -<br>
</span></b>האדם יהיה נסגר <b><span id='katom'>והוא ייחל עד שבעת ימים,</span></b> כי רובי החליים ישתנו ביום השביעי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עמד בעיניו
id: 0313
nru: ה
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>הטעם במראהו, כי המראה הוא בעין. <br>
<br>
<b>וכל המפרשים אמרו:</b> <br>
שטעמו בעצמו, והטעם כאשר היה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>פשה -<br>
</span></b>כענין נפוש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שנית
id: 0313
nru: ו
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>פעם שנית.<br>
<b><span id='pink'>כהה הנגע -<br>
</span>רבים החכמים אמרו:</b> <br>
כמו חשך ועדותם <b><span id='katom'>ותכהין עיניו מראות.</span></b> <br>
ואמרו כי, <b><span id='pink'>כהות לבנות -</span></b> פירושו כמו: <b><span id='pink'>לבנה אדמדמת,</span></b> שיהיו בו שניהם. <br>
<br>
<b>ולפי דעתי:</b> שמלת כהה הפך פשה ומגזרת <b><span id='katom'>ותכהין עיניו</span></b> והקרוב אליו: <b><span id='katom'>ולא כהה בם.</span></b> <br>
וטעם <b><span id='pink'>לא פשה הנגע</span></b> במקום אחר והנה הם שני סימנים: <br>
שכהה המקום הנגוע, <br>
ולא פשה בשלם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וטהרו -<br>
</span></b>יאמר שהוא טהור, כי <b><span id='pink'>מספחת</span></b> היתה. <br>
<br>
<b><span id='pink'>יג, ז-ח]<br>
ואם פשתה -<br>
</span></b>אחר כן, הנו טמא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיא הפכה
id: 0313
nru: י
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>השער השחור ללבן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ומחית -<br>
</span></b>פירוש בשר חי, והנה הבשר שלא ירגיש איננו כן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נושנת
id: 0313
nru: יא
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>קדמונית.<br>
<br>
מלת <b><span id='pink'>יסגירנו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
יוצאה לשנים פעולים והטעם שיצווה שייסגר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וטהר את הנגע
id: 0313
nru: יג
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>כי כבר יצא הנגע כולו לחוץ והוא סר ממנו. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>וטהר את הנגע</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
בדבור שאותו הנגע לא יטמא אחרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם תחתיה
id: 0313
nru: כג
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>אם עמדה במקומה, כי יש נגע שיסע ממקום אל מקום.<br>
<br>
<b><span id='pink'>צרבת -<br>
</span></b>כמו <b><span id='katom'>ונצרבו בו כל פנים,</span></b> כטעם: מוקד וחום ולהבת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם תחתיה תעמוד הבהרת
id: 0313
nru: כח
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>והיא כהה. כאשר פירשתי ולא הזכיר כן בפסוק: <b><span id='pink'>ואם תחתיה תעמוד הבהרת,</span></b> הראשון בעבור שעמדה הבהרת כאשר היתה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא יבקר הכהן
id: 0313
nru: לו
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>הטעם יבקר. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ובקרתם </span></b>וקרוב מלשון הבדלה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>לא יבקר בין טוב לרע/<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ימרט
id: 0313
nru: מ
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>ולחיי למורטים,</span></b> בעבור השער שהוא סביב הלחיים.<br>
<b><span id='pink'><br>
קרח -<br>
</span></b>מגזרת: <b><span id='katom'>לא תשימו קרחה</span></b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ראשו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כלו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: גבח
id: 0313
nru: מא
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>אין לו חבר חוץ מהפרשה הזאת והוא שם התאר. <br>
<b>ולפי דעתי:</b> שקרח הוא במעלה של הראש ולא הזכיר האשה, בעבור הלחה הרבה שיש בה לא יקרח ראשה, כי השער הוא כדמות עשב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בגדיו יהיו פרומים
id: 0313
nru: מה
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>כמו קרועים להכירו ללכת במנהג משונה, או טעמו כענין אבל, על כן בגדיו יהיו פרומים וראשו פרוע, והטעם שיתאבל על רוע מעשיו, כי בעבור מעשיו בא לו זה הנגע.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועל שפם -<br>
</span></b>למעלה מהשפה והמ'ם מהשורש, והעד: <b><span id='katom'>ולא עשה שפמו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>יעטה -<br>
</span></b>בבגדיו מגזרת <b><span id='katom'>עוטה אור,</span></b> והטעם שלא יזיק ברוח פיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וטמא -<br>
</span></b>פעמים שיאמר כן תמיד, בעברו במסילה שיש שם ישוב, שישמרו בני אדם ולא יגעו בו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כל ימי אשר הנגע בו יטמא
id: 0313
nru: מו
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>כי טמא הוא באמת.<br>
<br>
מלת <b><span id='pink'>בדד</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
מפורשת במגלת איכה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: או בשתי או בערב
id: 0313
nru: מח
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>ידועים. <br>
ויתכן להיות גזרת בשתי מגזרת וחשופי שת שהוא יסוד, והעד: <b><span id='katom'>כי השתות יהרסון</span></b> וטעם ערב שיתערב עם השתי.<br>
<br>
<b><span id='pink'>או בעור -<br>
</span></b>כאשר הוא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בכל מלאכת עור -<br>
</span></b>כמו מכבר ונאד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ירקרק
id: 0313
nru: מט
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>מגזרת ירק, כי העין כמוהו וזה כפול לחסרון. <br>
וכן: <b><span id='katom'>שחרחרות.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
הפך הדבר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ממארת
id: 0313
nru: נא
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>כמו <b><span id='katom'>סלון ממאיר</span></b> ואחר שסלון כמו קוץ יהיה ממאיר כמו מכאיב. <br>
והמ'ם השניה במלת <b><span id='pink'>ממארת -</span></b> שורש ואינה מגזרת מארה. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם תראה עוד
id: 0313
nru: נז
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>הפחתת. <br>
וכן: <b><span id='pink'>פורחת היא.</span></b> <br>
ואחר שאמר: <b><span id='pink'>תשרפנו -</span></b> באר כי מקום הנגע לבדו ישרף.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכבס שנית
id: 0313
nru: נח
pch: תזריע
lvr: C0312
prk: 13
htm:
</b>מצוה לכבסו פעמים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וסר מהם הנגע -<br>
</span></b>וכבר סר מהם הנגע וכבר הראיתיך רבים כמוהו. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>וכבס – <br>
</span></b>פעל שלא נקרא שם פועלו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0314
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'> ראב'ע לפרשת מצורע <br>
</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע מצורע פרק יד<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולקח למטהר
id: 0314
nru: ד
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>הכהן יקח משלו. <br>
<br>
<b>ויש אומר:</b> <br>
המצורע יתנם, ותי'ו התפעל מובלע בדגשות הטי'ת והוא על משקל: <b><span id='katom'>איש מתהלל.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>שתי צפרים -<br>
</span></b>כל עוף יקרא צפור, והנה יקח כל עוף שימצא.<br>
<b><span id='pink'><br>
חיות -<br>
</span></b>ולא מתות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>טהורות -<br>
</span></b>שלא יקח מהטמאות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועץ ארז ואזוב -<br>
</span></b>הוא הגדול וקטן במיני הצמחים, והעד מדברי חכמת שלמה ואין צורך לחפש על האזוב, כי הוא ידוע בקבלה. והנה המצורע והבית המנוגע וטומאת המת קרובים והנה גם הם כדמות פסח מצרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וצוה הכהן ושחט
id: 0314
nru: ה
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>כהן אחר או ישראל. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
המצורע והוא רחוק.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אל כלי חרש -<br>
</span></b>כמו על. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אל הנער הזה התפללתי.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>מים חיים -<br>
</span></b>לקוחים ממקום נובע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וטבל אותם
id: 0314
nru: ו
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>הארז והשני והאזוב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>על המים -<br>
</span></b>שהדם מעורב עמם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והזה
id: 0314
nru: ז
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>מהדם המעורב אחר טבול, גם הצפור החיה והנזכרים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>על פני השדה -<br>
</span></b>מקום שאין שם יישוב שלא תדבק הצרעת. וההזיה בשלושתן, או באזוב לבדו כטומאת המת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכבס
id: 0314
nru: ח
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>וגלח את כל שערו  -כלל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ורחץ במים וטהר -<br>
</span></b>בערב כמשפט, ואחר כן שב לפרש כי זה יהיה אחר ימים שבעה. <br>
וכן היה משפט שבעה של מרים ופרט כי יגלח את כל שערו ביום השביעי, וביאר <b><span id='pink'>כל שערו,</span></b> <b><span id='pink'>את ראשו ואת זקנו ואת גבות עיניו,</span></b> וזאת המלה קרובה מגזרת גב:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שני כבשים וכבשה אחת
id: 0314
nru: י
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>בעבור היות נגע הצרעת מוסר על מעשה הלשון, על כן יקריב כבש אחד לעולה כמשפט, כל העולה על הרוח ואחד אשם כמשפט כל אשם, ונקבה לחטאת כמשפט כל חטאת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ושלשה עשרונים -<br>
</span></b>כמשפט <b><span id='katom'>עשרון לכבש.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>ולוג אחד -<br>
</span></b>מדה ואין לו אח. <br>
וטעם אותם הכבשים והכבשה גם זה האשם גם זאת החטאת לכהן, חוץ מהאמורים:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: על תנוך
id: 0314
nru: יד
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>טעמו ידוע ממקומו והנה המטהר מהצרעת שהוא בגוף, כמו הכהן שימלא ידו, כי העון כמו הצרעת בנפש. <br>
<br>
<b><span id='pink'>והבהן -<br>
</span></b>מקום חבור והוא עקר כל המעשים.<b><span id='pink'> <br>
<br>
והימנית</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
בעבור כח הצד הימין. <br>
<br>
<b><span id='pink'>והתנוך -<br>
</span></b>זכר לשמוע אשר צוה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והעלה
id: 0314
nru: כ
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>את העולה. הוא הכבש ומנחתו שהוא עשרון. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שכל המנחה יקריב לעולה ובתחילה האשם שהוא החמור.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וטהר -<br>
</span></b>אז יהיה טהור ככל הטהורים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: דל
id: 0314
nru: כא
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>יש בגוף כמו: <b><span id='katom'>דלות ורעות.</span></b> <b><span id='katom'><br>
אשרי משכיל אל דל.</span></b> <br>
ככה <b><span id='katom'>דל בן המלך.</span></b> <br>
ויש דל שאין לו ממון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ופנו את הבית
id: 0314
nru: לו
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>בעל הבית וכל אנשי ביתו. וטעם לשון רבים לפנותו מהרה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בטרם יבא הכהן -<br>
</span></b>כי עוד יסגיר הבית, בעבור הספק וטרם בואו ספקו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שקערורות
id: 0314
nru: לז
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>אין אחות למלה הזאת ולא נדע אם היא מרובעת כפולה האות האחרון, או מחמשת אותיות ופירושיה לפי טעם המקום. <br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
כדמות סימנין או חוטין. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהיא מלה מורכבת מטעם <b><span id='katom'>ותשקע האש.</span></b> ורורות מגזרת <b><span id='katom'>רר בשרו</span></b> וזה רחוק.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ומראיהן -<br>
</span></b>ומראה כל אחד מהם שפל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וחלצו את האבנים
id: 0314
nru: מ
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>יסירו. <br>
וכן: <b><span id='katom'>חלצני ה' מאדם רע.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>אל מקום טמא -<br>
</span></b>שלא יקחם משם אדם, שיהיו ניכרים שהם טמאים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואת הבית יקציע
id: 0314
nru: מא
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>מגזרת: <b><span id='katom'>מקצעות. <br>
</span></b>וכן: <b><span id='katom'>מר ואהלות קציעות,</span></b> וטעמו פצולות. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שיפצלו המקצוע ואין זה נכון, כי כבר פשה הנגע בבית, רק יקציע כל הבית.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>מבית</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
מבפנים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הקצו -<br>
</span></b>מגזרת קצה, כי קצתו ההוה למעלה הסירו לבדו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אחר חלץ
id: 0314
nru: מג
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>אחר שחלץ ואחרי הקצות את הבית בתחלה. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>ולקחו והביאו</span></b> <b><span id='pink'>– <br>
</span></b>רבים במהרה:<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועפר אחר יקח -<br>
</span></b>בעל הבית שירצה לדור בו ואם הנגע ישוב ובא הכהן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונתץ את הבית
id: 0314
nru: מה
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>בצווי. <br>
וכן: והוציא. <br>
<b>והקרוב</b> שסגור יהיה שבעת ימים, רק הכתוב אחז דרך קצרה והעד: <b><span id='pink'>והבא אל הבית כל ימי הסגיר אותו</span></b> בראשונה ובשנייה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והשוכב
id: 0314
nru: מז
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 14
htm:
</b>חמור, על כן יכבס בגדיו ורחץ במים וטמא עד הערב, ולא הזכירו הכתוב, כי כל שוכב ואוכל הוא בא בבית.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידבר ה' אל משה ואל אהרן
id: 0315
nru: א
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 15
htm:
</b>כי הכהנים יפרישו בין זבה לנדה, כאשר אמרו חז'ל: <b><span id='katom'>בין דם לדם</span></b> ועתה יחל לבאר הטמאים מדבר נסתר, כי הצרעת נגע גלוי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: זב
id: 0315
nru: ב
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 15
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>זבת חלב,</span></b> כדמות טפות נוטפות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מבשרו -<br>
</span></b>כנוי לערות הזכר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>זובו -<br>
</span></b>שם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וזאת תהיה טומאתו
id: 0315
nru: ג
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 15
htm:
</b>הטעם כי הזוב הוא על ב' דרכים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>רר בשרו -<br>
</span></b>מגזרת <b><span id='katom'>ויורד רירו על זקנו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>או החתים -<br>
</span></b>כמו נסגר מגזרת <b><span id='katom'>כי חתום הוא</span></b> והטעם: שהתחבר הזוב ונקרש ולא יצא הקרי בשכבו עם האשה. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ירק
id: 0315
nru: ח
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 15
htm:
</b>ידוע מפעלי הכפל והעד דגשות קו'ף <b><span id='katom'>רוקי,</span></b> הנה גם רוקו יזיק כי הזוב מהחליים הנדבקים ואין מנהג האדם שירוק בפני חברו, רק איננו בכוונה כי הזב זרק רוקו ונפל על הטהור.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידיו לא שטף במים
id: 0315
nru: יא
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 15
htm:
</b>היה נראה לנו כי כל מאכל והדומה לו שיגע בו הזב והנגיעה היא בידים וידיו שטופות איננו טמא, בעבור שלא נגע במקום הזוב רק כאשר ראינו כל אבותינו פירשו וידיו כגופו קבלנו דבריהם. <br>
ועל דרך הפשט כי כל טהור שיגע בו הזב וידיו שטופות הוא יטמא ולא בגדיו ואם לא היו שטופות יטמאו בגדיו וזה כמו: <b><span id='pink'>הנוגע בכל אשר יהיה תחתיו:<br>
<br>
[טו, יג]<br>
לטהרתו -<br>
</span></b>מיום טהרתו והקרבן עולה וחטאת, בעבור כי הזוב מוסר על עון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי תצא ממנו
id: 0315
nru: טז
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 15
htm:
</b>שלא ברצונו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שכבת זרע -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>שכבת הטל,</span></b> מגזרת: <b><span id='katom'>מי ישכיב. <br>
</span></b>היה נראה לנו שצריך רחיצת הבגד או העור אם היה בו זרע לח או יבש, והאמת כדברי הקבלה. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם שכב ישכב איש אותה
id: 0315
nru: כד
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 15
htm:
</b>בלא זדון רק שוכב עמה בשוגג והנה באה נדתה והיתה עמו וזה טעם <b><span id='pink'>עליו</span></b> <b><span id='pink'>- </span></b>כי כרת יש על השוכב עם נדה בזדון, וכן הוא משפט הזבה ואם לא נזכר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וכל המשכב אשר ישכב עליו יטמא -<br>
</span></b>כי הוא טמא טומאת שבעה וגם יטמא אחרים ואם לא נכתב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והזרתם
id: 0315
nru: לא
pch: המצורע
lvr: C0314
prk: 15
htm:
</b>יש מפרשים בו והזהרתם בחסרון הה'א וזה לא יתכן, כי הה'א איננו מאותיות המשך, כי לא יהיה נח נעלם כי אם בסוף המלה, רק פירושו כמו <b><span id='katom'>וינזרו מקדשי בני ישראל</span></b> כעין והרחקתם וממנו נזיר שהרחיק נפשו מתאות העולם ומשקלו: <b><span id='katom'>והפלתם את הארץ</span></b> כי הנו'ן מובלע בדגש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בטמאתם -<br>
</span></b>בעבור טומאתם ופירושו <b><span id='pink'>בטמאם את משכני.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
id: 0316
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת אחרי מות<br>
</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע אחרי מות פרק טז<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אחרי מות
id: 0316
nru: א
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>אחרי שהזהיר את ישראל שלא ימותו, אמר השם למשה שיזהיר גם לאהרן שלא ימות כאשר מתו בניו וזאת הפרשה לאות, כי בני אהרן הכניסו הקטורת לפנים מהפרכת. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>בקרבתם –</span></b> <br>
שם הפעל וה'א לקרבה אל המלאכה שבה תי'ו כמנהג ה'א הנקבה. <br>
<br>
<b>וטעה רבי ישועה שאמר:</b> <br>
<blockquote>שהוא שם במשקל חכמתם.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: אל הקדש
id: 0316
nru: ב
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>כנגד אהל מועד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי בענן -<br>
</span></b>הטעם שלא יכנס כי אם בקטרת שיעשה ענן ולא יראה הכבוד פן ימות. והנה טעמו: לא אהיה נראה אליו כי אם בענן. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי פירוש <b><span id='pink'>כי בענן -</span></b> בעבור כי אני דר בענן על הכפורת, כטעם: <b><span id='katom'>ה' אמר לשכון בערפל:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: בפר בן בקר
id: 0316
nru: ג
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>אין פירושו שיביא הפר אל הקדש, רק שיתן משלו בתחלה פר חטאת לכפר עליו ועל הכהנים.<br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
גם הלוים, בעבור שמצאו <b><span id='katom'>ואת שם אהרן תכתוב על מטה לוי</span></b> והוא רחוק, רק הלוים יחשבו עם ישראל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כתנת בד קדש
id: 0316
nru: ד
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>ולא הזכיר האפוד והחשן ומעיל האפוד, כי כבר הזכיר <b><span id='katom'>ונשמע קולו בבואו אל הקדש</span></b> ומזה הכתוב למדו אנשי בית שני ששמשו בלא אורים ותומים, גם נביאים היו שם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והקריב אהרן את פר החטאת
id: 0316
nru: ו
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>אל פתח אהל מועד כמשפט.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>וכפר בעדו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כי בו יכפר בעדו ובעד ביתו אחר שישחטנו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי העמדתו היא כפרה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: גרלות
id: 0316
nru: ח
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>ידועים מדברי קבלת אבותינו. <br>
<br>
<b>אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי עזאזל שם הר ונקרא כן בעבור שהוא תקיף, כי טעם זכר השם כטעם: <b>הררי אל, יקותיאל.<br>
</b></blockquote><b><span id='katom'><br>
</span>והגאון הלוי תפשו:</b> <br>
<blockquote>כי האל'ף במלת עזאזל הוא בין זי'ן לזי'ן. <br>
</blockquote><b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא הר סמוך אל הר סיני והשם צוה להוליך השעיר ולהעלותו שם עד שישמט, ואחר כן היו מוליכים אותו בבית המקדש להר אחר, והעד שאמר: ויעש אהרן וכן בחג שבועות. <br>
<b>לפי דעתי:</b> כאשר אפרש במקומו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי עבודת בית שני לא היתה כראשון, כי היה הכהן מחוסר בגדים ואין כפרת וזה המפרש אמר: כי השעיר ישלח במדבר כי כן כתוב: <b><span id='pink'>ושלח את השעיר במדבר,</span></b> וטעמו כטעם צפור המטהר מהצרעת, שהוא על פני השדה מקום שאין שם ישוב, והעד: <b><span id='pink'>אל ארץ גזרה. </span></b><br>
<b>ואנחנו השיבונו:</b> כי השעיר ישלחו במדבר כאשר הוא כתוב וירדוף אחריו עד שיברח ויעל אל הצור על כן אמרו חז'ל ודוחפו. <br>
<br>
<b>ואמר רב שמואל:</b> <br>
<blockquote>אף על פי שכתוב בשעיר החטאת שהוא לשם, גם השעיר המשתלח הוא לשם. <br>
</blockquote>ואין צריך, כי המשתלח איננו קרבן כי לא ישחט ואם יכולת להבין הסוד שהוא אחר מלת עזאזל, <b>תדע סודו וסוד שמו,</b> כי יש לו חברים במקרא ואני אגלה לך קצת הסוד ברמז, בהיותך בן שלשים ושלש תדענו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: יעמד חי
id: 0316
nru: י
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>מהבנין הכבד הנוסף שלא נזכר שם פועלו והיה היו'ד ראוי להיותו מאוסף בשור'ק, רק נרחב בעבור אות הגרון. <br>
וכן: <b><span id='katom'>יָחֳרַם כל רכושו.<br>
<br>
</span><span id='pink'>לכפר עליו -<br>
</span></b>כי הכפור יהי עליו ופירושו לשלח אותו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והקריב אהרן
id: 0316
nru: יא
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>בעבור שארכו דברי השעירים הוסיף לבאר, אחר שהקריב הפר ושני השעירים אל אהל מועד, יחל לשחוט את הפר שלו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: המחתה
id: 0316
nru: יב
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>ידועה היא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>חפניו -<br>
</span></b>שניהם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>קטרת סמים -<br>
</span></b>היא הנזכרת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושחט את שעיר החטאת אשר לעם
id: 0316
nru: טו
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>ועתה ישחטנו בצאתו. <br>
<br>
<b>כי יש אומרים:</b> <br>
שהוא ישחט קודם הפר ואיננו אמת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכפר על הקדש
id: 0316
nru: טז
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>הוא קדש הקדשים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וכן יעשה לאהל מועד -<br>
</span></b>שיזה שבע פעמים לפני הפרוכת ועל קרנות מזבח הקטורת.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>וכפר על הקדש</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> להיות הדם כופר שלא ישחת בעבור טומאת הטמאים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכל אדם
id: 0316
nru: יז
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>מהכהנים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לכפר בקדש -<br>
</span></b>בפנים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וכפר בעדו ובעד ביתו -<br>
</span></b>בפר חטאתו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ובעד כל קהל ישראל - <br>
</span></b>בשעיר חטאתם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונתן אותם
id: 0316
nru: כא
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>אחר שיסורו מישראל כאילו נתונים הם אל ראש השעיר והולכים אל מקום שלא יזכרו עוד, והכתוב דבר להבין הכל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עתי - <br>
</span></b>מזומן לעתו, או מנהגו ללכת בכל עת בכפורים והיו'ד להתייחס לעת כמו פנימי, והמפרשים אותו חכם איננו נכון בעיני. <br>
<br>
<b>וחז'ל אמרו:</b> <br>
<blockquote>שהנושא הוא כהן. <br>
</blockquote>ודבריהם אמת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: במקום קדוש
id: 0316
nru: כד
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>בחצר אהל מועד וסדין היו פורשין לו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בגדיו -<br>
</span></b>שמשמש בהן בכל יום. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהם הנזכרים והעד שלא נכתב ולבש בגדים אחרים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עלתו -<br>
</span></b>הוא האיל ואיל העם ופר העם ושבעה כבשיהם, כי כן כתוב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואת חלב החטאת
id: 0316
nru: כה
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>חלב פר החטאת וחלב שעיר החטאת, גם חלב שעיר העזים, שהוא חטאת לכהן כמשפט ואינו נשרף וזה בפרשת פנחס.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ורחץ את בשרו במים -<br>
</span></b>ודי לו, כי לא יטמא עד הערב:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: יוציא
id: 0316
nru: כז
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>אל מחוץ למחנה. בצווי.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ושרפו -<br>
</span></b>הכהנים וכל אחד מהשורפים ירחץ במים ומיד יבא אל המחנה, והעד שאמר: <b><span id='pink'>ואחרי כן יבא אל המחנה, </span></b>כי מה צורך לאמרו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיתה לכם לחקת עולם
id: 0316
nru: כט
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>זאת העבודה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בחדש השביעי בעשור לחדש תענו את נפשותיכם -<br>
</span></b>אחר שהכתוב אומר: <b><span id='katom'>ותתענג בדשן נפשכם</span></b> ידענו כי העינוי הפך התענוג והוא הצום. <br>
<b>ועוד:</b> <b><span id='katom'>ונפש נענה תשביע</span></b> שטעמו כמו: <b><span id='katom'>ותפק לרעב נפשך,</span></b> כי דרך דברי הנביאים להכפל ואחר שיש לנו קבלה אין צורך לחפש, <b><span id='katom'>ואין עניתי בצום נפשי</span></b> ראיה בעבור זכר צום. <br>
<b>והכלל:</b> כל עינוי שימצא במקרא, דבק עם נפש הוא הצום.<br>
<br>
<b><span id='pink'>האזרח והגר הגר בתוככם -<br>
</span></b>לא נעזבנו לעשות מלאכה ולא נכריתנו על הצום.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: יכפר עליכם
id: 0316
nru: ל
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>הכהן.<br>
על כן אמרו המפרשים על השעיר המשתלח, כי יעמד חי לכפר עליו, כי העמדתו היא כפרה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מכל חטאתיכם -<br>
</span></b>כאשר פירשתי ששם חטאת שם כלל, על כן תמצא על השגגה ועל הזדון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שבת שבתון
id: 0316
nru: לא
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
יש אומרים:</b> <br>
שביתה לנפש ולגוף. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
שהוא שביתת השביתה שאין למעלה ממנה ושניהם שמות, פעם יבא זה קודם זה והם שוים ואינו רחוק.<br>
<br>
<b><span id='pink'>חקת עולם -<br>
</span></b>להתענות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכפר הכהן
id: 0316
nru: לב
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>שב עתה לפרש על כל מה שיכפר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אשר ימשח אותו -<br>
</span></b>המושח בשמן המשחה, אחר שמלא את ידו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולבש -<br>
</span></b>הוא הלובש אלה בגדי קדש, כי אחר לא ילבשם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: את מקדש הקדש
id: 0316
nru: לג
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 16
htm:
</b>היא מבית לפרכת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועל הכהנים ועל כל עם הקהל יכפר -<br>
</span></b>עמם הלוים, כי הם לא יקראו הכהנים רק כל כהן הוא לוי ואין כל לוי כהן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: דבר אל אהרן ואל בניו
id: 0317
nru: ב
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 17
htm:
</b>כי הם השוחטים לישראל, אילו היה כתוב במחנה, מותר לשחטו מחוץ למחנה וזו המצוה תלויה גם בבית המקדש, רק בכל מקום שהוא קרוב לירושלים והקרוב ידענו מדברי קבלה, כי אם היה המקום רחוק יזבח ויאכל בשר, כי כן כתוב. <br>
<br>
<b>ורבים אמרו:</b> <br>
כי הבשר אסור בגלות ויפרשו בשר ויין לא בא אל פי בשר דג ולא דברו נכונה, ואיני רוצה להאריך להשיב עליהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: למען אשר יביאו
id: 0317
nru: ה
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 17
htm:
</b>זה הטעם על המצוה הזאת. <br>
<br>
ופירוש <b><span id='pink'>על פני השדה</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
<b><span id='pink'>ולא יזבחו עוד את זבחיהם.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: לשעירים
id: 0317
nru: ז
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 17
htm:
</b>הם השדים ונקראו כן, בעבור שישתער הגוף הרואה אותם. <br>
והקרוב, בעבור שיראו אותם המשוגעים כדמות שעירים.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>עוד</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
תורה שכן היו ישראל עושין במצרים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אשר הם זונים -<br>
</span></b>כי כל מי שמבקש אותם ומאמין בהם הוא זונה מתחת אלהיו, שיחשוב כי יש מי שייטיב או ירע חוץ מהשם הנכבד והנורא. ובזו הפרשה לא הזכיר הגר, כי המצוה על ישראל בזבחים ובעולות והזכיר הגר שלא יעזבו ישראל, שיזבח הגר לעבודת כוכבים בארץ ישראל וכן משפט כל דם שהוא אסור, בעבור שהוא הנפש כי הבשר בדם הוא. <br>
והאמת, כי הנפש שבה יחיה האדם הוא בדם הלב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בנפש יכפר
id: 0317
nru: יא
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 17
htm:
</b>בנפש שיש בו יכפר, והטעם <b><span id='katom'>נפש תחת נפש.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש מפרשים:</b> <br>
כמו על נפשותיכם ואין לו טעם אחר, שאמר: <b><span id='pink'>לכפר על נפשותיכם.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר יצוד ציד חיה
id: 0317
nru: יג
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 17
htm:
</b>כאיל וצבי.<br>
<br>
<b><span id='pink'>או עוף אשר יאכל -<br>
</span></b>גם מזה הכתוב נלמוד שלא נעזוב הגר שיאכל בארצנו חזיר או סוס או עוף דורס, שהוא טמא ויתכן בעבור שצוה שלא יאכל דם ולא יראה דם נשפך חוץ מהמזבח, השם צוה לכסות כל דם שאינו קרב לגבי המזבח, שלא יחשוב הרואה בראותו והוא דם איל וצבי או עוף, כי זבח נזבח לעבודת כוכבים, ובפרשת ראה אנכי אפרש סוד זה הפסוק.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: דמו בנפשו
id: 0317
nru: יד
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 17
htm:
</b>הוא דבק עם הנפש, כי ידוע שהגידים היוצאים מפאת שמאל הלב מחולקים בחצי לדם ולרוח כדמות שמן זית עם האור.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואמר לבני ישראל -<br>
</span></b>טעמו וכבר אמרתי והיא הפרשה הנזכרת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובחקתיהם לא תלכו
id: 0318
nru: ג
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 18
htm:
</b>שלא ירגיל אדם ללכת בדרך הזה עד שיהיה לו חק.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וכמעשה ארץ מצרים -<br>
</span></b>על המשפטים והראיה: <b><span id='pink'>את משפטי תעשו</span></b> - הם הכתובים על ספר הברית המפורש בפרשת אלה המשפטים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ערות אביך
id: 0318
nru: ז
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 18
htm:
</b>והחל מהאב שהוא קודם הבן ואמר שאסור הוא, כל מי שהיא ערות אב ואם והנה היא האם בראש ואחר כך ערות אשת אב ואיננה אם, ואחר כך האחות שהיא בת אביו, או בת אם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מולדת בית
id: 0318
nru: ט
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 18
htm:
</b>שנולדה על משפט בית ישראל, אחר אירוסין וקדושין.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מולדת חוץ -<br>
</span></b>חוץ מהמנהג. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי פירוש <b><span id='pink'>מולדת</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> כמו <b><span id='katom'>יולדו על ברכי יוסף</span></b> שגדלה עמך בבית, או היא במקום אחר ומדינה אחרת וגדלה בחוץ מבית האב עמך. ואחר כך הזכיר <b><span id='pink'>בת בנך.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ערות בת אשת אביך
id: 0318
nru: יא
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 18
htm:
יש אומרים:</b> <br>
שהיא האחות מאב ואם ואנחנו ידענו כי השוכב עמה עובר על שני לאוין. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי זה הפסוק לחזוק. <br>
<br>
<b>והצדוקים אמרו:</b> <br>
<blockquote>שאיננה בת אם ויפרשו <b>מולדת אביך</b> שגדלה אביך, והטעם שלקח האב אשה והיתה לה בת קטנה, וכן יפרשו על תמר וראייתם <b>כי לא ימנעני ממך,</b> רק לא היתה מולדת דוד. <br>
</blockquote><b>ואחר שהמעתיקים אמרו:</b> <br>
כי בת אשת אב מותרת, אין צורך להשיב על הבודאים מלבם ויתכן להיות בת אשת אביך, בת אנוסה. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: דודתך היא
id: 0318
nru: יד
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 18
htm:
</b>חשובה היא כדודתך. <br>
וכן: <b><span id='katom'>הנה חנמאל דודי,</span></b> והנה מה יעשו הסומכים במצות על התורה לבדה כי לא אסר הכתוב אשת אחי האם ולא אם האב ולא אם האם, על כן אנחנו צריכים לקבלה. <br>
<b>ויתכן</b> שלא הזכיר אשת אחי האם, כי נלמוד מאשת אחי האב והזכירה בפרשת קדושים, גם הנזכרות שלא הזכירם, הכתוב דבר על ההוה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ערות אשת אחיך
id: 0318
nru: טז
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 18
htm:
</b>בפרשת <b><span id='katom'>כי ישבו אחים</span></b> והאומר למה לא הזכיר הכתוב הבת והיא מפורשת <b><span id='pink'>ערות אשה ובתה</span></b> בתו או שאיננה בתו, כי אחר ששכב עם האם נאסרה הבת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שארה הנה
id: 0318
nru: יז
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 18
htm:
</b>הם שני שמות שאר עם שארה. שארה היה האל'ף ראוי לנוח כלמ'ד <b><span id='katom'>שַֹלְמָה,</span></b> לולי שהיא מהגרון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לצרור
id: 0318
nru: יח
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 18
htm:
</b>מגזרת <b><span id='katom'>וכעסתה צרתה.</span></b> <br>
והנה לא הזכיר בפרשת קדושים עונש השוכב עם שתי אחיות, כאשר לא הזכיר עונש השוכב עם בת בנו ועם בת בתו, וטעם המפרש: כי רחל ולאה לא היו אחיות וראייתו, <b><span id='pink'>כי את כל התועבות האל</span></b> וזו איננה ראיה גמורה, והשואל איך יעניש השם על דבר שלא הזהיר?! <br>
<b>יש משיבים:</b> <br>
כי בני נח נצטוו על העריות האלה. <br>
<b><br>
ואחרים אמרו:</b> <br>
אף על פי שהכתוב אמר: <b><span id='pink'>כל התועבות האל</span></b> בשם כלל, אין הפירוש על כולם כי אם על רובם. <b>ודעתי:</b> תדענה בפרשת וילך משה. <br>
<b><span id='pink'><br>
[יח, יט]<br>
</span></b>והשוכב עם הנדה חשוב מהעריות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואל אשת עמיתך
id: 0318
nru: כ
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 18
htm:
</b>להוציא השבויה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי כבר היתה אסורה ואשר גברה תאות יצרם על דעת לבם, תעו בפירוש <b><span id='pink'>לזרע</span></b> וידענו כי המשגל נחלק לג' חלקים: <br>
<b>האחד</b> לפריה ורביה בלא תאוה. <br>
<b>והשני</b> להקל מלאות הגוף. <br>
<b>והשלישי</b> לתאוה הנמשלת לתאות הבהמה. <br>
ואחר שאמר הכתוב <b><span id='pink'>לזרע,</span></b> שטעמו אפילו לזרע, הנה היא אסורה אסור חמור <b><span id='pink'>ומזרעך לא תתן</span></b> הבא אחריו לעד. והוסיף <b><span id='pink'>לטמאה בה.</span></b> כי לא ינקה כל הנוגע בה והוא טמא לעולם ובפסוק הזה לא אסר הנכרית כלל ואין טענה מהשבויה כי היא מתייהדת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: למלך
id: 0318
nru: כא
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 18
htm:
</b>שם צלם. <br>
<b>ודרשו חז'ל,</b> שהוא שם כלל, כל מי שימליכנו עליו. <br>
<b>ויתכן</b> שהוא תועבת בני עמון. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>להעביר</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כמו לשרוף, כי זאת היתה עבודתו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי יעביר הבן על האש ויש מי שיחיה ויש מי שימות. <br>
<br>
<b>ואחרים פירשו:</b> <br>
בעבור שאין בפסוק זכר אש, להעביר מתורת השם לדת המולך וחללת השם שהוא נקרא עליך שהוא אלהיך, בתתך מזרע קודש למולך. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>כי הנאוף על שמנה מעלות והקשה שבכלם הבהמה שהיא ממין אחר ואחריה הזכר, שכל המין אסור ואחריה ערות אשת אב וחביריה שהן אסורות בכל עת ולא אאריך כי לא יועילו אלו הדברים כי הכתוב אמר על כלם ונכרתו הנפשות העושות.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: ואת זכר
id: 0318
nru: כב
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 18
htm:
</b>אחר שמצאנו: <b><span id='katom'>הן שכבתי אמש את אבי,</span></b> הנה אזהרה לשוכב ולנשכב. <br>
<br>
<b>ויאמר רב חננאל ז'ל:</b> <br>
<blockquote>כי יש מי שיחדש בגופו כצורת בשר אשה וזה לא יתכן בתולדה. <br>
</blockquote><b>ויש אומרים:</b> <br>
<blockquote>אנדרוגינוס וכל הצער הזה בעבור היות <b>משכבי אשה</b> לשון רבים ודברי יחיד, שני משכבים.<br>
</blockquote><b>והנכון בעיני:</b> <br>
כי המצוה כפשוטה גם אנשי התושיה חייבו מיתה עליה והכתוב אחז דרך כבוד לאמר, כמו: <b><span id='pink'>לא תקרב </span></b>ואחר שהזכר נברא לעשות והנקבה להעשות הזהיר הכתוב שלא תהפוך דברי השם. <br>
ויש משכב להוציא הזרע, על כן מלת משכבי לשון רבים. ואין ראוי להאריך. <br>
<br>
והזכיר <b><span id='pink'>תועבה היא</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כי הוא דבר נתעב לנפש קדושה אפילו בתולדה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אל תטמאו
id: 0318
nru: כד
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 18
htm:
</b>דגשות הטי'ת להתבלע תי'ו התפעל ולא נו'ן בנין נפעל, והעד דגשות המ'ם כמשפט והנה הזכיר כל כלם שהם מטמאים הנפש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>משלח מפניכם -<br>
</span></b>טעמו מהארץ הטהורה מתים או מגורשים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושמרתם את חקתי
id: 0318
nru: כו
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 18
htm:
</b>אלה שאמרתי לכם, אלה תהיינה אסורות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת משפטי -<br>
</span></b>שתעשו המשפט שאצוה על העובר על אחת מהן. וטעם <b><span id='pink'>ולא תעשו מכל התועבות האלה.</span></b> <br>
שנית להכניס הגר, כי זאת המצוה היא שוה לאזרח ולגר בעבור שהוא דר בארץ ישראל ואם יש לך לב תוכל להבין, כי בימי יעקב שלקח שתי אחיות בחרן ואחריו עמרם שלקח דודתו במצרים, לא נטמאו בהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כאשר קאה
id: 0318
nru: כח
pch: אחרי מות
lvr: C0316
prk: 18
htm:
</b>פועל עבר מגזרת: <b><span id='katom'>שתו ושכרו וקיו</span></b> כי אותיות אהו'י מתחלפים ויש ארץ לשון זכר, <b><span id='katom'>נעתם ארץ</span></b> <b><span id='katom'>ולא נשא אותם הארץ</span></b> או חסר מלת <b>היא</b> כאילו הוא, כאשר היא קאה כמו <b><span id='katom'>באה עם הצאן</span></b>.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0319
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'> ראב'ע לפרשת קדושים <br>
</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע קדושים פרק יט<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואת שבתתי תשמרו
id: 0319
nru: ג
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 19
htm:
<span id='katom'>זכור את יום השבת. <br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>גם איש אמו ואביו תיראו</span></b> <br>
הוא דבור <b><span id='katom'>כבד את אביך ואת אמך.</span></b> <br>
<br>
גם <b><span id='pink'>לא תעמוד על דם רעך.</span></b> <br>
דבור <b><span id='katom'>לא תרצח.</span></b> <br>
<br>
ודבר <b><span id='pink'>השפחה הנחרפת.</span></b> <br>
אזהרת <b><span id='katom'>לא תנאף</span></b> עם שהיא חפשית. <br>
<br>
גם <b><span id='pink'>לא תגנובו ולא תכחשו ולא תשקרו ולא תעשוק את רעך</span></b> <br>
כנגד השלשה הנשארים.<br>
 <br>
וכבר אמרתי לך בפרשת ואלה המשפטים, שכל מצוה ומצוה עומדת בפני עצמה לכן יש כדמות סמך להדביק הפסוקים. והנה פרשת קדושים תחלתו <b><span id='pink'>איש אמו ואביו תיראו</span></b> והנה אמר: כי יאריכון ימי המכבד אם כן יקצרון ימי המקלה, על כן אמר: <b><span id='pink'>תיראו. <br>
</span></b>וטעם להזכיר האם קודם האב, כי הקטן איננו מכיר בתחילה כי אם אמו ואחר כן אביו ואחר כן שבת, כי מצוה על הקטן לשמור את השבת ואין ככה שאר המועדים, ואחר כן יכיר אלהיו ששבת ביום השביעי, ואחריו <b><span id='pink'>אל תפנו אל האלילים</span></b> ומורא האבות ידוע מהקבלה. <br>
<br>
ואמר: <b><span id='pink'>איש</span></b> פעם אחת דרך קצרה. <br>
ואמר: <b><span id='pink'>תיראו </span></b>לשון רבים, כי חייבים הרואים ללמדו ולהכריחו וכן בשמירת שבת.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אני ה' אלהיכם</span></b> <b><span id='pink'>- </span></b>שתעשו כמוני ששבתתי מכל מלאכה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אל תפנו
id: 0319
nru: ד
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 19
htm:
</b>אפילו בלב להסתכל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>האלילים -<br>
</span></b>הם הפסילים ונקראו כן, כי הם דבר שקר כמו רופאי אליל כלכם. <br>
<b>ויתכן</b> להיות מגזרת אל והטעם שאיננו יש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואלהי מסכה -<br>
</span></b>לקבל כח העליונים, כי אין צורך לאלוה אחר עמי, על כן כתוב: <b><span id='pink'>אני ה' אלהיכם</span></b> ובלשון רבים <b><span id='pink'>תפנו </span></b>גם <b><span id='pink'>תעשו,</span></b> כי הרואה ולא יגלה הדבר, הוא משתתף עמו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכי תזבחו זבח שלמים
id: 0319
nru: ה
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 19
htm:
</b>דבק עם הכתוב למעלה בעבור שלא יזבחו לשדים לא אלוה, כי אם לשם לבדו. <br>
וטעם לשון רבים <b><span id='pink'>תזבחו - </span></b>כי על הרוב דבר הכתוב שיתחברו אנשים על זבח אחד.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>לרצונכם</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> שיביאו הזבח ברצונם ולא בהכרח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואכליו
id: 0319
nru: ח
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 19
htm:
</b>כל אחד מאוכליו. <br>
וכן: <b><span id='katom'>וצדיקים ככפיר יבטח.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>כי את קדש ה' חלל -<br>
</span></b>אחר שהקריב האימורים לגבוה, הנה כל הבשר קדש. <br>
<br>
<b><span id='pink'>וחלל - </span></b>מגזרת חול שאין לו טעם כדמות חלל. ובפרשה הזאת באר עונש העון <b><span id='pink'>ונכרתה הנפש ההוא:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: תעולל
id: 0319
nru: י
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 19
htm:
</b>תכרית העוללות, הם הקטנים כמו עולל, גם יקראו יונקות וזאת המלה כמו <b><span id='katom'>ושרשך מארץ חיים</span></b>, שטעמו יכרית השרש. <br>
וכן: <b><span id='katom'>מסעף פארה</span></b>, יכרות הסעיף.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ופרט -<br>
</span></b>ידוע בדברי קבלה מגזרת <b><span id='katom'>הפורטים על פי הנבל.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>לעני -<br>
</span></b>ישראל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולגר -<br>
</span></b>הגר אתכם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא תעשו עול
id: 0319
nru: טו
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 19
htm:
</b>על הדיינים והעדים ידבר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>פני גדול -<br>
</span></b>בממון כברזילי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: רכיל
id: 0319
nru: טז
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 19
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>רכולתך. <br>
מכל אבקת רוכל</span></b>. <br>
והטעם: המלשין, כי הרוכל מעתיק, יקנה מזה וימכור לזה והרכיל יגלה לזה מה ששמע מזה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לא תעמד על דם רעך -<br>
</span></b>שלא יתחבר עם אנשי דמים וידוע, כי כמה נרצחו ונהרגו בעבור המלשינות, ודואג האדומי לעד.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אני ה'  -</span></b> <br>
רואה מה שאתה עושה בסתר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא תשנא את אחיך
id: 0319
nru: יז
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 19
htm:
</b>הפך <b><span id='pink'>ואהבת לרעך</span></b> והנה אלה המצות כולם נטועות בלב ובהישמרם ישבו בארץ, כי על שנאת חנם חרב בית שני.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הוכח תוכיח -<br>
</span></b>שמא תחשדהו בדבר ולא היה כן וזה טעם <b><span id='pink'>ולא תשא עליו חטא,</span></b> כי עונש יהיה לך בעבורו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא תקם ולא תטר
id: 0319
nru: יח
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 19
htm:
</b>מפורש בדברי חז'ל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואהבת לרעך -<br>
</span></b>על דעת רבים שהלמ'ד נוסף כלמ'ד <b><span id='katom'>לאבנר.</span></b> <br>
<b>ועל דעתי</b> שהוא כמשמעו, שיאהב הטוב לחברו כמו לנפשו.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אני ה'</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כי אני אלוה אחד בראתי אתכם. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והנפש אשר תפנה אל האבת
id: 0320
nru: ו
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 20
htm:
</b>טעמו כאשר אכרית הנותן מזרעו למולך בסתר או בגלוי, אם לא ימיתוהו עם הארץ, כן אכרית הזונה מאחרי לפנות אל האובות ומצאנו <b><span id='katom'>נפשים,</span></b> <b><span id='katom'>גם כל נפש ארבעה עשר</span></b> וכן: <b><span id='pink'>והכרתי אותו.<br>
<br>
[כ, ז]<br>
והתקדשתם כי אני ה' אלהיכם -<br>
</span></b>קדוש ונתתי לכם חקת לשמרם, כדי לקדשכם וכבר הזכיר זה הכתוב והטעם להכניס את הגרים התושבים עם ישראל שהם חייבים להיותם קדושים, בעבור שידורו בארץ קדושה. ו<br>
<br>
החל להזכיר עונש הכתובים בתחלת הפרשה מהאב, כאשר החל <b><span id='katom'>איש אמו ואביו תיראו.</span></b> <br>
וטעם להזכיר האב קודם האם, בעבור כבודו ואיננו כמו <b><span id='katom'>איש אמו ואביו תיראו,</span></b> כי לא יומת אם לא היה בר מצוה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר יקלל את אביו
id: 0320
nru: ט
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 20
htm:
</b>מושך עצמו ואחר עמו, וכן הוא ואשר יקלל את אמו. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אביו ואמו קלל</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
כאומר תועבה גדולה עשה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>דמיו בו -<br>
</span></b>כמו <b><span id='katom'>דמו בראשו</span></b> והנסקלים גם הנחנקים דמיהם בם. <br>
<b>וכלל אומר:</b> בכל המיתות כי צריכים אנחנו למסורת אבותינו, כי לא נוכל להוציאם להמיתם מהכתוב, גם כן לא נכתב בן כמה שנים יהיה בר מצוה. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואיש אשר יקח את אשה וגו' זמה הוא
id: 0320
nru: יד
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 20
htm:
</b>כטעם זנות במחשבה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואתהן -<br>
</span></b>זאת או זאת, אם היתה האם אשתו תשרף הבת וכן הפך הדבר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לרבעה
id: 0320
nru: טז
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 20
htm:
</b>שם הפעל ואם הוא בחיר'ק, כמו: <b><span id='katom'>בשברי לכם</span></b> כי משקלי שמות הפועלים הם משתנים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואיש אשר יקח את אחותו
id: 0320
nru: יז
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 20
htm:
</b>במקום שאינם יודעים בו ואחר כך נודע הדבר. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>וראה את ערותה</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
או ראה כמו: <b><span id='pink'>אביו ואמו קלל.</span></b> <br>
<br>
<b><span id='pink'>וראה -<br>
</span></b>כמו גלה. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>והיא תראה את ערותו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
שהסכימו שניהם על זה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>חסד הוא -<br>
</span></b>מגזרת: <b><span id='katom'>פן יחסדך שומע</span></b> וטעמו תוספת בזנות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ערות אחתו גלה -<br>
</span></b>באונס.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עונו ישא -<br>
</span></b>לבדו.<br>
וטעם להזכיר אלה הדברים באחות, בעבור שגדלו יחד והם נערים משחקים וכל עת יתייחד עמה ולא הזכיר הכתוב עונש בת הבן או בת הבת, כי סמך על תורה שבעל פה. <br>
<br>
<b>גם יתכן</b> שלא הזכירם בעבור חוסר תאות האב כי הוא בא בימים בזמן שתהיה לבנו בת בוגרת, ועל כן לא הזכיר הכתוב אם האב ואם האם, כי הן זקנות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: דוה
id: 0320
nru: יח
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 20
htm:
</b>היא חולה בעבור הדם. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>מקרה הערה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שעשה תועבה גדולה. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>והיא גלתה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
ברצונה, כי אם היא אנוסה לבדו יכרת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וערות אחות אמך
id: 0320
nru: יט
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 20
htm:
</b>טעמו כבר הזהרתי לא תגלה והנה המגלה את הערוה הערה שארו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עונם ישאו -<br>
</span></b>אם הדבר ברצונם לא הזכיר עונש אחות האב, גם לא הזכיר כלל עונש שתי אחיות, והמשכיל יבין גם דברי הקבלה אמת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: את דדתו
id: 0320
nru: כ
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 20
htm:
</b>היא אשת דודו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ערירים ימותו -<br>
</span>אמרו הצדוקים:</b> <br>
<blockquote>שהוא כמו ערומים ופירוש ימותו כמו יומתו. <br>
</blockquote>ולא אמרו אמת. <br>
<b>והנכון </b>שהוא כדברי המתרגם ארמית וכבר פירשתי כתבו את האיש הזה <b><span id='katom'>ערירי,</span></b> כי הוא כמו <b><span id='katom'>הולך ערירי.</span></b> <br>
<br>
ואמר על אשת אח <b><span id='pink'>נדה –</span></b> <br>
והטעם: ראוי שירחק ממנה. <br>
וכן אמרו: <b><span id='katom'>אחיכם שונאיכם מנדיכם</span></b> והנה אין בעריות זכר נדה, כי אם באשת אח והנדה אסורה, גם תבוא עת להיות מותרת. <br>
<b>גם כן יתכן</b> באשת האח כאשר אפרש בפרשת <b><span id='katom'>כי ישבו אחים יחדו</span></b>. <br>
ואשר אמרו כאשר היא אחות האב אסורה, כן אסור לאשה שתינשא לדודה, לא זה הדרך, כי העריות הזכרים הם המכריחים ואין מי יכריחם ואם בדרך שקול דעתם החסרה יראה לנו, למה לא נקבל עדות שתים נשים ואם על הערכים תהיינה ארבעת נשים, כמו שני עדים, על כן אנחנו צריכים לקבלה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושמרתם את כל חקתי
id: 0320
nru: כב
pch: קדושים
lvr: C0319
prk: 20
htm:
</b>שלא לעבור על אלה העריות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת כל משפטי -<br>
</span></b>משפטי העונש. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ולא תקיא הארץ -</span></b>  <br>
אפרש בפרשת וילך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0321
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'> ראב'ע לפרשת אמור<br>
</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע אמור פרק כא<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אמר אל הכהנים
id: 0321
nru: א
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
</b>אחר שהזהיר ישראל ובני אהרן בכללם להיותם קדושים, הזהיר בני אהרן שהם חייבים להישמר מדברים אחרים, בעבור שהם משרתי השם. <br>
<b>ויתכן</b> להיות פירוש <b><span id='pink'>אמור אל הכהנים</span></b>, כל הפרשה הנזכרת כי התורה בידם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואמרת אליהם -<br>
</span></b>טעמי המצות שהם חייבים לשמרם לבדם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לנפש -<br>
</span></b>הוא המת.<br>
<br>
מלת <b><span id='pink'>יטמא</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
מבנין התפעל ודגשות הטי'ת להתבלע התי'ו.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בעמיו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
בכל ישראל שהם עמיו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי אם לשארו הקרוב אליו
id: 0321
nru: ב
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
</b>היה נראה לנו כי פירושו כמו: <b><span id='katom'>איש איש אל כל שאר בשרו</span></b> שם כלל, ואחר כן פרט <b><span id='pink'>לאמו ולאביו.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>בעל בעמיו</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>שלא יטמא הבעל באשתו וכאשר ראינו שהעתיקו רבותינו כי יטמא לאשתו ושמו לשארו, כדרך אסמכתא כאשר פירשתי במלת <b><span id='katom'>לעם נכרי.</span></b> <br>
ואמרו: כי פירוש בעל גדול שהעם ברשותו, כמו: <b><span id='katom'>בעליו אין עמו</span></b> בטל הפירוש הראשון. <br>
<br>
וטעם להזכיר אמו קודם האב, כי הזכר חי יותר מהנקבה ברוב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא יקרחה קרחה בראשם
id: 0321
nru: ה
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
</b>על המת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ופאת זקנם -<br>
</span></b>על המת כמנהג מקומות בארץ כשדים והנה התברר פירוש <b><span id='katom'>את פאת זקנך.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>שרטת</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
אפילו אחת וכבר נזהרו ישראל על אלה. <br>
וטעם הזהירם כי ראש מוקרח וזקן מגולח ובשר שרוט, לא ישמש לפני השם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשה זונה
id: 0321
nru: ז
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
</b>לא מצאנו על דרך הפשט בכל המקרא זונה כי אם כמשמעה, גם כן <b><span id='katom'>ויתנו את הילד בזונה,</span></b> כאשר פירשתיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וחללה -<br>
</span></b>שאינה מפורסמת כזונה. <br>
ולפי הפשט היה נראה מדברי יחזקאל, כי אלמנות כהן מותרות לכהנים, לכן דברי הקבלה הוא הנכון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וקדשתו
id: 0321
nru: ח
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
</b>במחשבה ובדבור.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לחם אלהיך -<br>
</span></b>מאכל שהוא קרב לשם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אני ה' מקדשכם -<br>
</span></b>כלכם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי תחל
id: 0321
nru: ט
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
</b>לדעת רבים מגזרת תחלה. <br>
<b>ולפי דעתי:</b> מלשון חלול רק הוא מהבנין הכבד הנוסף, כמו: <b><span id='katom'>לא יחל דברו</span></b> ועל שני הפירושים המלה היא מפעלי הכפל, רק היא זרה. <br>
<b>ויתכן</b> שתהיה זרה החל גם תחל שלא יתערבו עם טעם תחלה בעבור היות התי'ו קמוץ בקמץ קטן וכן <b><span id='katom'>לבלתי הֵחֵל:<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ובת כהן -<br>
</span></b>אם חללה עצמה בזנות' בעבור שחללה כבוד אביה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>באש תשרף -<br>
</span></b>בעולה, או ארוסה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: את הבגדים
id: 0321
nru: י
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
</b>והם בגדי קדש.<br>
<b><span id='pink'><br>
את ראשו לא יפרע ובגדיו לא יפרם -<br>
</span></b>מזה הכתוב נלמוד מה שהעתיקו חז'ל במשפט האבלות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועל כל נפשות מת לא יבא
id: 0321
nru: יא
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
</b>גוף מת והגוף חסר כי מת שם התאר. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ועשיר יענה עזות.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>ומאכלו בריאה</span></b> תחסר שה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וטעם לא יבא -<br>
</span></b>באהל או בבית, ששם המת.<br>
<br>
וטעם<b><span id='pink'> לאביו ולאמו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שהיא מצוה עליו לכבדם בחייהם ובמותם ואף כי לאחיו ולבנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומן המקדש לא יצא
id: 0321
nru: יב
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
אמרו המעתיקים:</b> <br>
<blockquote>אחר המת והוא הנכון. <br>
</blockquote><b>ויש אומרים:</b> <br>
בשבעת ימי המלואים וזה לא יתכן, כי כבר באר <b><span id='pink'>ומלא את ידו</span></b>. <br>
<b>גם כן יתכן</b> שלא יצא מן המקדש, כי אם לדבר מצוה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בבתוליה
id: 0321
nru: יג
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
</b>יש שמות בלשון הקדש לא יפרדו לעולם, כמו: <b>נעורים וזקונים ועלומים ובתולים.</b> <br>
ויש שמות בלשון הקדש שלא יתחברו: <b>נטף ושכם וזהב וברזל.<br>
</b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אלמנה וגרושה
id: 0321
nru: יד
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
</b>כלל מכהן או מישראל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וחללה זנה -<br>
</span></b>חסר וי'ו הדבק כמו <b><span id='katom'>שמש ירח עמד זבולה.</span></b><br>
וטעם להוסיף <b><span id='pink'>כי אם בתולה –</span></b> <br>
להזכיר עמיו כי הבתולה השבויה והמתייהדת אסורה לו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולא יחלל זרעו
id: 0321
nru: טו
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
</b>פירוש אלמנה וגרושה בסתר, כי את כל אלה לא יקח בגלוי ואחר שהזכיר קדושת הכהנים, החל להזכיר המומין.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חרום
id: 0321
nru: יח
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
</b>הפך שרוע, והנה חרום מגזרת חרם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שרוע -<br>
</span></b>מגזרת: <b><span id='katom'>מהשתרע.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: או גבן
id: 0321
nru: כ
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
</b>קרוב מגזרת: <b><span id='katom'>הרים גבנונים,</span></b> והנו'ן שרש והוא שם התאר. <br>
<br>
וכן <b><span id='pink'>דק –</span></b> <br>
והוא כמשמעו להיות דק קצר קומה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>תבלול בעינו -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
מגזרת: <b><span id='katom'>תבל עשו -</span></b> השחתה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
מגזרת: <b><span id='katom'>בלולה בשמן -</span></b> והתי'ו על שני הפירושים. <br>
<br>
נוסף גם <b><span id='pink'>גרב –</span></b> <br>
בעין, על דעת רבים כן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ילפת -<br>
</span></b>כטעם דבק מגזרת: <b><span id='katom'>וילפת שמשון.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
עוות מגזרת: <b><span id='katom'>ויחרד האיש וילפת</span></b> והיו'ד נוסף כיו'ד יצהר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מרוח -<br>
</span></b>שם התאר מגזרת רוח.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אשך -<br>
</span></b>הביצה.<br>
 <br>
ואחר שפרט אמר כלל: <b><span id='pink'>כל איש אשר בו מום.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>מום בו –</span></b><br>
כמו: <b><span id='katom'>אביו ואמו קלל:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: לחם אלהיו
id: 0321
nru: כב
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 21
htm:
</b>לחם הפנים והאשם והחטאת שהם קדשי הקדשים, כנגד השלמים כי גם השלמים קדש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ומן הקדשים -<br>
</span></b>המעשר והבכור.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וינזרו
id: 0322
nru: ב
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 22
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>והזרתם </span></b>והוא מבנין נפעל והטעם ירחקו ויבדלו מגזרת נזיר.<br>
<b><span id='pink'><br>
ולא יחללו -<br>
</span></b>מושך עצמו ואחר עמו וכן הוא <b><span id='pink'>ולא יחללו את שם קדשי ולא יחללו אשר הם מקדישים לי.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>אני ה'</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
קדוש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר יטמא לו
id: 0322
nru: ה
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 22
htm:
</b>בשבילו, כמו: <b><span id='katom'>אמרי לי אחי הוא,</span></b> כל אלה הנזכרים יטמאו עד הערב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובא השמש וטהר
id: 0322
nru: ז
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 22
htm:
</b>ידוע כי וטהר שב אל הטמא, כמו: <b><span id='katom'>וכפר עליה הכהן וטהרה</span></b> כי אין בפסוק זכר יום, רק חז'ל העתיקו אפילו שיבא השמש לא יאכל עד סור האור ושמו זה הפסוק לאסמכתא, כאשר פירשתי בפסוק <b><span id='katom'>לעם נכרי</span></b> על כן אמרו: טהר יומא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי לחמו -<br>
</span></b>מאכלו וכבר פירשתיו. <br>
<br>
<b>וריקי מוח יפרשו הפסוק:</b> <br>
שהוא בספר יחזקאל והוא: <b><span id='katom'>כל נבלה וטרפה מן העוף ומן הבהמה לא יאכלו הכהנים</span></b> כל מה שנבלוהו וטרפוהו עופות או בהמות וזה הבל, כי הנה בתורה כתוב: <b><span id='pink'>כל נבלה וטרפה לא יאכל</span></b>, והטעם שאם יאכל לא ישמש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מלחם אביה תאכל
id: 0322
nru: יג
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 22
htm:
</b>כמו בראשונה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וכל זר לא יאכל בו -<br>
</span></b>על בן אם יש לה ובעבורו לא תאכל היא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונתן לכהן את הקדש
id: 0322
nru: יד
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 22
htm:
</b>טעמו עם הקדש, או תהיה מלת <b><span id='pink'>ונתן לכהן</span></b> מושכת עצמה ואחרת עמה, וכן פירושו: <b><span id='pink'>ויסף חמשיתו עליו ונתן לכהן ונתן את הקדש. <br>
</span>ולפי דעתי:</b> שאין צורך בעבור מלת <b><span id='pink'>עליו.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והשיאו אותם
id: 0322
nru: טז
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 22
htm:
</b>פעל יוצא לשנים פעולים והטעם שיזהירום ויורום עד שלא ישגו, ואחרי שהזכיר קדשי בני ישראל, הזהיר שלא יביאו הקדשים מבעלי המומין.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עורת
id: 0322
nru: כב
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 22
htm:
</b>שם התאר לעין. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי שבור ביד וחרוץ ברגל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וחרוץ -<br>
</span></b>מגזרת: <b><span id='katom'>כן משפטך אתה חרצת,</span></b> כמו גזור.<br>
<br>
<b><span id='pink'>יבלת -<br>
</span></b>כמו <b><span id='katom'>תבלול</span></b>. <br>
<b>וכללו של דבר:</b> אנחנו נסמוך על הקבלה ולא נשען על דעתנו החסרה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לא תקריבו אלה לה' -<br>
</span></b>לפלא נדר ולא יקח מאלה האמורים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שרוע
id: 0322
nru: כג
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 22
htm:
</b>כראשון.<br>
 <br>
<b><span id='pink'>וקלוט -<br>
</span></b>הפכו והוא מגזרת <b><span id='katom'>עיר מקלט.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומעוך
id: 0322
nru: כד
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 22
htm:
</b>מגזרת: <b><span id='katom'>מעכו שדיהן.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>וכתות -<br>
</span></b>מגזרת <b><span id='katom'>ואכות אותו טחון</span></b> ושניהם בביצים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונתוק -<br>
</span></b>מגזרת: <b><span id='katom'>כאשר ינתק פתיל הנעורת.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ובארצכם לא תעשו -<br>
</span></b>לשנות מעשה השם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומיד בן נכר
id: 0322
nru: כה
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 22
htm:
</b>שלא יחשוב בלבו הואיל והוא קרבן בן נכר, לא אחוש להקריבו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>משחתם -<br>
</span></b>המ'ם נוסף והתי'ו שרש מגזרת השחתה ומ'ם <b><span id='katom'>להיות להם משחתם</span></b> שרש והתי'ו נוסף.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ירצו -<br>
</span></b>מבנין נפעל ואחר שהזכיר לא ירצו הזכיר כי כל קרבן שיקרב קודם יום השמיני גם הוא לא ירצה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שור או כשב או עז
id: 0322
nru: כז
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 22
htm:
</b>נקראים על שם סופם כמו: <b><span id='katom'>ובגדי ערומים תפשיט.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>יומת המת. <br>
כי יפול הנופל</span></b>. <br>
או הטעם זכר המין. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ומיום השמיני</span></b> <span id='pink'>–</span> <br>
כמו הנמול עד המרובע.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והלאה -<br>
</span></b>אחריו והעד חץ יהונתן:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושמרתם מצותי
id: 0322
nru: לא
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 22
htm:
</b>בלב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועשיתם אתם אני ה' -<br>
</span></b>שאחקור מה שיש בלב ואראה כל העשוי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בכל מושבותיכם
id: 0323
nru: ג
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 23
htm:
</b>בארצכם וחוץ מארצכם בבית ובדרך.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>שבת הוא לה' –</span></b> <br>
פירשתיו. <br>
ואחר כן הזכיר המועדים ואמר בשבת: <b><span id='pink'>אלה הם מועדי</span></b> ובמועדים אמר: <b><span id='pink'>במועדם </span></b>והטעם באיזה יום שיהיה מהשבוע והנה אני נותן לך כלל בדברי המועדים: <br>
כי בזמן שבית המקדש קיים היו המועדים נמסרים לבית דין, הלא תראה כי אמר על פסח חזקיהו <b><span id='katom'>ויועץ המלך</span></b> ואחר שקבע ראש חודש ניסן עבר השנה, ובזה תפשוהו חכמינו ז'ל כי היה ראוי שלא יעבר ניסן בניסן. <br>
<br>
<b>והמעתיקים אמרו:</b> <br>
<blockquote>כי בית דין היה מסתכל בדברים רבים בקביעות השנה ואמרו על רבי עקיבא שקבע שתי שנים מעוברות שנה אחר שנה לפי צורך השעה. <br>
</blockquote>ואין בכל המקרא ראיה, איך היו ישראל קובעים החדשים והמועדים. <br>
<br>
<b>ומה שאמר הגאון:</b><br>
<blockquote> כי על חשבון העיבור היו נסמכים. <br>
</blockquote>איננו אמת, כי במשנה גם בתלמוד ראיות שהיה פסח בבד'ו, גם שני מעשיות שם ועבור השנים קרוב מתוספת שנת החמה על הלבנה ואיננו על דרך הקדמונים ותחלת החשבון, וי'ד פירש שים עם לבהר'ד ד'ח תתע'ו יבא המולד וי'ד, כי שנה נוספה להחל מחשבון בהר'ד בעבור חמשה הימים שהיו קודם בריאת האדם ויום בשנה חשוב שנה וזה לא יזיק, על כן לא תוכל לקחת תוספת שנה נוספה כי לא היתה והנה העבור אחר שנה וחצי שנה והעבור בנוי על המהלך התיכון, על כן אמרו פעמים שבא בארוכה ובקצרה ואין הקביעות רודף אחר ראית הלבנה בירושלים או בקצה מזרח או במערב כלל, והעד מקום המחברת התיכונה כי הנה היא על ירושלים. <br>
<b>ועוד</b> שראינו פעמים רבות הלבנה בחדש ניסן בליל שני וכן היתה נראית בכל העולם וקביעות החדש היה ליל שלישי וכן אירע לשלשה חדשים קודם ניסן וזה נתקן בשנת גטר'ד בעבור הדחיה, גם פעמים היה הקביעות בתשרי יום חמישי ולא נראית הלבנה בליל שבת והיה האויר זך וזה יקרה בכל שנה שהמולד קרוב מחצי היום והיתה הלבנה בחצי גלגל הגבוה, גם אין הקביעות בנוי על עת התחברות המאורות אפילו במהלך האמצעי, כי הנה בטור'ד גם גטר'ד יוכיחו ולולי שלא אאריך הייתי מפרש סוד העיבור וסוד ההלכה החמורה שהוא נולד קודם חצות. <br>
<b>והכלל שחז'ל העתיקו לנו</b> שנסמוך על העיבור בגלות וכן קבלנו מפי נביאים ולא נוכל לעשות דבר אחר טוב ממנו וזה ששמו ב' ימים בגלות והוא על דבר ספק והמתענים יום הכפורים שני ימים, מה יועילם בעבור הדחיות כי בשנת גטר'ד אם על המולד היה ראוי שיתענה בשמונה לקביעתנו, וכי למה נעוות אנחנו חשבון שנתנו בעבור שנה אחרת וכן יקרה להם עם הראיה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וטעם להזכיר כי תבאו אל הארץ
id: 0323
nru: י
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 23
htm:
</b>בעבור שישמרו כל השבתות במדבר ופסח בהר סיני, כי זו הפרשה סמוכה להקמת המשכן.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>דבר אל בני ישראל</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שיתחברו ואחר כן <b><span id='pink'>ואמרת אליהם:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ממחרת השבת
id: 0323
nru: יא
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 23
htm:
אמרו חז'ל:</b> <br>
<blockquote>ממחרת יום טוב. <br>
</blockquote><b>והמכחישים אמרו:</b> <br>
<blockquote>שהוא כמשמעו. <br>
</blockquote>והמאמינים הביאו ראיות משנת השמטה והיובל והצום הגדול ויום תרועה, שכתוב בו: <b><span id='pink'>שבתון </span></b>וכן: <b><span id='pink'>שבתון </span></b>נאמר בא' של סוכות ובשמיני. <br>
ואמרו: כי שבע שבתות שבועות וכמוהו באי השבת עם יוצאי השבת והם שנים פירושים <br>
בפסוק אחד. והנה <b><span id='katom'>שלשים עיירים</span></b> וראייתם תמימות וחכם ברומי הביא ראיה ממחרת הפסח מצות וקלוי ולא ידע כי בנפשו הוא, כי הפסח ביום ארבעה עשר וממחרתו יום חמשה עשר וכן כתוב: <b><span id='katom'>ויסעו מרעמסס בחדש הראשון</span></b> ולאכול קלי אסור עד עבור תנופת העומר. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>ששני פסחים הם: פסח ה' ופסח ישראל ופסח ה' בליל חמשה עשר. <br>
</blockquote>והנה ממחרת הפסח ביהושע יום ט'ז, ויהיה פירוש ממחרת הפסח הכתוב בתורה ממחרת זבח הפסח ולא אמר כלום, כי לא נקרא החג פסח רק בעבור שפסח השם על הבתים וממחרתו הוא לבקר יום ט'ו. וכן כתוב: <b><span id='katom'>כל היום ההוא וכל הלילה וכל יום המחרת.</span></b> <br>
<br>
<b>ועוד אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>שמצות וקלוי היה מהישן. <br>
</blockquote>וזה איננו רחוק, כי הכתוב אמר על תנופת העומר שתהיה <b><span id='katom'>מהחל חרמש בקמה</span></b> ואם תנופת העומר היתה יום חמשה עשר מתי קצרו ועשו מצות?! <br>
<b>ועוד:</b> כי אין קציר כי הוא ראשית קציר שעורים, גם יש כדמות ראיה על פירושו שאמר: <b><span id='katom'>מעבור הארץ</span></b> <b>ויתכן</b> שזה השם נקרא על התבואה שיש להשנה שעברה. <br>
וטעם <b><span id='katom'>מעבור הארץ</span></b>, ארץ סיחון ועוג והעד שאמר אחר כן: <b><span id='katom'>מתבואת ארץ כנען.</span></b> <br>
<b><br>
ועוד:</b> כי קלוי איננו כמו קלי והכתוב אמר: <b><span id='katom'>ולחם וקלי וכרמל לא תאכלו</span></b> ואין פסוק קלוי באש טענה, כי הוא תאר המעשה, כי אביב קלוי באש יקרא קלוי. <br>
<b><br>
ועוד יש להשיב:</b> <span id='red'>מאין נדע כי הניף הכהן בעבר הירדן תנופת העומר?</span> <br>
כי הכתוב אמר: <b><span id='katom'>אשר אני נותן לכם</span></b> ועוד לא נתנה להם ולא בא הכתוב להזכיר מצות וקלוי רק בעבור ששבת המן, וכן טעם כל הפסוק. <br>
<br>
<b>ועוד אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>אם השבת כמשמעו מאיזה שבת נחל לספור?! <br>
</blockquote><b><br>
וישועה השיב:</b> <br>
כי שמנה עשר ימים הם שיש בהם קרבן ונקראו מועדים, מלבד השבתות ואחר שיש קרבן ביום תנופת העומר לאות ולעד, כי התנופה באחד מימות מועד האביב והנה שכח קרבנות ראשי חדשים שלא נזכרו. <br>
<br>
<b>ועוד:</b> כי הכתוב אמר: <b><span id='katom'>כאלה תעשו ליום שבעת ימים</span></b> והיה ראוי שיאמר מלבד תנופת העומר, גם זאת איננה טענה עלינו, כי אנחנו נסמוך במצות על הקבלה. <br>
והנה ביום שבועות לא הזכיר בפרשת פנחס מלבד כבשי השלמים ולמעלה פר בן בקר אחד ואילים שנים, ובפנחס פרים שנים ואיל אחד. <br>
גם יוכל המאמין להשיב: כי בדרך נבואה ידע היום שיהיה בו תנופת העומר, שיום השבת יהיה הקביעות והעד מערך הלחם שהיה בשבת והזכיר הכתוב איך יחשבו בשנה הראשונה ואז הקריבו שלמים והעולה הנזכרת ואחר כן הנזכרת בפנחס ואחר כך אמר: <b><span id='katom'>בשבועותיכם שבעה שבועות</span></b> ולא אמר שבתות, ואין ראיה כי תחלת השבוע יום ראשון וטמאה שבועים יוכיח. <br>
<br>
<b>והנה ארמוז לך סוד</b> <b>אחד,</b> שכל המועדים תלוים ביום ידוע מהחדש ולא נאמר בחג השבועות (מספר) (ס'א יום מועד), בעבור הספירה שהיא מצוה וחז'ל העתיקו, כי בחג שבועות היה מתן תורה ועליו נאמר: <b><span id='katom'>כי חג ה' לנו.</span></b> <br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
כי כל <b><span id='pink'>לרצונכם </span></b>פירושו: להיות לכם לרצון בעבור <b><span id='pink'>והניף את העומר לפני ה' לרצונכם</span></b> וטעמו שתניפו ברצונכם והטעם שתתנו כבש בן שנתו, כדי שתהיו נרצים. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מלת תביאו
id: 0323
nru: יז
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 23
htm:
</b>זרה בעבור דגשות האל'ף, כי לא נדע לו טעם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ממושבתיכם -<br>
</span></b>צריכים אנו לקבלה מאיזה מקום יוקח ומתי יבוקש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לחם תנופה -<br>
</span></b>לכהן עם כבשי הלשמים. <br>
<b>ויתכן</b> ששנה הכתוב בשנה הראשונה, בעבור שהיא תחלת ההתחלה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי יקרב פר ואילים שנים, או שני פרים ואיל אחד כרצון הכהן. <br>
ועוד לא ראינו מצוה כזאת ובפנחס אפרש האמת ואחר ששחיטת השלמים ביום חג שבועות והוא יום מקרא קדש, הנה מותר לשחוט בכל המועדים הפך דברי הצדוקים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי כל הנפש אשר לא תעונה
id: 0323
nru: כט
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 23
htm:
</b>זה מהבנין שלא נקרא שם פועלו וזה אות, כי מי שנדע שאינו שומר זו המצוה כאשר נשמרנו, נכריחנו להתענות. <br>
וטעם שלא יעשו מלאכה, שלא תהיינה הנפשות מתעסקות חוץ מבקשת כפור העונות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שבעת ימים תקריבו אשה
id: 0323
nru: לו
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 23
htm:
</b>ואם איננו שוה כאשה חג הפסח.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עצרת הוא -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
שטעמו קהילה, כטעם <b><span id='katom'>עצרת בוגדים</span></b> והטעם: התחברות כל ישראל לשלש רגלים ולא דברו נכונה, כי הנה כתוב בפסח <b><span id='katom'>וביום השביעי עצרת</span></b> וכתיב: <b><span id='katom'>ופנית בבקר והלכת לאהליך.</span></b> <br>
והקרוב שהוא כמו <b><span id='katom'>נעצר לפני ה',</span></b> שיהיה בטל מכל עסקי העולם. <br>
ופירוש: <b><span id='pink'>עצרת הוא כל מלאכת עבודה לא תעשו,</span></b> וכן כתוב בעצרת מועד הפסח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אלה מועדי ה'
id: 0323
nru: לז
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 23
htm:
</b>שאתם חייבים להקריב בהם אשה ופירוש: כי בכולם יש בהם עולה ומנחה זבח ונסכים, כי עד עתה לא הזכיר רק אשה לבדו. <br>
<b>ויתכן</b> להיותו עולה לבדה, או מנחה לבדה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולקחתם לכם
id: 0323
nru: מ
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 23
htm:
</b>אנחנו נאמין בדברי המעתיקים כי לא יכחישו הכתוב אף על פי שמצאנו <b><span id='katom'>ויקחו להם איש שה לבית אבות</span></b>. גם הם העתיקו כי <b><span id='pink'>פרי עץ הדר</span></b> הוא אתרוג, ובאמת כי אין פרי עץ יותר הדר ממנו. ודרשו בו הדר באילנו בדרך אסמכתא כאשר פירשתי בפסוק <b><span id='katom'>לעם נכרי.</span></b> <br>
<br>
<b>והצדוקים אמרו:</b> <br>
<blockquote>כי מאלה תעשו סוכות והביאו ראיה מספר עזרא <br>
</blockquote>ואלה עיוורי לב הלא יראו כי אין בספר עזרא ערבי נחל ולא פרי עץ כלל רק עלי חמשה מינים ואין זכר לעלי הדס ועלי עץ עבות, טענה על קדמונינו וכן מין הדס אין אילנו גבוה והנה הם שני מינים גבוה ונמוך והגולה מארץ קדר לארץ אדום, אם יש לו עיניים ידע סוד המצוה זאת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי בסכות
id: 0323
nru: מג
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 23
htm:
</b>היו עושים אחר שעברו ים סוף סוכות ואף כי במדבר סיני שעמדו שם קרוב משנה, וכן מנהג כל המחנות והנה גם זה המועד זכר ליציאת מצרים. <br>
ואם ישאל שואל: <span id='red'>למה בתשרי זאת המצוה?</span> <br>
<b>יש להשיב:</b> <br>
כי ענן ה' היה על המחנה יומם והשמש לא יכם ומימות תשרי החלו לעשות סוכות בעבור הקור.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שתים מערכות
id: 0324
nru: ו
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 24
htm:
</b>במספר השבטים כסוד האפוד והחשן, או שני עשרונים כמספר המערכות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>על השלחן הטהור -<br>
</span></b>כנגד שלחנות אחרים שיש שם והוא לבדו מצופה זהב וזרו זהב. והלבונה שהיתה עם הלחם, הוא אשה לה' והלחם לכהן. <br>
<b>ויתכן</b> שהזכיר זאת הפרשה, בעבור שיש חיוב על ישראל לתת עולות המועד ושמן ולחם תמיד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויצא בן אשה ישראלית
id: 0324
nru: י
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 24
htm:
</b>מאהלו, כמו: <b><span id='katom'>יצאו נצבים פתח אהליהם.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>בן איש מצרי -<br>
</span></b>מתיהד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואיש הישראלי -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>לאיש העשיר</span></b>, <br>
<b><span id='katom'>את יום השביעי.</span></b> <br>
ולא נדע למה נסמכה זאת הפרשה, אולי דבר המקלל דברים אשר לא כן, בעבור הלחם והשמן והקרבנות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקב
id: 0324
nru: יא
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 24
htm:
יש אומרים:</b> <br>
שפירושו ויפרש, כמו: <b><span id='katom'>אשר פי ה' יקבנו, <br>
אשר נקבו בשמות.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא כמו: <b><span id='katom'>מה אקוב</span></b> והראשון קרוב לפי דעתי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כל העדה
id: 0324
nru: טז
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 24
htm:
</b>הם גדולי הארץ, שהם גדולי ישראל. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי יקלל אלהיו בסתר. <br>
<br>
<b>והנכון</b> שמלת אלהים שם התאר, והמלאכים יקראו אלהים וכן הדיינים. ומי יוכל לדעת מה יש בלב המקלל, אך אם יפרש השם הנכבד שאינו שם התאר ולא יתערב עם שם, כי הוא לבדו והנה הטעם בעת שיקלל אם יפרש השם יומת בנקבו שם, כאשר עשה בן המצרי ולמען כבוד השם לא נזכר. <br>
<br>
ואמר <b><span id='pink'>כגר כאזרח יומת</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
<b>ויתכן</b> שהכו אלה הנצים זה את זה, על כן נכתבה זאת הפרשה וכבר הזכירה, רק הוסיף <b><span id='pink'>כגר כאזרח </span></b>יהיה והחל <b><span id='pink'>כי יכה כל נפש אדם</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> בזדון ולא במלחמה מגר או אזרח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כן יעשה לו
id: 0324
nru: יט
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 24
htm:
</b>ואמר שמשון: <b><span id='katom'>כן עשיתי להם.</span></b> <br>
<br>
<b>והגאון הביא ראיות</b> <b>משקול הדעת:</b> <br>
<blockquote>כי לא יתכן להיות שבר תחת שבר כמשמעו, כי הראשון בא בלא כוונה ואיך יתכן לעשות שבר כמוהו, ואם הוא במקום מסוכן הנה ימות וכן בעין ומי שסר שלישית אור עינו איך יוכל לעשות כן בעין החובל?! <br>
על כן דברי הקבלה אמת כי פירוש כל אלה שיש עליו כופר וראוי להוציא עינו אם לא יפדנו. <br>
</blockquote>ואם טענו עלינו: <span id='red'>אם היה החובל עני?</span> <br>
<b><br>
ותשובתינו:</b> <br>
כי על הרוב דבר הכתוב ושמא יעשיר העני, גם זאת התשובה על הטוענים אם היה חובל העין עור.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כן ינתן בו
id: 0324
nru: כ
pch: אמור
lvr: C0321
prk: 24
htm:
</b>יש בי'ת תחת על כמו: <b><span id='katom'>אשר אני רוכב בה</span></b> ורבים כן. <br>
או פירושו <b><span id='pink'>כן ינתן בו</span></b>, אם לא יפדה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0325
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'> ראב'ע לפרשת בהר<br>
</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע בהר פרק כה<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: בהר סיני
id: 0325
nru: א
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>אין מוקדם ומאוחר בתורה וזו הפרשה קודם ויקרא וכל הפרשיות שהם אחריו, כי הדבור בהר סיני ועתה כרת הברית הכתובה בפרשת ואלה המשפטים והזכירה במקום הזה, לחבר תנאי הארץ וכאשר אמר על העריות כי בעבורם תקיא הארץ אותם, כן אמר בפרשת אם בחקתי על שבתות הארץ והזכיר בתחלה פירוש השבתות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושבתה הארץ שבת לה'
id: 0325
nru: ב
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>מצוה על ישראלי שלא יעזוב גר לזרוע שנת השבת כאשר לא נעזבנו לעשות מלאכה בשבת, כי הוא ברשותנו.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>שבת לה' - </span></b>כיום השבת, <b>וסוד ימי עולם רמוז</b> במקום הזה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ספיח
id: 0325
nru: ה
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>ידוע שהוא מגזרת <b><span id='katom'>ספחני נא.</span></b> <br>
<br>
גם <b><span id='pink'>נזירך -<br>
</span></b>ידוע שהוא מגזרת נזיר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שנת שבתון -<br>
</span></b>הטעם כי שנת שבתון היא לארץ, והטעם: שהארץ אינה ברשותך בשנה הזאת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיתה שבת הארץ
id: 0325
nru: ו
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>הטעם כל מה שהוציאה מעצמה.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>לכם</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
לכל העולם.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>לך</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
שיש רשות לבעל האדמה לאכול הספיחים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והעברת שופר תרועה
id: 0325
nru: ט
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>יש מחלוקת אם נברא העולם בניסן או בתשרי ואין צורך להאריך, כי מעתיקי הדת תקנו לנו בתפלות ראש השנה: <b>זה היום תחלת מעשיך זכרון ליום ראשון, </b>והנה ראינו תקיעת שופר בשנת היובל בתשרי בתחלת השנה. <br>
<br>
<b>ועוד:</b> בפרשת הקהל את העם לקרוא בתורה בחג הסוכות וכתוב: <b><span id='katom'>למען ישמעו ולמען ילמדו</span></b> ולא יתכן להיות אחר חצי השנה (ועוד <b><span id='katom'>וחג האסיף בצאת השנה</span></b> וכן <b><span id='katom'>תקופת השנה.</span></b> <br>
והעד הנאמן שנת השבת, שכתוב: <b><span id='pink'>לא תזרעו</span></b> ובמרחשון יחלו בארץ ישראל לזרוע ואם היתה תחלת השנה מניסן, הנה לא יקצרו אשר זרעו בשנה הששית ולא יזרעו, כי הנה שנת השמטה היא ואחר שלא יקצרו זרע שנה ששית, לא יזרעו פעמים והכתוב אמר: לא תזרעו בשנה השביעית לבדה. <br>
<br>
<b>ויהודה הפרסי אמר:</b> (מראשוני הקראים)<br>
<blockquote>כי ישראל היו מונים בחשבון השמש ואילו היה זה נכון, הנה לא פירש משה מהלך שנה תמימה כי חכמי המזלות לא יכלו עד הנה להוציאה לאור, כי חכמי הודו מוסיפים על רביע היום חומש שעה. <br>
</blockquote><b>ותלמי וחבריו אומרים:</b> <br>
<blockquote>כי יחסר חלק משלש מאות ביום והוא קרוב ממהלך העיבור. <br>
</blockquote><b>והבאים אחריו אמרו:</b> <br>
<blockquote>חלק ממאה ושש. <br>
</blockquote><b>ואחרים:</b> <br>
<blockquote>מאה ועשר. <br>
</blockquote><b>ואחרים:</b> <br>
<blockquote>מאה ושלשים, גם מאה ושמונים, <br>
</blockquote>כי יש מי שהיא שנתו להשלמת המזלות מנקודה נראית ויש מנקודת הגלגל הנטוי לימין ולשמאל, ואנחנו צריכים לקבלה! <br>
<br>
<b>ועוד:</b> <br>
כי פירוש חדש יכחיש הפרסי. <br>
<br>
<b>והצדוקים אומרים:</b> <br>
<blockquote>שהדת על שנת הלבנה. <br>
</blockquote>דע כי אין ללבנה שנה כלל, רק בקשו המחשבים מספר חדשים קרובים לשנת החמה ומצאום י'ב, כאשר אין לחמה חדש והמחשבים בקשו מספר לחדש, שיהיה נחלק קרוב לחדש מימות חדשי הלבנה, על כי חדשינו הם ללבנה ושנותינו ישובו בסוף לשנות החמה, על כן העתיקו חז'ל כי לעולם היה בית דין עושה שבעה עיבורים בכל מחזור הלכה למשה מסיני, אף על פי שהיו קובעים בכל חדש על פי ראיית הלבנה. <br>
<b>וסוד המחזור ידוע</b> מחכמת המזלות. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>תעבירו</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>שיתקעו שופר בכל המזלות:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וקדשתם את שנת החמשים
id: 0325
nru: י
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>בעבודת הארץ וכל יושביה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>דרור -<br>
</span></b>ידועה שהוא כמו: חפשי <b><span id='katom'>וכדרור לעוף,</span></b> עוף קטן מנגן כשהוא ברשותו ואם הוא ברשות אדם לא יאכל עד שימות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>יובל -<br>
</span></b>כמו שלוח. <br>
<br>
<b>וחז'ל אמרו:</b> <br>
<blockquote>שפירוש יובל כבש, והראיה: <b>שופרות היובלים,</b> ונקראה השנה בשם השופר. <br>
</blockquote>וטעם <b><span id='pink'>תהיה לכם</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
לישראל לבדם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ושבתם איש אל אחזתו -<br>
</span></b>כאשר יפרש כי בשנת היובל תשוב הארץ הנמכרת לבעליה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואיש אל משפחתו -<br>
</span></b>העבד הנמכר לישראל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: קדש תהיה לכם
id: 0325
nru: יב
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>כי היא מפורשת בינות השנים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מן השדה תאכלו -<br>
</span></b>מה שיוציא השדה מעצמו תאכלו כלכם, ככתוב בשנת השמטה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: או קנה
id: 0325
nru: יד
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>שם הפעל ויחסר מקום קניתם קנה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>זכור את יום השבת</span></b> ורבים כמוהם.<br>
<br>
וטעם<b><span id='pink'> תמכרו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
לשון רבים, על פי עדים. <br>
<br>
וכן טעם <b><span id='pink'>אל תונו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
רק כמספר שנים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ישן
id: 0325
nru: כב
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>שב על מן וטעמו כעצם. <br>
וכן: <b><span id='katom'>מן הכפרת תעשו את הכרובים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: לצמיתות
id: 0325
nru: כג
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>כמו <b><span id='katom'>כריתות</span></b> והתי'ו שרש מגזרת: <b><span id='katom'>יצמיתם ה' אלהינו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>כי לי הארץ -<br>
</span></b>זה טעם נכבד וכן אמר משה בתפלתו: <b><span id='katom'>ה' מעון אתה היית לנו</span></b> - אתה כמו מעון עומד ודור הולך ודור בא:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ימוך
id: 0325
nru: כה
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>מהפעלים השניים הנראים ונח נעלם ביניהם וטעמו כמו: <b><span id='katom'>דל ואביון.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>הקרוב אליו -<br>
</span></b>ממשפחתו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויצא. הממכר
id: 0325
nru: כח
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>והנה שם תחת תאר השם ורבים כמוהו, ואחר שהזכיר בית מושב ידענו כי <b><span id='pink'>ומכר מאחזתו</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> שדה או כרם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עיר חומה
id: 0325
nru: כט
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>עיר מוקפת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ימים -<br>
</span></b>שנה עד שוב הימים מקור וחום וקיץ וחורף כאשר היו, כי סבתם שוב השמש למקומה והנה אנחנו צריכים לקבלה על שנה תמימה, אם לחמה אם ללבנה ואם מעוברת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: על שדה הארץ יחשב
id: 0325
nru: לא
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>ויבואו האנשים על הנשים</span></b> - ופירושו: עם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>גאולה תהיה לו -<br>
</span></b>לכל בית ובית, כמו: <b><span id='katom'>בנות צעדה עלי שור.</span></b> <br>
וכמו: <b><span id='katom'>על בניה כי איננו:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: גאלת עולם
id: 0325
nru: לב-לג
htm:
</b>נצחי ובעבור שאמר גאלת עולם אמר <b><span id='pink'>ואשר יגאל</span></b> <br>
והטעם: כמו יקנה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
אפילו אם היה הגואל לוי.<br>
וי'ו <b><span id='pink'>ויצא</span></b> - כפ'א רפה בלשון ישמעאל.<br>
<br>
<b><span id='pink'> בית או עיר -<br>
</span></b>המשפט אחד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומטה ידו
id: 0325
nru: לה
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>מגזרת: <b><span id='katom'>לא ימוט </span></b>והמ'ם שרש וכמוהו: <b><span id='katom'>אם אמרתי מטה רגלי.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>אחיך -<br>
</span></b>ישראל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עמך -<br>
</span></b>שאתה חייב לנמצא עמך שאתה רואה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>גר ותושב -<br>
</span></b>ואם הוא מארצך, או גר ותושב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וחי -<br>
</span></b>כמו יחיה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והחזקת בו -<br>
</span></b>הפך <b><span id='pink'>ומטה ידו</span></b>, שלא יפול.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נשך ותרבית
id: 0325
nru: לו
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>מפורש בדברי הקבלה. <br>
תי'ו <b><span id='pink'>תרבית</span></b> נוסף, כמו תרמית והוא מגזרת רב רק הוא מהפעלים שהלמ'ד שלהם נח נעלם כמו: <b><span id='katom'>תכלית שנאה</span></b> ואחר כן פירש הנשך והתרבית גם מ'ם מרבית נוסף כמו מ'ם <b><span id='katom'>ואבן משכית:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וטעם אני ה' אלהיכם אשר הוצאתי אתכם מארץ מצרים
id: 0325
nru: לח
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>שהייתם גרים והנה נתתי לכם אחוזה והטעם דבק עם <b><span id='pink'>גר ותושב וחי עמך</span></b> גם עם כל הפרשה הנזכרת בעבור גאלת הארץ. <br>
והזכיר פרשת <b><span id='katom'>ומטה ידו עמך</span></b>, בעבור שיזכיר הישראלי שיהיה לו צורך רב עד שימכור עצמו, שיצא ביובל והנה כל פרשת הסדר דבקה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וגם מבני התושבים
id: 0325
nru: מה
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>הדרים בארץ כנען שהיא ארצכם והם מהגוים הנזכרים, או מצרים וכל עם חוץ משבעת הגוים כי הכתוב הזהיר עליהם <b><span id='katom'>לא תחיה כל נשמה</span></b> והנה אסור אפילו להאכילם. <br>
<b>ויתכן </b>שחז'ל אמרו: עבד כנעני על הגר הגר בארץ כנען, ואיננו כנעני בייחוסו, או הם ידעו להוציא זה הדבר לאמתו, כי דעתינו נקלה כנגד דעתם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והתנחלתם
id: 0325
nru: מו
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>מבנין התפעל וכמוהו <b><span id='katom'>והתאויתם לכם.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>לעולם בהם תעבודו -<br>
</span></b>מותרים רק כאשר מצאנו חז'ל שאמרו כי היא מצוה קבלנוה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וטעם ובאחיכם בני ישראל -<br>
</span></b>שתעשה הפרש בין אחיך ובין הנכרי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: או לעקר
id: 0325
nru: מז
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>כמו שרש והטעם ששב לדת ישראל והוא ממשפחת גר ואין ריע לו, רק הוא כמו מלת <b><span id='katom'>ושרשך</span></b> הפך. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ואת סוסיהם תעקר.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: או השיגה ידו
id: 0325
nru: מט
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>שמצא אבדה או ירש ממון מת ממשפחתו. והזכיר בתחלה האח והמשפחה, כי הוא הדבר הנמצא ברוב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: קנהו
id: 0325
nru: נ
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 25
htm:
</b>בה'א ובלא ה'א שוה.<br>
<b><span id='pink'>המכרו -<br>
</span></b>שם הפעל מבנין נפעל והשנים שיעמוד עמו כימי שכיר יהיה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא תעשו לכם אלילם
id: 0326
nru: א
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 26
htm:
</b>בעבור שנמכר לגוי הזהיר על עבודת כוכבים, שלא ישמש אדוניו בפסל ולא יעבוד אדוניו בשבת, ובזה יקנהו הנכרי/<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומקדשי תיראו
id: 0326
nru: ב
pch: בהר
lvr: C0325
prk: 26
htm:
</b>שיבא למקדש שלש רגלים. <br>
<b>ויתכן </b>להיות טעם לא תעשו לכם אלילים בעבור שאמר <b><span id='katom'>עבדי הם</span></b> ואחר שהם עבדי יעבדו אותי לבדי ולא אחרים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ופסל -<br>
</span></b>ידוע. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ומצבה -<br>
</span></b>לפסל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>משכית -<br>
</span></b>שם כמו מרבית וטעמו אבן מצוירת מגזרת <b><span id='katom'>עברו משכיות לבב. <br>
שכיות החמדה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>לא תתנו בארצכם -<br>
</span></b>זה משפט עבודת כוכבים במרקוליס.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי אני ה' אלהיכם -<br>
</span></b>לי תשתחוו ובתרגום ירושלמי כן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>את שבתותי תשמרו -<br>
</span></b>שנות השמיטה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ומקדשי תיראו -<br>
</span></b>שנת היובל. כי כן כתוב: <b><span id='pink'>קדש תהיה לכם.</span></b> <br>
<b>ולפי דעתי</b> שהזכיר את <b><span id='pink'>שבתותי </span></b>מטעם <b><span id='katom'>ומדי שבת בשבתו יבא כל בשר להשתחוות לפני</span></b> ולא בעבור שהזכיר להשתחוות עליה והטעם: שתבואו בכל שבת להשתחות לפני ולא על אבן משכית רק מקדשי, והנה הזכיר היום הנבחר, כי הוא נבחר לעבודת השם כאשר פירשתי וגם הזכיר המקום הנבחר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וטעם אני ה' -<br>
</span></b>ששבתי מכל מלאכה בשבת וכבודי דר במקדש, על כן הזכיר מלת <b><span id='pink'>תיראו.<br>
</span></b><br>
חסלת פרשת בהר סיני<br>
 <br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת בחוקותי<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם בחקתי
id: 0326
nru: ג
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>תשמרו. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ועשיתם -<br>
</span></b>מצוה ללמוד וללמד ולעשות. <br>
<br>
וי'ו <b><span id='pink'>ונתתי</span></b> - כוי'ו <b><span id='katom'>והארץ היתה תהו ובהו</span></b> ולעולם, כאשר המלה מלרע עם וי'ו הטעם הוא לעתיד, ואם מלעיל עבר, חוץ ממתי מעט.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: יבולה
id: 0326
nru: ד
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>מן <b><span id='katom'>כי בול הרים ישאו לו </span></b>ולא נדע אם היו'ד שרש או אינו שרש, כמלת יקום.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: דיש את בציר
id: 0326
nru: ה
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>והנה התבאר <b><span id='katom'>באספך את מעשיך</span></b> מן השדה וכרם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לשבע -<br>
</span></b>שם הפועל.<br>
<b><span id='pink'>לבטח -<br>
</span></b>בלמ'ד ובחסרונו שוה וכן מלת לבדד והנה הזכיר בתחלה השובע שהוא עיקר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וטעם וישבתם לבטח -<br>
</span></b>כי בימי הרעב יגלו בני אדם ממקומם כטעם <b><span id='katom'>לא תוסף תת כחה לך נע ונד.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונתתי שלום בארץ
id: 0326
nru: ו
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>ביניכם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואין מחריד -<br>
</span></b>לא מחיה רעה ולא מאויב, רק אתם תרדפו האויב ויפול לפניכם. <br>
והתמה כי מתי מעט מכם ירדפו מתי רב מהאויבים, וכבר הודעתיך בספר מאזנים, כי עשרה ומאה ואלף ורבבה, שהיא עשרת אלפים סך חשבון, ומנהג המרבה לומר אחד לעשר, כמו: <b><span id='katom'>כי עתה כמונו עשרת אלפים</span></b> ופה הוסיף כי המאה ירדפום חמשה והנה כפל מנהג המרבה וכל אחד מהמאה ירדוף מאה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי בעבור התחברות האחדים יוסיף המספר וכן: <b><span id='katom'>איכה ירדוף אחד אלף.</span></b> ואין צורך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ופניתי אליכם
id: 0326
nru: ט
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>להרבות עשרכם ולהפרות ולהרבות אתכם, בבנים ובבנות. <br>
<b>והנכון בעיני</b> להיות <b><span id='pink'>והפריתי - </span></b>הפך <b><span id='katom'>עוצר רחם.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>והקימתי את בריתי אתכם -<br>
</span></b>להיותכם ככוכבי השמים לרוב וכעפר הארץ:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואכלתם ישן נושן
id: 0326
nru: י
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>התמה שתהיו רבים ומרוב התבואה יאכל מי שירצה ישן גם נושן יותר מהישן והוא מבנין נפעל, ויש מי שיוציא הישן מביתו מפני החדש, כי אין לו מקום לשומו שם. <br>
<br>
<b>ומפרש אמר:</b> <br>
כי טעם <b><span id='pink'>תוציאו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
אל השדה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונתתי משכני
id: 0326
nru: יא
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>ולא תפחדו שתבואו לעולם לידי חסרון, כי כבודי דר עמכם ואיננו כבן אדם שתגעל נפשו לשבת במקום אחד. <br>
<b>ועוד:</b> כי בלכתכם אל ארץ אויביכם והמקדש איננו עמכם, יתהלך כבודי בתוככם והנה אני אהיה לכם לאלהים ואתם עמי, כי על כן הוצאתי אתכם מארץ מצרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מטת עולכם
id: 0326
nru: יג
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>משל כפר החורש שיעבוד אדמת בעליו וישראל השתעבדו בבנין האדמה, כי כן כתוב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>קוממיות -<br>
</span></b>בקומה זקופה. <br>
<br>
<b>וריקי מוח אמרו:</b> <br>
כי הקללות רבות מהברכות ולא אמרו אמת, רק נאמרו הברכות כלל ונאמרו בקללות פרטים לירא ולהפחיד השומעים. והמסתכל היטב יתברר לו דברי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והפקדתי עליכם
id: 0326
nru: טז
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>כאדם פקיד על אחר יעשה חפצו בו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בהלה את השחפת ואת הקדחת -<br>
</span></b>חליים ידועים.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>את –</span></b> <br>
עם.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בהלה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
שתבהלו ולא תדעו מה תעשו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי בהלה כפתאום. <br>
<br>
<b>ורבים אמרו:</b> <br>
כי השחפת והקדחת שנים חליים בזרע, כמו השדפון והירקון, כי כן כתוב בעבור <b><span id='pink'>וזרעתם לריק</span></b> ואין צורך, כי פירושו שיבואו להם חליים ואם באו שוללים לכפרים, יאכלו הזרע כי אין מי שיצא אליהם לגרשם.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>מכלות עינים</span></b> <b><span id='pink'>- </span></b>שאלה החליים יחשכו עינים וידאבו הנפש והאל'ף חסר ממלת ומדיבות נפש וכן ממלת שקר מזין. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי העינים מן הגוף בעבור ומדיבות נפש ואין צורך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונתתי פני
id: 0326
nru: יז
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>קצפי ואפי כמו <b><span id='katom'>ופניה לא היו לה</span></b> והטעם כי הנשארים שאין להם חליים אם יצאו אל האויבים ינגפו לפניהם, ופעם ינוסו ואין רודף כטעם מחנה ארם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם עד אלה
id: 0326
nru: יח
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>המכות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שבע -<br>
</span></b>בעבור היותו חשבון שלם נאמר על לשון רבים. <br>
וכן: <b><span id='katom'>כי שבע יפול צדיק וקם </span></b>עד <b><span id='katom'>עקרה ילדה שבעה</span></b> ואין <b><span id='pink'>על חטאתיכם -</span></b> להוסיף שבעה, רק ויספתי פעם אחרת כמו: <b><span id='katom'>קול גדול ולא יסף.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='katom'>על חטאתיכם</span></b> - בעבור חטאתיכם. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהחשבון כמשמעו והראשון נכון, כי אם נחשוב ושברתי אחד שמיכם כברזל שנים, וארץ כנחושה, ותם לריק, ויבול הארץ ופרי העץ, הנה שש. ומכת חית השדה, הנה שבע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והשלחתי בכם
id: 0326
nru: כב
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>מגזרת: <b><span id='katom'>הנני משליח בך.<br>
<br>
</span><span id='pink'>ושכלה אתכם -<br>
</span></b>בהריגת קטנים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והמעיטה אתכם -<br>
</span></b>בהריגת הגדולים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונשמו דרכיכם -<br>
</span></b>כי אין דרך בטוח מפחד החיות שאינם ברשות אדם, כאשר פירשתי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נקם ברית
id: 0326
nru: כה
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>על כן אמרתי כי זאת הברית הכרותה בסיני הכתובה בפרשת אלה המשפטים, יום קבלו על נפשם ואמרו: <b><span id='katom'>נעשה ונשמע</span></b> אז נכרתה הברית ואמר להם כל הפרשה הזאת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונאספתם אל עריכם -<br>
</span></b>מפני החרב ושם אשלח הדבר והרעב עד שתרצו להנתן ביד האויב, וזה טעם <b><span id='pink'>ונתתם ביד אויב.</span></b> והיא מלה מבנין נפעל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בשברי
id: 0326
nru: כו
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>שם הפעל ובא שבור כמו: <b><span id='katom'>בשכבה ובקומה.</span></b> <br>
וטעם השבר בעבור מטה לחם, והוא דרך משל. <br>
ובישעיה: <b><span id='katom'>משען לחם</span></b>, כי <b><span id='katom'>הלחם לבב אנוש יסעד</span></b>.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עשר נשים -<br>
</span></b>כי הוא סך חשבון, כי מנהג ישראל היה לאפות כל בית תנור לעצמו שיאכלו כל השבוע ומערכת השבת תוכיח.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והשיבו לחמכם במשקל -<br>
</span></b>בעבור שהיא מעט.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואכלתם ולא תשבעו -<br>
</span></b>יש רעב וישבע האוכל ממעט ואתם מאוכל הרבה לא ישבעו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואכלתם בשר בניכם ובשר בנותיכם
id: 0326
nru: כט
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>אין למעלה מן הרעב הזה ולא יהיה לכם מקום לזעוק ולהתפלל להושע מהרעב, כי אשמיד במותיכם מקום הזבחים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חמניכם
id: 0326
nru: ל
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>מגזרת חמה בתים העשויים להשתחות לשמש והנו'ן נוסף כנו'ן <b><span id='katom'>נשים רחמניות.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>פגריכם -<br>
</span></b>גופותיכם כמו: <b><span id='katom'>פגר מובס.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>גלולים -<br>
</span></b>שם גנאי לעבודת כוכבים, מגזרת: <b><span id='katom'>כאשר יבער הגלל</span></b>. <br>
והטעם: כי בהתחברכם לבתי עבודת כוכבים שם תהרגו וישחיתו אויביכם צורת גלוליכם ואני לא אושיעכם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וגעלה נפשי אתכם -<br>
</span></b>שתסור השכינה אז תחרבנה עריכם ונשמו המקדשים שלכם והטעם בתחילה היו מקדשי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולא אריח בריח
id: 0326
nru: לא
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>והטעם כי כבוד השם מלא שמים וארץ. <br>
וכתוב על נח: <b><span id='katom'>וירח ה' את ריח הניחוח,</span></b> והטעם: שלא אקבל עולה אחרי כן מכם. ואחר שאמר: עריכם ומקדשיכם אמר: <b><span id='pink'>את הארץ</span></b> כל ארץ ישראל/<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושממו עליה
id: 0326
nru: לב
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>כל כך תהיה שממה שגם האויבים הדרים ישומו עליה, הפך: <b><span id='katom'>משוש לכל הארץ:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אזרה
id: 0326
nru: לג
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>מבנין הכבד הדגוש ולא די שתזרו עד אשר אריק אחריכם חרב.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אריק</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
מנדנה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והיתה ארצכם -<br>
</span></b>דבק עם הפסוק הבא אחריו והטעם: כאשר תהיה ארצכם שממה אז <b><span id='pink'>תרצה הארץ</span></b> וזאת המלה כמו תשלים. <br>
וכן: <b><span id='katom'>עד ירצה כשכיר יומו.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>כי נרצה עונה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: שבתותיה
id: 0326
nru: לד
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>שמיטות ויובלים. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>עד רצתה הארץ את שבתותיה</span></b> ושם פירשתיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>השמה -<br>
</span></b>שם ומשקלי השמות משתנים.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>כל ימי השמה ואתם בארץ אויביכם –</span></b> <br>
שתהיה שממה מכם, אז תשבת ותמצא מנוחה למלאת שבתותיה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הנשארים בכם
id: 0326
nru: לו
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>בעבור שאמר: <b><span id='pink'>והריקותי אחריכם חרב.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>מורך -<br>
</span></b>מפעלי הכפל. <br>
וכן <b><span id='katom'>במועל ידיהם</span></b> מגזרת <b><span id='katom'>ורך הלבב</span></b> ויפחדו עד שירדפם קול עלה נדף והוא שם התאר מבנין נפעל ונו'ן השרש מובלע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: איש באחיו
id: 0326
nru: לז
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>שהוא אוהבו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>תקומה -<br>
</span></b>מבנין כבד נוסף מנחי עי'ן וי'ו בעבור התי'ו וכן תרומה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והנשארים
id: 0326
nru: לט
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>מהנשארים. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ימקו בעונם -<br>
</span></b>על משקל <b><span id='katom'>יסבו</span></b>, ושניהם מפעלי הכפל, מגזרת: <b><span id='katom'>המק בשרו, מק יהיה.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>ואף בעונות אבותם אתם ימקו -<br>
</span></b>כטעם <b><span id='katom'>אבותינו חטאו</span></b> ובמגלת איכה פירשתיו:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והתודו
id: 0326
nru: מ
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>מבנין התפעל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>במעלם אשר מעלו בי -<br>
</span></b>אבותם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואף אשר הלכו עמי -<br>
</span></b>אלה בניהם בקרי. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אף אני
id: 0326
nru: מא
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>כן עשיתי עמהם ויסרתים להביאם אל ארץ אויביהם, עד <b><span id='pink'>שיכנע לבבם הערל</span></b> ועוד אפרשנו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואז ירצו את עונם -<br>
</span></b>ישלימו ויפרעו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וזכרתי את בריתי
id: 0326
nru: מב
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>מושך עצמו ואחר עמו. <br>
וכן הוא: <b><span id='katom'>וזכרתי את בריתי</span></b> את ברית יעקב, כמו: <b><span id='katom'>והנבואה עודד הנביא</span></b> שהוא כמו: והנבואה נבואת עודד הנביא,. <b><span id='katom'>ראשיכם שבטיכם</span></b> שהוא ראשיכם ראשי שבטיכם. <br>
<br>
<b>ויאמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי טעם להזכיר בתחלה יעקב בעבור היות שנותיו כלם בברית.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: והארץ תעזב מהם
id: 0326
nru: מג
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>טעמו אזכור גם הארץ שפרעה את השבתות ונעזבה מהם, וגם אזכור שהם הרצו את עונם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>יען וביען -<br>
</span>האחד:</b> כנגד <b><span id='pink'>משפטי מאסו</span></b>. <br>
<b>והשני:</b> <b><span id='pink'>ובחקותי געלה נפשם,</span></b> והבי'ת נוסף כבי'ת בראשונה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואף גם זאת
id: 0326
nru: מד
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>לשון צחות והאחד יספיק וכל המקרא כך. <br>
וכן: <b><span id='katom'>הרק אך במשה. <br>
המבלי אין קברים.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>לא מאסתים לכלותם -<br>
</span></b>רק ליסרם, עד שיכנע לבם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>געלתים -<br>
</span></b>סרתי מהם, או בחלה נפשי מהם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>להפר בריתי -<br>
</span></b>שנשבעתי להם ואף אם הם הפרו את בריתי, כי כן כתוב. אני לא אפר בריתי אתם, כי אלהים אני.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וזכרתי להם
id: 0326
nru: מה
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 26
htm:
</b>לעולם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ברית ראשונים -<br>
</span></b>זאת הברית הכרותה בסיני וקרא זה הדור ראשונים, כנגד הבנים שיגלו בארץ אויביהם. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
על אבות העולם. <br>
וטעם <b><span id='pink'>אשר הוצאתי אתם</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>אותם שנשבעתי לאבותם להוציא בניהם מעבדות <b>והראשון נכון בעיני.<br>
</b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: יפליא
id: 0327
nru: ב
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 27
htm:
</b>יפריש ויבאר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בערכך נפשות -<br>
</span></b>הטעם שידור נדר לאמר: אם השם יעשה לי כך, אפדה נפשי כדי ערכי או ערך בני, או ערך בהמה. <br>
<br>
וכ'ף <b><span id='pink'>בערכך –</span></b> <br>
על דעת כל המדקדקים נוסף והטעם בערך. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי הכ'ף לנכח הכהן ויפרש <b><span id='pink'>כערכך הכהן</span></b> כערכך אתה והה'א יקרא לו ה'א הקריאה ואמר על הערכך שהיא מלה זרה, כמו: <b><span id='katom'>בתוך האהלי.</span></b> <br>
<b>ולפי דעתי:</b> שהוא האהל שלי וכן הערכך.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>נפשות</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כלל לאדם ולבהמה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מבן עשרים שנה
id: 0327
nru: ג
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 27
htm:
</b>החל משהוא נכנס בפקודים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בן ששים -<br>
</span></b>זקן ודעת רבים כי זו גזרת מלך, כי מבן חדש עד חמש שנים יתן חמשה שקלים, אלו עבר יום אחד נוסף על חודש יתן חמשה שקלים. <br>
<br>
<b>ולפי דעת הגאון:</b> <br>
<blockquote>שיתן בכל שנה שקל עד חמש שנים שלימות, כי אמרו רבים שהם ארבע כחלקי השנים ואחר כן תשע עשרה שלמות ואחר כן תשע וחמשים לשוב אל המקום שהחל ממנו וחמשה עשר להשלמת חמשת ושבעים כנגד הד' החלקים.<br>
</blockquote><b> <br>
ולפי האמת</b> שכל אלה שלמות או יום אחד בשנה חשוב שנה ולא נסמוך רק על דברי הקבלה, כי מה צורך לחלוק מבן חדש עד חמש ומחמש עד עשרים אחר שיתן לכל שנה שקל?! <br>
ויש להשיב על דבר החדש והנה מי שהוא פחות מחדש ימים אין לו ערך ואחר ששים שב לאחור. <br>
<b>ועוד:</b> מה יעשה אחר הששים שנה אם יתן כך תמיד?! <br>
וכל אלה שבושים. <br>
<br>
<b>והכלל:</b> כי הוא גזרת הכתוב, כי אילו היה על דרך תוספת הזכר על הנקבה, הנה אחר ששים יוסיף השלישית והנה מחמש עד עשרים יוסיף החצי ומחדש ועד חמש ומעשרים ועד ששים יוסיף על החצי עשיריתו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והעריך
id: 0327
nru: ח
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 27
htm:
</b>שיושם הנערך במערכה אחת עם כך וכך, וכמוהו: <b><span id='katom'>אין ערוך אליך.</span></b> <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>העריך –</span></b> <br>
מהבנין הכבד הנוסף <br>
וכן: <b><span id='pink'>יעריכנו הכהן - </span></b>להפריש בינו ובין <b><span id='katom'>יערכנו לפני ה'.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>והעמידו -<br>
</span></b>הכהן, כאילו אמר: והעמידו הכהן לפני הכהן כאשר פירשתי, <b><span id='katom'>ויצק על כף הכהן השמאלית</span></b> ויהיה דרך צחות, או יהיה <b><span id='pink'>והעמידו - </span></b>שיעמיד הנודר נפשו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם משדה אחזתו
id: 0327
nru: טז
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 27
htm:
</b>שיירש עם ישראל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>חמר שעורים -<br>
</span></b>וכתוב: <b><span id='katom'>כי עשרת הבתים חומר</span></b> ושם כתוב: <b><span id='katom'>האיפה והבת</span></b> והנה זרע איפת שעורים בחמשה שקלים, וזו גזרת המלך בדמי העבד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בצאתו ביבל
id: 0327
nru: כא
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 27
htm:
</b>הזכיר הכתוב על דרך כל שדה כי ביובל יצא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כשדה החרם -<br>
</span></b>שידור נדר להחרימו גם הוא לכהן, והעריך לכהן כי הוא מעריך, ואין צורך להיותו כהן גדול.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם בבהמה הטמאה ופדה בערכך
id: 0327
nru: כז
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 27
htm:
</b>הבכור עם התוספת חמישית, בעבור שהקדישו גם יתן שה, כי כן כתוב: אם לא יקדישנו <b><span id='pink'>ונמכר.</span></b> <br>
<br>
<b><span id='pink'>ופטר חמור -<br>
</span></b>בערך גם השה יתן. <br>
<br>
<b>ורבים אומרים:</b> <br>
לא כן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מכל אשר לו
id: 0327
nru: כח
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 27
htm:
</b>שהוא ברשותו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מאדם -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>והחרמתי את עריהם.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: תחת השבט
id: 0327
nru: לב
pch: בחוקותיי
lvr: C0326
prk: 27
htm:
</b>שבט הרועה והנה הנבחר הוא האחד והעשירי שוה כמו זה רק העשירי יגאלנו, ואין כן הבכור והנה יתן הבכור והעשירי בבהמה ובזרע הארץ, שהיא התבואה הבכורים והמעשר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0401
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<div id='title1'>אבן עזרא - במדבר<br>
</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע במדבר פרק א<br>
</div><br>
<div id='header-right'>הקדמה </div><br>
<blockquote>בשם אשר פקודי רום ותחת חבר. <br>
החל לפרש על הפשט ספר וידבר. <br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: במדבר סיני
id: 0401
nru: א
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 01
htm:
</b>להודיע כי לא עלה משה אל הר סיני אחר היות הכבוד באהל מועד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>באחד לחדש השני -<br>
</span></b>לתקן את הדגלים ואיך יסעו ואיך יחנו בעבור המקדש, כי בעשרים לחדש השני נסעו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שאו את ראש
id: 0401
nru: ב
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 01
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>כי תשא</span></b> ושם מפורש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לבית אבותם -<br>
</span></b>כי משפחת האם אינה קרואה משפחה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לגלגלותם -<br>
</span></b>פירשתיו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לבני יוסף
id: 0401
nru: י
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 01
htm:
</b>אחר בני לאה, בעבור כבוד רחל על השפחות, והחל מאפרים על דרך יעקב אבינו והקדים אפרים ומנשה על בנימין, כי הם מקום יוסף ואחר כן החל מדן שהוא בכור השפחות ואחריו אשר, כי השם ידע שהוא יהיה ראש החונים על דגל דן, ואחר כן גד כי הוא בכור שפחת לאה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: קרואי העדה
id: 0401
nru: טז
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 01
htm:
</b>הטעם שהעדה לא יעשו דבר עד שיקראום.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מטות אבותם -<br>
</span></b>הטעם על השבטים והנה כל אחד נשיא שבט.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ראשי אלפי ישראל -<br>
</span></b>כל אחד ראש על כל אלפי השבט, כי יש שר לאלף.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקח משה ואהרן
id: 0401
nru: יז
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 01
htm:
</b>עמם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>האנשים אשר נקבו -<br>
</span></b>שהם מפורשים, כמו: <b><span id='katom'>אשר פי ה' יקבנו:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויפקדם
id: 0401
nru: יט
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 01
htm:
</b>משה שהוא העיקר והחל מראובן, כי הוא הבכור ואחריו שמעון הנולד אחריו, ואחריו גד בכור שפחת לאה, והנה דגל ראובן ואחר כך דגל יהודה ואחר כך דגל אפרים ואחר כך דגל דן, והחונים על כל דגל ודגל כאשר הם בחנוכת המזבח. <br>
<br>
ודע כי אחר שהיו כל השבטים שנים עשר, שיצא לוי והיו ליוסף בנים שני,ם ורוחות העולם ארבע, הנה לכל רוח שלשה והנה יש ללאה חמשה בנים יחסר האחד, ויהיו לה שני דגלים השלימו הדגל עם בכור שפחתה, ושמוהו עם דגל ראובן שהוא גם בכור, והדגל השני ליהודה והחונים עליו אחיו הקטנים ממנו, ולרחל דגל בפני עצמה ואפרים מקום יוסף הוא קודם מנשה כדברי יעקב, והדגל הרביעי לשפחת רחל שהוא הבכור שלה ואחריו אשר, ואם הוא קטן בשנים מנפתלי, בעבור היות הדגל לבן שפחת רחל, שם זאת המעלה לבן שפחת לאה. <br>
<br>
ואם תסתכל היטב אז תדע כי הראש הוא הדרום והזנב הוא הצפון ולא אוכל לפרש, על כן ראובן בדרום כי הוא הראש ודן בצפון. <br>
ודע כי לא היו גבורים בשבטים כשבט יהודה הנמשל לגור אריה וכשבט דן הנמשל כן בדברי משה, על כן היו הם בראשונה ובאחרונה. <br>
<br>
והזכיר <b><span id='pink'>לגלגלותם –</span></b> <br>
בראובן גם בשמעון להורות על האחרים, כי הכתוב אחז דרך קצרה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אך את מטה לוי
id: 0401
nru: מט
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 01
htm:
</b>פירוש <b><span id='pink'>לא התפקדו, </span></b>כי השם צוה כן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת ראשם לא תשא -<br>
</span></b>כללם, כאשר פירשתי:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואתה הפקד את הלוים
id: 0401
nru: נ
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 01
htm:
</b>באר למה לא התפקדו, כי פקודת המשכן עליהם, על כן לא יצאו בצבא.<br>
<b><span id='pink'><br>
משכן העדת -<br>
</span></b>הוא אהל מועד והמשכן לארון ששם העדות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועל כל כליו -<br>
</span></b>כמנורה והשלחן והמזבחות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועל כל אשר לו -<br>
</span></b>הם כלי הכלים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>המה ישאו -<br>
</span></b>הם הם הנושאים בנסוע המחנה והם המשרתים בחנותם וסביב המשכן יחנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובנסוע המשכן יורידו אותו
id: 0401
nru: נא
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 01
htm:
</b>להסיר הבריחים והעמודים ובחנותו הם יקימוהו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והזר -<br>
</span></b>מבני לוי, ואם הוא ישראל יומת ובית דין ימיתוהו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והלוים יחנו סביב
id: 0401
nru: נג
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 01
htm:
</b>פירוש הכתוב למעלה, למה יחנו סביב שלא יקרב אל המשכן אחד מעדת בני ישראל וימות, וזה טעם <b><span id='pink'>ולא יהיה קצף</span></b> כעוזא שנגע בארון ושם כתוב: <b><span id='katom'>ויחר אף ה' בעוזא.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>על עדת בני ישראל</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>אחד מעדתם. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ויקבר בערי גלעד, <br>
עיר בן אתונות</span></b> ורבים כמוהם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ושמרו הלוים -<br>
</span></b>מצוה עליהם לשמור המשכן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונסע אהל מועד בתוך המחנות
id: 0402
nru: יז
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 02
htm:
</b>הנזכרות, כי הגרשונים והמררים נוסעים בין דגל יהודה ובין דגל ראובן, והקהתים נוסעים ועימהם אהרן ובניו בין דגל יהודה ובין דגל אפרים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כאשר יחנו כן יסעו -<br>
</span></b>שב אל המחנות שהם ישראל לא אל מחנה הלוים, כי יחנה דגל יהודה למזרח כי הגרשוני שהוא למערב המקדש ומררי בצפון יחדו יסעו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>על ידו -<br>
</span></b>פאה ומקום. <br>
וכן: <b><span id='katom'>יד הירדן. <br>
ויד תהיה לך.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואלה תולדות אהרן ומשה
id: 0403
nru: א
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>הטעם שלא הולידו בניהם ולא הוסיפו בקרוב מעשרה חדשים, כאשר דבר ה' עם משה בהר סיני בעלותו להתכפר על מעשה העגל, אז נבחר שבט לוי ואמר השם למשה: <b><span id='pink'>הקרב את מטה לוי </span></b>גם פרשת <b><span id='pink'>ואני הנה לקחתי</span></b> וכאשר הוקם המשכן אמר השם: <b><span id='pink'>פקוד את בני לוי</span></b> והשכינה במשכן, על כן כתב במדבר סיני והנה היו תולדות אהרן ומשה במדבר סיני כאשר היו בהר סיני, רק חסרו שני בני אהרן על כן אמרתי כי הלוים לא נתנו כפר נפשם, כי כן כתוב: <b><span id='katom'>לכל העובר על הפקודים.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי לא פקדם משה טרם עשות המשכן, רק ידע פקודיהם בדרך נבואה והכתוב יכחישם והוא: <b><span id='katom'>כי תשא.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: המשחים
id: 0403
nru: ג
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>בשמן המשחה, שהיו כהנים גדולים ולא הניחו בנים גדולים או קטנים, על כן חסר ממספר הלוים, כי הגדולים יתכן שיולידו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לפני אהרן הכהן
id: 0403
nru: ו
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>שהוא נגיד השבט. ופירוש והעמדת הוא ושרתו וכן <b><span id='katom'>חי ה' אשר עמדתי לפניו:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: נתונים
id: 0403
nru: ט
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>לעולם או הם ובניהם העובדים תחתם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לאהרן ולבניו -<br>
</span></b>הנמצאים ועומדים תחתיהם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מאת בני ישראל -<br>
</span></b>להיותם מובדלים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואת אהרן ואת בניו
id: 0403
nru: י
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>ובכלל בניו בני בניו תפקדם לתת פקודה לכל אחד והם ישמרו את כהנתם, שלא יבואו לידי פסולות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והזר הקרב -<br>
</span></b>לכהן להיות עם כהנתם ישראלי או לוי יומת, ופרשת <b><span id='pink'>ואני הנה לקחתי</span></b> גם היא דבקה, כי יש בתורה פרשיות דבקות בטעם ואם הם מפורשות כמו <b><span id='katom'>ויהי כאשר תמו כל אנשי המלחמה</span></b> כן: <b><span id='katom'>ויהי ביום דבר ה' אל משה.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לקחתי
id: 0403
nru: יב
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>מעלה גדולה ללוים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בכור -<br>
</span></b>דבק אל פטר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והיו לי הלוים -<br>
</span></b>מקודשים לי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי לי בכור
id: 0403
nru: יג
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>והטעם כי גם הבכורים לי הם. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ביום הכותי –</span></b> <br>
טעמו זמן וכן רבים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לי יהיו -<br>
</span></b>טעמו לי הם ולי יהיו כי כל בכור, מאדם יפדה. <br>
וכן כל בכור הבהמה הטמאה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אחרי המשכן
id: 0403
nru: כג
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>כמו אחורי. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אחור וקדם.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ימה -<br>
</span></b>בעבור שהוא הים הגדול הספרדי בארץ ישראל לפאת מערב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: המשכן
id: 0403
nru: כה
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>הם עשר יריעות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והאהל -<br>
</span></b>עשתי עשרה יריעות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מכסהו -<br>
</span></b>ומכסה מכסהו בכלל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר על המשכן
id: 0403
nru: כו
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>שהוא בפנים החצר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועל המזבח -<br>
</span></b>שהוא חוץ למשכן. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>סביב</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>שאין שם מקום חסר, כפרץ שאין שם מסך.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לכל עבודתו -<br>
</span></b>עוד אפרשנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: תימנה
id: 0403
nru: כט
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>ובעבור שבני קהת נכבדים מכל בני לוי הושם קהת בימין כי הוא נכבד מהשמאל ומהאחור, ואין אחר מזרח נכבד ממנו, ובעבור שהיה גרשון בכור לוי יש לו מעלה גדולה על מררי, כי הוא נושא את הקדש כנגד משא מררי, על כן חנה גרשון במערב, כמו דגל אפרים ומררי בצפון כדגל דן, שהוא בכור השפחה והנה הקהתים מצד דגל ראובן, על כן התחבר קרח עם דתן ואבירם ועוד אפרשנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והמזבחות
id: 0403
nru: לא
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>שניהם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וכלי הקדש אשר ישרתו בהם -<br>
</span></b>הם כלי <b><span id='pink'>המנורה והשלחן והמזבחות.</span></b> <br>
ורבים השתבשו בפירוש: <b><span id='pink'>והמסך וכל עבודתו</span></b>, והאמת ברורה שהוא מסך פתח אהל מועד וכל עבודתו מיתריו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונשיא נשיאי הלוי
id: 0403
nru: לב
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>שהם שלשה. <br>
<br>
גם מלת <b><span id='pink'>נשיאי הלוי –</span></b> <br>
מושכת עצמה ואחרת עמה, כמו: <b><span id='katom'>לא רבים יחכמו</span></b>. <br>
וכן הוא: <b><span id='pink'>נשיאי</span></b> <b><span id='pink'>פקודת שומרי משמרת הקודש –</span></b> <br>
והטעם: כי אלו שלשה פקידים על השומרים שהם הלוים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שנים ועשרים אלף
id: 0403
nru: לט
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>בכלל וכשאתה מחבר הפרטים תמצא שיותירו שלש מאות. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי הכתוב אחז דרך קצרה להזכיר האלפים ועזב המאות וזה לא יתכן, בעבור מספר העודפים שהם פחותים משלש מאות. <br>
<b>והאמת</b> דברי הקבלה אין בכור מפקיע בכור ויהיה פירוש הפסוק: <b><span id='pink'>כל פקודי הלוים -</span></b> חוץ מהבכורים. <br>
<br>
<b>ויהודה הפרסי:</b> <br>
<blockquote>דקדק להביא ראיה מהמספר, כי בכורי הלוים הם חלק משלשה ושבעים מהלוים וכשאתה לוקח במספר הזה מפקודי ישראל, ואחר כן תקח כמספר פקודי הלוים הבאים לצבא כנגד פקודי הלוים מבן חדש, יהיו קרובים. <br>
</blockquote>ולא אמר כלום, כי ישראל נפקדו מבן עשרים שנה ואין קצב אחרת והלוים נפקדו מבן שלשים ועד בן חמישים, ויש ביניהם הפרש גדול רק נסמוך על דברי הקבלה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: קח את הלוים
id: 0403
nru: מב
pch: במדבר
lvr: C0401
prk: 03
htm:
</b>פעם אחרת כאילו אמר: כאשר תקח את הלוים יהיו העודפים פדיום, ונסמכה מלת <b><span id='pink'>פדויי</span></b> אל המספר וכמוהו רבים. <br>
<br>
<b>יש מכחישים אמרו:</b> <br>
מזה נלמוד כי פדיון כל בכור חמשה שקלים ואינו ראיה, כי זאת מצוה בפני עצמה והאמת דברי קבלה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מבן שלשים שנה
id: 0404
nru: ג
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 04
htm:
</b>קרוב מארבעה שבועות, בן חמשים שבעה שבועות, כי אז יחסר כח הגוף.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מלאכה באהל מועד -<br>
</span></b>מלאכת המשא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונתנו עליו
id: 0404
nru: ו
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 04
htm:
</b>על המסך. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי ישוב עליו אל מלת <b><span id='pink'>את</span></b> שהוא את פרכת וכמוהו*) ותצפנו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ופרשו בגד כליל תכלת -<br>
</span></b>כלו תכלת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מלמעלה -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
על כסוי עור תחש. <br>
<b><br>
והנכון בעיני:</b> שפירושו וכבר פרשו בגד כליל תכלת מלמעלה לפרכת המסך, ואם לדרך כבוד יתכן גם הראשון ועור תחש מפני הגשם והאבק.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ושמו בדיו -<br>
</span></b>הנה יסירום עד שיכסו הארון. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שמו בדיו על כתפות הנושאים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בגד תולעת שני
id: 0404
nru: ח
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 04
htm:
</b>והנה על השולחן שני בגדים והמכסה, וכן על הארון מסך ובגד תכלת ומכסה, ועל המנורה בגד ומכסה:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועל מזבח הזהב
id: 0404
nru: יא
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 04
htm:
</b>בגד אחר ומכסה לכסות את הקודש שהוא הארון והשולחן והמנורה והמזבחות וכל כלי השרת, כמו: סכינים וכפות וקערות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ופקדת
id: 0404
nru: טז
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 04
htm:
</b>מגזרת פקיד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שמן המאור -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
כי הוא היה נושא שמן המאור לילה אחד וכן את מנחת התמיד. <br>
<b><br>
והנכון בעיני:</b> שהוא פקיד עליה לתת שמן המאור וטעם הכלי וכן כלי שמן המשחה וכלי הקטורת לבני הקהתים. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>פקדת כל המשכן</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> כי יש לו גם פקידות במשכן ובכל כליו עם אחיו איתמר, רק לגודל מעלת אלעזר, היה הוא פקיד על השמן הקטרת והמנחה לבדו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולא יבואו
id: 0404
nru: כ
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 04
htm:
</b>הקהתים אל אהל מועד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לראות כבלע את הקדש -<br>
</span></b>והטעם כאשר יוסר בנינו, יוסר מסך הפרכת ונגלה הארון. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
<b><span id='pink'>כי כבלע -<br>
</span></b>כמו ככסות. <br>
והטעם:, כאשר יכסו הארון לשאת אותו וזה טעם קרוב מהראשון. <br>
והנה שתים אזהרות: <br>
שלא יגעו בקדש, כי אם בבדים ישאוהו. <br>
ולא יראו הקדש.<br>
<br>
חסלת פרשת במדבר<br>
<br>
<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת נשא<br>
</div><b><span id='pink'><br>
<br>
[ד, כב]<br>
נשא -<br>
</span></b>שם הפעל, כמו: <b><span id='katom'>זכור את יום השבת</span></b>. <br>
וטעם <b><span id='pink'>נשא</span></b> <b><span id='pink'>- </span></b>שָֹא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>גם הם -<br>
</span></b>בעבור שנשא את ראש הקהתים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לעבוד
id: 0404
nru: כד
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 04
htm:
</b>להקים המשכן ולעשות הלחם ולשחוט ולשמור.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולמשא -<br>
</span></b>שם הפועל, וכמוהו: <b><span id='katom'>ולמסע את המחנות,</span></b> כי משקלי שמות הפעלים משתנים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומכסה התחש אשר עליו
id: 0404
nru: כה
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 04
htm:
</b>אחז הכתוב דרך קצרה שלא הזכיר מכסה עורות אילים. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
ששני המכסים היו דבקים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואת כל כלי עבודתם
id: 0404
nru: כו
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 04
htm:
</b>כשולחנות ויתדות ומיתרות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת כל אשר יעשה להם -<br>
</span></b>לכלי העבודה או למשכן ולמזבח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כל צרוע וכל זב וכל טמא לנפש
id: 0405
nru: ב
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 05
htm:
</b>אלה הם מטומאת שבעה והם מטמאים אחרים, על כן לא יצא בעל קרי מחוץ למחנה ואין יד במחנה לצאת חוץ, רק כל אחד חופר באהלו כמנהג כל המחנות כלן, כי תינוקים יש ביניהם. ופרשת <b><span id='katom'>כי תצא מחנה,</span></b> על מחנה קטן ידבר, שאין שם אשה והארון ביניהם ואין (ס'א והם) סובבים, כי במחנה ישראל השכינה באמצע ועוד אפרשנו במקומו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעשו כן
id: 0405
nru: ד
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 05
htm:
</b>מיד קודם שנסעו והטמאים בנסעם, יסעו בין דגל אפרים לדגל דן על דרך סברא, כי לא פורש. ונסמכה פרשת <b><span id='pink'>איש או אשה</span></b> כי הצרעת והזוב יבואו בעבור מעל. <br>
וטעם להזכיר זאת הפרשה פעם אחרת להזכיר <b><span id='pink'>ואם אין לאיש גואל:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: והתודו
id: 0405
nru: ז
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 05
htm:
</b>איזה מהם שיהיה איש או אשה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בראשו -<br>
</span></b>כאשר הוא, לא פחות ממנו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וחמישתו יוסף עליו -<br>
</span></b>אם הוא מתודה מעצמו. <br>
ואם יש עדים עליו - יוסף שני חמישיות. <br>
<br>
<b>ומעתיקי הדת אמרו:</b> <br>
<b><span id='pink'>חומש -<br>
</span></b>החומש ודעתם רחבה מדעתנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שכבת זרע
id: 0405
nru: יג
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 05
htm:
</b>השכיבה הידועה כי עיקרה לזרע.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונסתרה -<br>
</span></b>שלא גלתה היא הדבר ואפילו עד אחד אין בה שתהיה חשודה בעבורו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והיא לא נתפשה -<br>
</span></b>בעדים אנשים או על ידי נשים, עד שתהיה חשודה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועבר עליו
id: 0405
nru: יד
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 05
htm:
</b>לשון זכר. <br>
וכן: <b><span id='katom'>רוח גדולה וחזק מאד.</span></b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>עבר</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
שעלה במחשבתו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והביא
id: 0405
nru: טו
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 05
htm:
</b>בעל כרחה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עליה -<br>
</span></b>עמה, או בעבורה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>קמח שעורים -<br>
</span>אמרו רבותינו:</b> <br>
<blockquote>היא עשתה מעשה בהמה תביא מאכל בהמה, ומנחת הנדבה היא סולת חטים לזכרון לטוב. וזאת המנחה <b>מזכרת עון - </b>אם היה שם על כן היא גרוע להיותה שעורים, בלא שמן ובלא לבונה.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: מים קדשים
id: 0405
nru: יז
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 05
htm:
</b>מהכיור, כי כבר נקדשו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בקרקע -<br>
</span></b>ידוע תחת הקרקע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ופרע את ראש האשה
id: 0405
nru: יח
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 05
htm:
</b>יגלה. <br>
<b>ולפי דעתי:</b> יוציא פרע ראשה שהיה מכוסה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מי המרים -<br>
</span>לפי דעתי:</b> שמלת <b><span id='pink'>מֵי</span></b> סמוך ומלת <b><span id='pink'>המרים</span></b> תאר השם, אם כן סודו ידוע. <br>
<b>גם יתכן </b>שנקראו על שם סופם, כמו: <b><span id='katom'>ובגדי ערומים תפשיט</span></b> והעד <b><span id='pink'>ובאו בה המים המאררים</span></b> <b><span id='pink'>למרים</span></b> להורות כי האלות הנקראות המאררים ישימו המים מרים, אחר היותם מתוקים.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>המאררים</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
מהבנין הכבד כמו: <b><span id='katom'>אשר אררה ה'.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ירך ובטן
id: 0405
nru: כא
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 05
htm:
</b>שכנים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>צבה -<br>
</span></b>כמו נפוחה ואין ריע לו, חוץ מהפרשה הזאת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולנפיל
id: 0405
nru: כב
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 05
htm:
</b>נפתח הלמ'ד להורות על חסרון ה'א הבנין. וכן: <b><span id='katom'>לשמיד.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>אמן -<br>
</span></b>פעמים חיזוק:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: יפלא
id: 0406
nru: ב
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 06
htm:
</b>יפריש או יעשה דבר פלא, כי רוב העולם הולכים אחר תאוותם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>נדר נזיר -<br>
</span></b>פירוש נדר להיות נזיר, כי נזיר הוא תאר השם, <b><span id='katom'>וינזרו</span></b> מגזירתו, שירחיק מהתאוות ועשה זה לעבודת השם, כי היין משחית הדעת ועבודת השם ובפרשת <b><span id='katom'>כי תצא מחנה</span></b> <b>ארמוז לך סוד</b>:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וטעם מיין ושכר
id: 0406
nru: ג
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 06
htm:
</b>אם נדר להיותו נזיר וקדוש <b><span id='katom'>מיין ושכר יזיר.</span></b> <br>
<br>
<b>על דעת המעתיקים:</b> <br>
ששכר גדול מהתירוש. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
שכר ממש, כל דבר שישתכר האדם ממנו.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>חומץ יין והמשרה והענבים.</span></b> לשום גדר שירחק מן היין כלל, ובאשת מנוח פירוש כל טומאה - <b><span id='katom'>כל אשר יצא מגפן היין:<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>משרת -<br>
</span></b>אין לו חבר והתי'ו לסמיכת לשון נקבה וטעמו: כל דבר שימס עם ענבים. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
משקה מבושל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מחרצנים
id: 0406
nru: ד
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 06
htm:
</b>אין לו ריע וכן <b><span id='pink'>זג. <br>
<br>
</span>והמפרשים אמרו:</b> <br>
<b><span id='pink'>חרצנים -<br>
</span></b>חיצוניים <br>
<br>
<b><span id='pink'>וזג -<br>
</span></b>פנימיים. <br>
<br>
<b>ואחרים:</b> <br>
הפכו הפירוש ויהיה פירוש <b><span id='pink'>מחרצנים</span></b> דבק עם <b><span id='pink'>מכל אשר יעשה -</span></b> כל מה שיעשה מאלה שניהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: גדל פרע
id: 0406
nru: ה
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 06
htm:
</b>שם הפעל מהכבד. <br>
<br>
והטעם <b><span id='pink'>גדל</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> יגדל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הזירו
id: 0406
nru: ו
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 06
htm:
</b>שם הפעל מהכבד. <br>
<br>
<b><span id='pink'>על נפש מת -<br>
</span></b>תאר לנפש, או יחסר גוף:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לאביו ולאמו
id: 0406
nru: ז
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 06
htm:
</b>ואף כי לאשתו ולבתו ולאחרים. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי מלת <b><span id='pink'>נזיר</span></b> מגזרת נזר והעד <b><span id='pink'>כי נזר אלהיו על ראשו</span></b> ואיננו רחוק. <br>
ודע כי כל בני אדם עבדי תאות העולם והמלך באמת שיש לו נזר ועטרת מלכות בראשו, כל מי שהוא חפשי מן התאוות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בפתע פתאום
id: 0406
nru: ט
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 06
htm:
</b>שניהם קרובים בטעם, וכן: <b><span id='katom'>אדמת עפר.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>וטמא -<br>
</span></b>המת יטמאנו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ביום טהרתו -<br>
</span></b>במי נדה כי הוא טמא מת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אחד לחטאת ואחד לעולה
id: 0406
nru: יא
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 06
htm:
והסוד שהוא שאמרו חז'ל: <br>
</b><blockquote>ושכר עבירה עבירה.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>על הנפש -<br>
</span></b>הוא על נפש מת, כמו: <b><span id='katom'>ושרט לנפש</span></b> ואילו היה שחטא על נפשו, לא היה השם מצווה אותו שיחזור לחטאתו:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והזיר לה' את ימי נזרו
id: 0406
nru: יב
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 06
htm:
</b>כל הימים שנדר להיות נזיר ועתה יחל לספור אותם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי טמא נזרו -<br>
</span></b>כי הוא לא נדר רק שיהיו שלמים זה אחר זה ולא יכרית שום דבר ויפסיק ביניהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מלאת
id: 0406
nru: יג
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 06
htm:
</b>שם הפועל מבעלי האל'ף על מנהג בעלי הה'א באחרונה, וכמוהו: <b><span id='katom'>לבלתי קראת לנו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>יביא אותו -<br>
</span></b>יביא נפשו, כמו: <b><span id='katom'>וירעו הרועים אותם.</span></b> <br>
או יביא הכהן אותו בצווי, בעל כרחו להקריב את קרבנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כבש
id: 0406
nru: יד
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 06
htm:
</b>זכר, כמשפט כל עולה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וכבשה -<br>
</span></b>נקבה, כמשפט כל חטאת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואיל לשלמים -<br>
</span></b>שמחה שהשלים מה שנדר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בשלה
id: 0406
nru: יט
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 06
htm:
</b>פירוש: והיא בשלה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>התגלחו את נזרו - <br>
</span></b>הנה אות כי קדש הוא, שב אל הזרוע כי הוא עיקר, או ישוב הוא על המונף כלו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: יאר ה' פניו אליך
id: 0406
nru: כה
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 06
htm:
</b>כטעם <b><span id='katom'>באור פני מלך חיים.</span></b> <br>
והטעם: וכל אשר תבקש ממנו ובשעה שתדרשו <b><span id='pink'>יאר פניו -</span></b> והטעם יקבל אותך וירצה למלאת שאלתך מיד, ואם בקשת אותו בעת צרה הוא <b><span id='pink'>יחנך.</span></b> <br>
<b>גם יתכן</b> היות <b><span id='pink'>ויחנך ויתן לך</span></b> בקשתך, כטעם: <b><span id='katom'>חנוני אתם, אשר חנן אלהים</span></b> מגזרת: חנן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ישא ה' פניו אליך
id: 0406
nru: כו
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 06
htm:
</b>הפך <b><span id='katom'>אעלים עיני מכם.</span></b> <br>
והטעם: כאשר פירשתי, כי בכל מקום שתפנה יהיה פניו נשואות אליך.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וישם לך שלום -<br>
</span></b>כטעם: <b><span id='katom'>לא יגע בך רע</span></b> לא מאבן ולא מחיה רעה ולא מאויב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: צב
id: 0407
nru: ג
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 07
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>ובצבים ובפרדים</span></b> מין ממיני השוורים המושכים את העגלות. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא כטעם מלאות יותר מדאי, מגזרת <b><span id='katom'>ואת בטנך צבה</span></b> בדרך רחוקה. <br>
<br>
כבר ביארתי בספר מאזנים שמ'ם שנים עשר דבק ומוכרת והטעם שנים ועשר ונסמך אל עשר לקצר כמו שלש עשרה וכן שלש אלה ובאה מלת <b><span id='pink'>שני עשר</span></b> בחסרון מ'ם דרך קצרה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>על שני הנשאים -<br>
</span></b>כמו לשני. <br>
אמר הכתוב: <b><span id='pink'>וקרבנו</span></b> כי כבר הזכיר המקריב והוי'ו יש לו טעם, כאומר: וזה קרבנו ואמר בשני <b><span id='pink'>הקריב את קרבנו</span></b> כי כן דרך המקרא, כמו: <b><span id='katom'>ויאמר יצחק אל אברהם אביו ויאמר אבי</span></b>, בעבור שארכו לו הדברים. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ויאמר המלך אחשורוש ויאמר לאסתר המלכה.</span></b> <br>
ולא הזכיר ביתר הנשיאים הקריב, כי אחז דרך קצרה וכן <b><span id='katom'>לגלגלותם </span></b>במספר ראובן ושמעון לבדם וכן רבים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ביום השביעי
id: 0407
nru: מח
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 07
htm:
יש אומרים:</b> <br>
כי בשבת הקריבו והיא הוראת שעה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי היום הוא שביעי לחנוכת המזבח. <br>
<br>
<b>והמכחישים אמרו:</b><br>
כי לא היה תחלת החנוכה יום ראשון לשבוע וזה לא יועיל, כי לא יתכן שלא יהיה שבת בין שנים עשר יום. <br>
<br>
<b>והנכון בעיני:</b> כי הוא כפירוש השני, בעבור זבח השלמים. וכן ביום השביעי בהקפת יריחו, וכן ז' הימים בחנוכת הבית, בעבור יום עינוי נפש.:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בקר שנים
id: 0407
nru: נג
pch: נשוא
lvr: C0404
prk: 07
htm:
</b>גם הם פרים זכרים וטעמו מין הבקר, והעד: <b><span id='pink'>וכל בקר זבח השלמים עשרים וארבעה פרים:</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ביום עשתי עשר יום
id: 0407
nru: עב
htm:
</b>כבר בארתי בספר מאזנים למה השתנה זה המספר וטעם עשתי. כמו: <b><span id='katom'>עשתנותיו -</span></b> מה שיולידו מחשבותיו, כאילו העשר הוליד והוא סוד גדול. <br>
<br>
<b>ויאמר רבי יונה הספרדי:</b> <br>
<blockquote>כי פירושו על שתי עשר והטעם החשבון שהוא קודם ממנו. <br>
</blockquote>והנה טעה שתי טעיות גדולות: <br>
<b>האחד:</b> כי חשבון שנים עשר הוא על אחד עשר הפך דבורו, והעד הנאמן: <b><span id='katom'>מבן עשרים שנה ומעלה.</span></b> <br>
<b>והטעות השנית:</b> כי אילו היה על שתי היה ראוי שיאמר עשני עשר ולא עשתי עשר, כי עשתי לשון נקבה, רק עשתי מלה אחת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0408
htm:
<div id='title1'></div><br>

	 <br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת בהעלותך<br>
</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע בהעלותך פרק ח<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: דבר אל אהרן
id: 0408
nru: ב
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 08
htm:
</b>כי הוא חייב במצות הדלקת הנר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אל מול פני המנורה -<br>
</span></b>פירוש והאיר אל עבר פניה והנה מלת האיר יוצאה, כמו: <b><span id='katom'>תאיר נרי</span></b> ואין כן <b><span id='pink'>יאירו</span></b> <b><span id='katom'>והארץ האירה.</span></b> <br>
ונסמכה זאת הפרשה להורות כי הדבור יהיה גם בלילה, כי שם יהיה הנר דלוק ולא יכבה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וזה מעשה המנורה
id: 0408
nru: ד
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 08
htm:
</b>הזכיר שלא נראה כמוהו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מקשה -<br>
</span></b>פירשתיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ירכה -<br>
</span></b>הוא על הקנה שתעמוד עליו, כי כן כתוב <b><span id='pink'>ירכה וקנה.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>פרחה -<br>
</span></b>ידוע ולא היה כח בחרש חכם לעשותה כן, לולי שהשם הראה אותה למשה במראה הנבואה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כן עשה -<br>
</span></b>שב אל משה. <br>
והטעם בצווי, וכן <b><span id='katom'>ועשית מנורת זהב.</span></b> <br>
וטעם הסמך פרשת הלוים, להורות כי אהרן יתעסק בהדלקת הנר ובשאר העבודות יעזרוהו הלוים ויעמדו לפניו לעשות מה שיצוה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מי חטאת
id: 0408
nru: ז
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 08
htm:
</b>כמו <b><span id='katom'>תחטאני </span></b>או טעמו כחטאת הקרבן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הזה עליהם -<br>
</span>אמר רבי משה:</b> <br>
<blockquote>שפ'א הפעל נו'ן כמו: <b>הכה תכה</b> ונכון הוא.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>והעבירו תער על כל בשרם -<br>
</span></b>וכבר העבירו תער. <br>
<br>
<b>אמרו המעתיקים:</b> <br>
<blockquote>אפילו הזקן ולא הפאה.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>וכבסו בגדיהם =-<br>
</span></b>ואחר כן יהיו טהורים בטהרם במי חטאת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והטהרו -<br>
</span></b>מבנין התפעל והתי'ו מובלע.<br>
וכן: <b><span id='katom'>המתקדשים והמטהרים</span></b>.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: פר בן בקר
id: 0408
nru: ח
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 08
htm:
</b>קטן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>סלת -<br>
</span></b>שלשה עשרונים כמשפט.<br>
<br>
<b><span id='pink'>תקח לחטאת -<br>
</span></b>בציווי, כי הם יקחו והטעם יתנו כמו: <b><span id='katom'>ויקחו לי תרומה</span></b> או יקחו עמם, כמו: <b><span id='katom'>ויקחו להם איש שה לבית אבות.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: לפני ה'
id: 0408
nru: יא
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 08
htm:
</b>והטעם: כאשר תקריבם לפני האהל, יסמכו בני הלוים את ידם על ראש כל אחד מהפרים, ורבים כן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשה
id: 0408
nru: יב
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 08
htm:
</b>בצווי, כי אהרן היה המקריב, והעד הנאמן שאמר: כי החטאת גם העולה הם לכפר על הלוים וכתוב: <b><span id='pink'>ויכפר עליהם אהרן:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי נתונים נתונים
id: 0408
nru: טז
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 08
htm:
</b>הם ובניהם ישראל נתנום לי <b><span id='pink'>ואני לקחתי אותם לי</span></b>. <br>
והטעם: קבלתים ולא נתנום בעבור פדיון פטרת כל רחם. ופטרת ופטר שתי לשונות כמו צדקה וצדק או על משקל אחר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: זאת אשר ללוים
id: 0408
nru: כד
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 08
htm:
</b>והטעם: זאת הקצבה ואין מבן שלשים שנה מכחיש זה הפסוק, כי מבן שלשים שנה הוא לעבודת משא ומבן חמש ועשרים לעבודת האהל.<br>
וטעם לצבא. להמנות עם צבא העובדים:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: או בדרך רחוקה
id: 0409
nru: י
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 09
htm:
</b>אין לחפש, כי כבר העתיקי חז'ל כמה היא הרחוקה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לכם -<br>
</span></b>לטמא נפש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>או לדורותיכם -<br>
</span></b>בטמא נפש ודרך רחוקה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובדרך לא היה
id: 0409
nru: יג
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 09
htm:
</b>או בדרך. <br>
וכן <b><span id='katom'>ומכה אביו ואמו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>חטאו ישא -<br>
</span></b>הוא בעצמו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וביום הקים את המשכן
id: 0409
nru: טו
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 09
htm:
</b>החל לספור מסעי ישראל הוצרך להזכיר הענן שחנה על המשכן, כי בחנותו יחנו ובנסעם יסעו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לאהל העדות -<br>
</span></b>על אהל, ורבים כן:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: או יומם ולילה
id: 0409
nru: כא
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 09
htm:
</b>הנה פעמים יסעו בלילה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי פירושו יומם ולילה כמשמעו והוא הנכון בעיני, והעד: <b><span id='pink'>או יומם:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: חצוצרת
id: 0410
nru: ב
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 10
htm:
</b>שם הפועל בחסרון הצד'י בקריאה ואם הוא כתוב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>למקרא -<br>
</span></b>שם הפועל וכן <b><span id='pink'>ולמסע -</span></b> או הוא שם והטעם: לעת מקרא ולעת מסע והראשון נכון בעיני.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותקעו בהן
id: 0410
nru: ג
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 10
htm:
</b>התוקעים, כמו: <b><span id='katom'>ויאמר ליוסף, <br>
אשר ילדה אותה ללוי.</span></b> <br>
והנה הטעם: אם יתקעו בשתיהן יתחברו הנשיאים והעדה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם באחת יתקעו
id: 0410
nru: ד
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 10
htm:
</b>פירוש בחצוצרה אחת יבואו הנשיאים לבדם ואם היתה תרועה, יסע דגל מחנה יהודה אף על פי שהענן על המשכן. <br>
<br>
<b>ולפי דעת רבים:</b> <br>
שענן אחר הוא הנוסע לפניהם:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: תרועה שנית
id: 0410
nru: ו
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 10
htm:
</b>שיסע דגל ראובן ולא יתקעו עוד, כי הקהתים ועמם הכהנים התוקעים נוסעים קודם דגל אפרים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>תרועה יתקעו -<br>
</span></b>הכהנים למסעיהם, כי אחר דגל ראובן נוסעים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיו לכם לחקת עולם
id: 0410
nru: ח
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 10
htm:
</b>כי המחנות נוסעים להלחם, הלא תראה דברי משה <b><span id='pink'>בנסוע הארון</span></b> והנה פירוש זאת החוקה שתעשו כן, שיריעו הכהנים בחצוצרות בלכתם למלחמה להלחם אל ארץ אויביהם, וכן כי יבא אויב בארצכם ותבואו למלחמה עמו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וביום שמחתכם ובמועדיכם
id: 0410
nru: י
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 10
htm:
</b>ששבתם מארץ אויב או נצחתם האויב הבא עליכם. וקבעתם יום שמחה כימי פורים ושבעת ימי חזקי'ה (ס'א חנוכה) שמחה. <br>
<br>
<b>רק המעתיקים פירשו:</b> <br>
<blockquote>וביום שמחתכם שבת והתקיעה שישמעו ישראל וידעו כי העולות יקריבו ויכונו לבם לשם.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: למסעיהם
id: 0410
nru: יב
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 10
htm:
</b>כראוי שיסעו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וישכון הענן במדבר פארן -<br>
</span></b>עוד אפרשנו. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ויסעו בראשונה:</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נושאי המקדש
id: 0410
nru: כא
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 10
htm:
</b>הוא הארון.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והקימו -<br>
</span></b>הגרשונים והמררים את המשכן עד בא הקהתים ויכניסו הכהנים מיד הארון אל מקומו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אל נא
id: 0410
nru: לא
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 10
htm:
</b>כמו עתה וכן כל <b><span id='pink'>נא</span></b> שבמקרא והוא הפוך בלשון ישמעאל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי על כן ידעת -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>כי על כן לא נתתיה לשלה</span></b>. <br>
והטעם: הואיל וידעת חנותינו שידעת המקום שחנינו שם, <b><span id='pink'>לכה אתנו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>והיית לנו לעינים -<br>
</span></b>להראות הדרך. <br>
<br>
<b>ורבים אומרים:</b> <br>
כי והיית לשון עבר רמז על העצה שנתן למשה, שהראה לו מה שלא ידע וזה טעם לעיניים. <br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>ויאמר אל נא</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
וכבר אמר לו כך ולא הועיל. <br>
<b><br>
<br>
לפי דעתי</b>: שהמסע הראשון לבדו לא היה כשאר המסעות והפסוק שאמר: <b><span id='pink'>ונסעו הקהתים</span></b> אחר נסוע שני הדגלים בכל המסעים חוץ מזה, כי הארון היה נוסע לפניהם וזה היה שלשת ימים בלבד, וזה טעם: <b><span id='pink'>דרך שלשת ימים</span></b> וכמוהו: <b><span id='katom'>וילכו שלשת ימים במדבר איתם</span></b>, אין פירושו שהלכו ביום אחד מהלך שלשה ימים. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהלכו מהלך שלשה ימים ביום אחד. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהלכו מהלך שלשה ימים כנגד המסעים שנסעו בצאתם ממצרים והארון היה רחוק מהם דרך שלשה ימים, וזה טעם <b><span id='pink'>וישכן הענן במדבר פארן ויפרשו ויסעו בראשונה,</span></b> כי על פי משה נסעו, כי הענן נסע מיד וזה לא יתכן, כי משה לא יסור מהארון והעד: <b><span id='pink'>ויהי בנסוע הארון ויאמר משה ובנחה יאמר.<br>
</span>והנכון בעיני:</b> אשר אמרתי. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>וישכן הענן במדבר פארן –</span></b> <br>
שם כלל לתבערה שהוא קברות התאוה, ולחצרות ורתמה ומסעים רבים, והעד שלא הזכיר הכתוב בפרשת אלה מסעי במדבר פארן ועוד אפרשנו. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>על פי ה' –</span></b> <br>
בהריע בחצוצרות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: קומה ה'
id: 0410
nru: לה
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 10
htm:
</b>כדרך בני אדם לעמוד להלחם.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ויפוצו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כאשר יראו שקמת לעשות מלחמה, מיד יפוצו אויביך.<br>
<br>
מלת <b><span id='pink'>משנאיך</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>מהבנין הכבד הנוסף והנו'ן קל להקל על הלשון.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויפוצו וינוסו -<br>
</span></b>כדרך כל הנבואות לכפול במלות משונות כאשר אפרש בפרשת בלעם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי העם
id: 0411
nru: א
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>נסמכה זו הפרשה, כי אחר שנסע הארון מהר סיני חנו בקברות התאוה והנה ספר מה שאירע שם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כמתאוננים -<br>
</span></b>מגזרת און וכן <b><span id='katom'>מחשבות אונך.</span></b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>וישמע ה' –<br>
</span></b>שדברו דברי און.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ותאכל -<br>
</span></b>מלעיל, כמו ויאמר ובמוכרת מלרע הפך הלשון רק כן מצאנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויצעק העם אל משה
id: 0411
nru: ב
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>בפיוס.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ותשקע האש -<br>
</span></b>כטעם ותכבה ואין לו אחר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והאספסף
id: 0411
nru: ד
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>שנאספו אל ישראל ואינם מהם והם ערב רב והמלה כפולה, כמו: <b><span id='katom'>סחרחר, חמרמרו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>וישובו ויבכו -<br>
</span></b>אחר התאוה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>גם בני ישראל -<br>
</span></b>עמם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הדגה
id: 0411
nru: ה
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>שם המין.<br>
<br>
<b><span id='pink'>חנם -<br>
</span></b>בזול, כאילו היא חנם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הקשואים -<br>
</span></b>באל'ף תחת ה'א מקשה, כמו <b><span id='katom'>ועמי תלואים</span></b> ורבים כן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אבטיחים -<br>
</span></b>ידוע מלשון קדר ואין לו ריע במקרא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>חציר -<br>
</span></b>הירקות שהם עשב השדה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>המצמיח הרים חציר</span></b> והנה הוא שם כלל והמתרגם ארמי אמר: שהוא שם פרט, גם הוא נכון.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הבצלים והשומים -<br>
</span></b>ידועים והם קרובים בלשון קדר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נפשנו יבשה
id: 0411
nru: ו
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>היא הנפש המתאוה הנטועה בכבד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אין כל -<br>
</span></b>חסרנו כל דבר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עינינו -<br>
</span></b>כי מן השמים ירד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והמן
id: 0411
nru: ז
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>ספר הכתוב חסרון דעת המתאוין, כי המן היה <b><span id='pink'>כזרע גד</span></b> והוא קל ללקוט והיה נראה כי הוא <b><span id='pink'>לבן. </span><br>
ועוד:</b> כי יוכלו לאכלו כאשר היה גם לטחנו ברחים ולעשות עוגות או לדכותו ולבשלו בפרור, ויש לו טעם נכבד כמו <b><span id='pink'>לשד השמן</span></b>. <br>
<b>ועוד:</b> היה יורד על מקום נקי אחר שירחץ הטל את המקום.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כזרע גד -<br>
</span></b>סמוך כמו <b><span id='katom'>נטע שעשועים.</span></b> <br>
<br>
<b><span id='pink'>גד -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
כסברתא. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
חרדל, מגזרת: גדין ואנכי לא ידעתי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שטו העם
id: 0411
nru: ח
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>מגזרת: <b><span id='katom'>משוט בארץ</span></b> וזה יורה כי לא היה נופל זה עם זה, רק מפוזר ומפורד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ברחים -<br>
</span></b>של היד ולא יתכן להפריד זה השם, כי משנים יהיו הרחיים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>במדוכה -<br>
</span></b>עץ או אבן שידוכו בה. <br>
<b>גם יתכן</b> שיעשו עוגות מאשר ידוכו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עוגות -<br>
</span></b>כמו <b><span id='katom'>ועשי עוגות.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>לשד -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
כי הלמ'ד נוסף כלמ'ד <b><span id='katom'>שלאנן ושלו</span></b>. <br>
והיה ראוי להיות <b><span id='pink'>השמן</span></b> מלרע, בעבור שהוא תאר השם. <b><br>
<br>
והנכון בעיני:</b> שהלמ'ד <b><span id='pink'>לשד</span></b> שורש כמו <b><span id='katom'>נהפך לשדי</span></b> והוא <b><span id='katom'>הפך בחרבוני קיץ </span></b>והיא הלחה הנכבדת העולה למעלה מכל שמן, ויהיה <b><span id='pink'>השמן</span></b> מלעיל כמשמעו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בוכה למשפחותיו
id: 0411
nru: י
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>שהתחברו המשפחות לבכות, כאשר יעשו בבכותם על מת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>איש לפתח אהלו -<br>
</span></b>בפרהסיא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ובעיני משה רע -<br>
</span></b>פעל עבר, או תחסר מלת היה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: למה הרעות לעבדך
id: 0411
nru: יא
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>הכתוב דבר על הבא במהרה.<br>
<br>
ולמה לא מצאתי חן בעיניך, כאשר אמרתי: <b><span id='katom'>שלח נא ביד תשלח.</span></b> <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>מצתי</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>חסרת אל'ף ורבים כמוה, כי אין תימה לחסרון המלך יהו'א.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הריתי
id: 0411
nru: יב
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>האני אמם:<br>
<br>
<b><span id='pink'>ילדתיהו -<br>
</span></b>או אני אביהם כמו <b><span id='katom'>ילד את שלח.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>שאהו -<br>
</span></b>עד בואו אל האדמה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מאין
id: 0411
nru: יג
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>במ'ם שם מקום ובלא מ'ם כמו לא ונמצא מלת <b><span id='katom'>הן</span></b> <b><span id='katom'>אתם מאין.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי כבד
id: 0411
nru: יד
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>פעל עבר, כמו: <b><span id='katom'>כי זקן יצחק,</span></b> או יחסר הוא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>את -<br>
</span></b>לשון זכר ונקבה, כמו: <b>לך </b>גם <b>בך ועמך ואתך</b> ואתה לשון זכר לבדו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הרגני
id: 0411
nru: טו
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>כמו המיתני זה עשה לי בצדקתך ובעבור פיוסי וזה טעם <b><span id='pink'>ואם מצאתי חן בעיניך.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>ואל אראה -<br>
</span></b>עוד ברעה שאני בה ואין צורך לתקון הסופרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אספה לי
id: 0411
nru: טז
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>מלה זרה ויתכן שהיתה כן בעבור אות הגרון. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ערכה לפני התיצבה.<br>
</span><span id='pink'><br>
ושוטריו -<br>
</span></b>כי יש זקנים שבאו בימים ואינם ראויים להיות שוטרים, גם יש שוטרים ואינם זקנים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירדתי
id: 0411
nru: יז
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>הכבוד ירד באש, בתוך הענן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ודברתי אתך שם -<br>
</span></b>וכאשר תשמע את הקול, ישמעו גם הם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואצלתי -<br>
</span></b>כטעם: אקח מאשר אצלך. <br>
ודע כי הרוח כמו החכמה ואם תינתן מחכמת ראובן לשמעון לא תחסר חכמת ראובן, רק נשארה כאשר היא והמשל בנר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: התקדשו
id: 0411
nru: יח
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>נמצא לשבח ולגנאי לשון התקדש וכן <b><span id='katom'>היקדש </span></b>שהוא לשון טומאה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולא יומים
id: 0411
nru: יט
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>כפל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>חמשה ימים -<br>
</span></b>כנגד אצבעות היד האוכלים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עשרה -<br>
</span></b>כפל בשתי ידיו גם עשרים, כמשל האומרים: יאכל כל מה שיאכל באצבעות ידיו ורגליו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חדש ימים
id: 0411
nru: כ
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>פירשתיו שישוב ערך הלבנה באורה כאשר היתה.<br>
וכן: <b><span id='katom'>שנתים ימים.</span></b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>מאפכם</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> כי הריח באף ויצא הריח ממנו ולא ימצא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לזרא -<br>
</span></b>באל'ף תחת ה'א, כמו: <b><span id='katom'>קראן לי מרא </span></b>כי אותיות אהו'י מתחלפין. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>לזרא</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
הוא דבר זר נתעב לתולדת שלא הרגיל אדם בו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שש מאות אלף רגלי
id: 0411
nru: כא
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>ואין צורך להזכיר הפחותים. <br>
<br>
<b>ורבים פירשו זאת הפרשה:</b> <br>
לטעמים רבים. <br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
כי משה אמר מה שיאמרו לו ישראל בעת שישאלו: <span id='red'>מה הוא הבשר?</span> <br>
והתשובה שיאמר להם: אין לכם צורך לשאול.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומצא להם
id: 0411
nru: כב
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>כדברי המתרגם ארמית. <br>
<b>ומה נכבד דרש קדמונינו</b>: <br>
במלת <b><span id='pink'>ישחט,</span></b> על הבהמה <br>
<b><span id='pink'>ויאסף, </span></b>על הדג.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: היד ה' תקצר
id: 0411
nru: כג
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>ולא אדע למה הצרה הזאת, רק הדבר כמשמעו, כי משה לא ידע כי השם יחדש אות או מופת כי אם להצדיק נביאו כאשר אפרש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>היקרך -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>ויקר מקרה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאצל
id: 0411
nru: כה
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>על דעתי מהבנין הכבד הנוסף. <br>
<br>
וי'ו <b><span id='pink'>ויתנבאו – </span></b><br>
כפ'א רפה בלשון ישמעאל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולא יספו -<br>
</span></b>פעם שנית. <br>
וכן: <b><span id='katom'>קול גדול ולא יסף, <br>
ולא יסף עוד לדעתה.</span></b> <br>
ואין מדקדוק הלשון להיותו מגזרת: <b><span id='katom'>פן תספו בכל חטאתם.</span></b> <br>
<br>
<b>אמרו חכמים:</b> <br>
<blockquote>ז'ל שלקח משה מכל שבט ששה והנה שנים ושבעים ובעבור שאמר לו השם שבעים איש, הניח השנים וזה נכון.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: והמה בכתובים
id: 0411
nru: כו
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>בתחלה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולא יצאו -<br>
</span></b>ממחנה ישראל אל אהל מועד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מבחוריו
id: 0411
nru: כח
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
יש אומרים:</b> <br>
שפירושו מבחרותו, והטעם שלא אמר כדברי זקן. <br>
<br>
ויש מדביקים <b><span id='pink'>מבחוריו</span></b> עם <b><span id='pink'>משרת משה,</span></b> והטעם: ששרת אותו מיום שהיה בחור, וזה איננו נכון, כי זה המעשה היה בשנה השנית. <br>
<b>והנכון בעיני:</b> שהוא מבחוריו הוא מהמובחרים לשרת משה, כי אחרים יש עמו. <br>
ודע כי מלת <b>בחור</b> בלשון רבים פעם תשתנה ופעם לא תשתנה, וכן מלת <b>סריס</b>, אולי הם שני משקלים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כלאם -<br>
</span></b>נפתח הלמ'ד בעבור אות הגרון הבא אחריו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ורוח נסע
id: 0411
nru: לא
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>יום שני.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויגז -<br>
</span></b>כרת, כמו: <b><span id='katom'>גזי נזרך</span></b> ומגזרת: <b><span id='katom'>וגז צאנך.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>ויגז</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שהיו בשפת הים רבים כחול והנה גזז מהם. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>ויגז</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> מפעלי הכפל, כמו: <b><span id='katom'>ויחם בשר הילד.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ויטש -<br>
</span></b>כמו: ויפרוש, והטעם כדבר נטוש אין כח בו לסור. <br>
וכן: <b><span id='katom'>והנם נטושים על פני כל הארץ.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>סביבות המחנה -<br>
</span></b>בלבד, גם הטעם שהיה כאמתיים בכל מקום, גבוה או שפל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישטחו
id: 0411
nru: לב
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>כמו: ויפרשו. <br>
וכן: <b><span id='katom'>שטחתי אליך כפי</span></b> ואם הם שני בניינים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרא
id: 0411
nru: לד
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 11
htm:
</b>הקורא או משה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>קברו -<br>
</span></b>הקוברים כמו: <b><span id='katom'>ויאמר ליוסף.<br>
</span></b><br>


autr: עזרא
trm: ותדבר מרים
id: 0412
nru: א
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 12
htm:
</b>היא דברה, גם אהרן הסכים או החריש, על כן נענש. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ותדבר</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>עם בי'ת, דרך גנאי כמו: <b><span id='katom'>וידבר העם באלהים</span></b>. <br>
גם ימצא לשבח גם בדרך נבואה.<br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
כי משה מלך על כוש ולקח כושית. <br>
<br>
<b>והמתרגם אמר:</b> <br>
<blockquote>שפירתא. <br>
</blockquote>וטעמו: לשון כבוד, כאשר יקראו הישמעאלים לזפת הלבן, גם אנחנו נקרא העיוור סגי נהור. והנה לא יתכן שנקרא שם שהוא לשבח להפכו לגנאי. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי כוש בן ימיני הוא שאול. <br>
וכן: <b><span id='katom'>הלא כבני כושיים</span></b> וכבר פירשתיו. <br>
<b>והישר בעיני</b> שזו הכושית היא צפורה, כי היא מדיינית ומדיינים הם ישמעאלים והם דרים באהלים. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>ירגזון יריעות ארץ מדין</span></b> ובעבור חום השמש אין להם לבן כלל, וצפורה היתה שחורה ודומה לכושית.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>כי אשה כשית לקח</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>זה הדבור שדברה מרים. <br>
<b>ומה נכבד דברי קדמונינו שאמרו על הזקנים:</b> <br>
<blockquote>אשריהם ואוי לנשיהם. <br>
</blockquote>והנה חשדו משה כי לא נמנע לשכב עם צפורה, רק בעבור שאיננה יפה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמרו הרק אך במשה
id: 0412
nru: ב
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 12
htm:
</b>הביאה ראיה כי לא עשה זה לקדושת השם, כי הם היו נביאים ואין המשכב אסור להם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הרק אך -<br>
</span></b>והאחד יספיק רק הוא דרך צחות, כמו: <b><span id='katom'>המבלי אין קברים.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>וישמע ה' -<br>
</span></b>ואם דברו בסתר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: פתאום
id: 0412
nru: ד
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 12
htm:
</b>המ'ם נוסף כמ'ם שלשום והוא מגזרת פתי דבר, שלא עלה על לב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>צאו שלשתכם ויצאו שלשתם -<br>
</span></b>כל אחד מאהלו והנה דרך כלל ואחר כן פרט: <b><span id='pink'>וירד ה' בעמוד ענן ויקרא אהרן ומרים,</span></b> ומשה שומע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שמעו נא
id: 0412
nru: ו
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 12
htm:
</b>כמו עתה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>נביאכם -<br>
</span></b>מי שיהיה מכם נביא ה'.<br>
<br>
<b><span id='pink'>במראה -<br>
</span></b>פירושו אם היה נביאכם שהוא נביא ה' כמו: <b><span id='katom'>והנבואה עודד הנביא. <br>
האהלה שרה אמו. <br>
כסאך אלהים עולם.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>במראה -<br>
</span></b>במראות הלילה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בחלום אדבר בו -<br>
</span></b>כפול, כדרך הנבואות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בכל ביתי נאמן הוא
id: 0412
nru: ז
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 12
htm:
</b>טעמו כבן בית שיכנס בלא רשות ואם יצטרך ידבר צרכיו ואתם כאשר אתודע לכם בחלום -תדעו ואם לא אין לכם רשות לשאול.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: פה אל פה אדבר בו
id: 0412
nru: ח
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 12
htm:
</b>הטעם בלא אמצעי.<br>
<br>
<b><span id='pink'>במראה ולא בחידות -<br>
</span></b>הטעם שאראה לו הדבור כאשר הוא כצורת המשכן.<br>
<b><span id='pink'><br>
ולא בחידת -<br>
</span></b>כמו הנשר הגדול.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ותמונת ה' יביט -<br>
</span></b>כטעם: <b><span id='katom'>הראני נא את כבודך</span></b> או שהוא בהקיץ:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מעל האהל
id: 0412
nru: י
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 12
htm:
</b>מעל פתח האהל.<br>
<b><span id='pink'>והנה מצורעת -<br>
</span></b>תחסר מלת היא, כמו: <b><span id='katom'>כאשר קאה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: בי אדני
id: 0412
nru: יא
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 12
htm:
</b>פירשתיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אל נא -<br>
</span></b>אל עתה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>נואלנו -<br>
</span></b>מבנין נפעל, ואין לו ריע <b><span id='katom'>כי אם נואלו שרי צען</span></b>. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא הפוך <b><span id='katom'>מאולת קשורה</span></b> וטעמו ידוע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אל נא תהי כמת
id: 0412
nru: יב
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 12
htm:
</b>אל עתה תהיה אחותינו כנפל המת, כאשר יצא מבטן אמו נאכל חצי בשרו. <br>
וכן בשר המצורע ואין צורך לתיקון סופרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויצעק משה
id: 0412
nru: יג
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 12
htm:
</b>זה יורה שהיה בצער על אחותו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אל -<br>
</span></b>אתה שיש הגבורה בידך עתה <b><span id='pink'>רפא</span></b> עתה <b><span id='pink'>לה,</span></b> על כן השיב השם: <b><span id='pink'>ואביה</span></b> ואילו אביה כעס עליה וירק בפניה, <b><span id='pink'>הלא תכלם</span></b> לראות פניו <b><span id='pink'>שבעת ימים</span></b>.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: תסגר
id: 0412
nru: יד
pch: בהעלותך
lvr: C0408
prk: 12
htm:
</b>כמו המצורעים שלא יזיקו אחרים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואחר תאסף -<br>
</span></b>תחשב מהיישוב. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ואספתו מצרעת.<br>
</span></b>ואחר שבאה אל המחנה נסעו העם מחצרות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0413
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת שלח <br>
</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע שלח פרק יג<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: שלח לך
id: 0413
nru: ב
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 13
htm:
</b>כתוב שהשם אמר לישראל: <b><span id='katom'>עלה רש.</span></b> <br>
והם אמרו: <b><span id='katom'>נשלחה אנשים.</span></b> <br>
אז אמר השם: <b><span id='pink'>שלח לך אנשים.</span></b><br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אנשים</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
שהם ידועים גיבורים, וכן <b><span id='pink'>כלם אנשים.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>וחזקת והיית לאיש.</span></b> כי איש היה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויתורו -<br>
</span></b>ויחפשו. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ולא תתורו:<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>כל נשיא בהם -<br>
</span></b>כל אחד הוא נשיא בהם, או תהיה מלת אחד מושכת עצמה ואחרת עמה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ושנים אנשים שרי גדודים היו בן שאול</span></b> ורבים כן:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וראיתם את הארץ מה היא
id: 0413
nru: יח
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 13
htm:
</b>ומה העם. <br>
<br>
<b><span id='pink'>החזק -<br>
</span></b>למלחמה. <br>
ואחר כן פירש <b><span id='pink'>ומה הארץ הטובה</span></b> <b><span id='pink'>היא – <br>
</span></b>שהאויר שלה והמים שלה טובים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עד נחל אשכול
id: 0413
nru: כג
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 13
htm:
</b>דברי משה. <br>
<b>ויתכן להיות</b> כמו: <b><span id='katom'>וירדוף עד דן</span></b>, להיות שם אחר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויוציאו דבת הארץ
id: 0413
nru: לב
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 13
htm:
</b>דבר שלא היה ואין כן, <b><span id='katom'>ויבא יוסף</span></b> כי ויבא הפך ויוציאו. <br>
<br>
<b><span id='pink'>דבה -<br>
</span></b>מפעלי הכפל מגזרת: <b><span id='katom'>דובב שפתי ישנים</span></b> ובמקומו פירשתיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אכלת יושביה -<br>
</span></b>שהאוויר שלה רע.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אנשי מדות -<br>
</span></b>כל איש הוא איש מדה רק טעמו מדות גדולות יותר מהכל. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אנשי לבב</span></b> ורבים כמו הם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי לחמנו הם
id: 0414
nru: ט
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>נאכלם כלחם. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אוכלי עמי אכלו לחם.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>סר צלם -<br>
</span></b>כי הגיבור אם אין לו מגן שיגן עליו ויהיה צל לו לבו ירא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ינאצוני
id: 0414
nru: יא
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>כמו: יכעסוני ורבים חבריו.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בקרבו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
לשון יחיד שהיו בתחילה לב אחד לטוב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושמעו מצרים כי העלית
id: 0414
nru: יג
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>טעמו ואשר העלית. <br>
ואחר שאמר: <b><span id='pink'>ושמעו ואמרו אל יושב הארץ הזאת,</span></b> היא ארץ כנען פירש מה שמעו, על כן פעם אחרת <b><span id='pink'>שמעו כי אתה ה' -</span></b> כבודך בקרב העם הזה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר עין בעין
id: 0414
nru: יד
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>על הכבוד שראו הזקנים או על מראה כבוד ה' לעיני בני ישראל והוא הנכון.<br>
<b><span id='pink'><br>
נראה -<br>
</span></b>פעל עבר וטעמו נראת אתה ה'. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ונשאר אני</span></b>. <br>
וכן <b><span id='katom'>כי אומלל אני</span></b>, בעבור היות הלמ'ד בפת'ח גדול.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עמד עליהם -<br>
</span></b>בשבתם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: יכלת
id: 0414
nru: טז
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>שם כמו: <b><span id='katom'>עד יבושת המים</span></b> ואיננו לשון מדה, כדרך הדרש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וישחטם במדבר -<br>
</span></b>הטעם ויהרגם ואמר <b><span id='pink'>וישחטם </span></b>בעבור המדבר כי שם ירעו הצאן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: יגדל נא
id: 0414
nru: יז
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>קרוב מאריכות אפים כי כל מי שהוא ארך אפים יש לו כח גדול לשבור כעסו, והעד: <b><span id='pink'>כאשר דברת </span></b>שאתה ארך אפים, ואלה המידות פירשתים בפרשת כי תשא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: סלח נא
id: 0414
nru: יט
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>אחר שמצאנו שאמר <b><span id='pink'>אם יראו את הארץ</span></b> אחר <b><span id='pink'>סלחתי כדברך,</span></b> ידענו כי מלת <b><span id='pink'>סלח נא</span></b> אריכות אף וכן: <b><span id='katom'>ונסלח לו</span></b> עד שיעשה תשובה שלימה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כגודל חסדך -<br>
</span></b>בעבור חסדך הגדול.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וכאשר נשאתה -<br>
</span></b>כטעם: <b><span id='katom'>נושא עון.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ועד הנה -<br>
</span></b>עד המקום הזה, או מיום שיצאו ממצרים ועד זה היום, כי יש <b><span id='pink'>הנה,</span></b> שם המקום, כמו: <b><span id='katom'>באו הנה הלילה</span></b> גם סימן זמן כמו: <b><span id='katom'>ולא ראיתיו עד הנה</span></b> וכבר פירשתיו:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חי אני
id: 0414
nru: כא
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>טעמו: כאשר אני חי, כן יהיה דברי קיים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וימלא -<br>
</span></b>וכאשר מלא כבודי <b><span id='pink'>את כל הארץ.</span></b> <br>
<b>והקרוב</b> שהוא לעתיד וטעמו זה אעשה, כדי שיודע כבודי בעולם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: זה עשר פעמים
id: 0414
nru: כב
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>הטעם רבים. <br>
והזכיר <b><span id='pink'>עשר - </span></b>בעבור היותו סך חשבון, כי הוא סוף האחדים וראש העשרות שהם במחברת השנית.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועבדי כלב
id: 0414
nru: כד
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>הזכירו לבדו בעבור <b><span id='katom'>ויהס כלב</span></b> והלוים והכהנים אינם בכלל השבועה, כי לא הלך מהם נשיא מרגל. <br>
<b>ועוד:</b> <b><span id='pink'>לכל פקודיכם לכל מספרכם -</span></b> אף על פי שלא היו הכהנים, גם הלוים הם רבים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>רוח אחרת -<br>
</span></b>כנגד התרים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וימלא אחרי -<br>
</span></b>רדף אחרי דברי ומלא אותו, שהארץ טובה מאד ואין דיבה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והעמלקי והכנעני
id: 0414
nru: כה
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>הוא האמורי, כי כל אמורי הוא כנעני ולא חשש הכתוב להפרישו בעבור העמלקי שהוא מבני שם וכנען שהוא אבי האמורי מבני חם. <br>
וכן: <b><span id='pink'>וירד העמלקי והכנעני</span></b> והעד: <b><span id='katom'>ויצא האמורי</span></b> ולא הזכיר העמלקי, כי האמורי הוא העיקר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>יושב בעמק -<br>
</span></b>לארוב לכם. <br>
<br>
<b>ויש אומר:</b> <br>
אף על פי שהעמלקי והכנעני יושבים בעמק, פנו דרך ים סוף ולא תפחדו. והנה ישראל לא עשו תשובה, על כן דבר השם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: פגריכם
id: 0414
nru: כט
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>הגופות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הלינותם -<br>
</span></b>מגזרת <b><span id='pink'>וילונו על משה:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: נשאתי את ידי
id: 0414
nru: ל
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>כלשון בני אדם, כי השמים למעלה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי אם כלב -<br>
</span></b>הקדים כלב, כי הוא הקדים <b><span id='pink'>ויהס.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: יהיו רועים
id: 0414
nru: לג
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>כי מנהג הרועה שלא יעמוד וינוח במקום והעד <b><span id='katom'>כאהל רעי.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>זנותיכם-<br>
</span></b>שזנו מאחרי ואמרו: <b><span id='pink'>נתנה ראש:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר תרתם
id: 0414
nru: לד
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>בציווי.<br>
<br>
<b><span id='pink'>את תנואתי -<br>
</span></b>אניא דברי או מי יניאני, והטעם שישבור את שבועתי כמו: <b><span id='katom'>ואם הניא.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: הנועדים עלי
id: 0414
nru: לה
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 14
htm:
</b>שאמרו לרגום באבנים עבדי השם, בעבור שאמרו: כבוד השם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>במדבר הזה -<br>
</span></b>יתום קץ כל אחד ששם קץ כל אחד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ושם ימתו -<br>
</span></b>כלם קרוב מהקץ.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי תבואו אל ארץ מושבתיכם
id: 0415
nru: ב
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 15
htm:
</b>נסמכה זאת הפרשה, בעבור שנחלשו ויתאבלו לנחם הבנים להודיעם כי יבאו אל הארץ. <br>
<b>והנכון </b>בעבור שנשאו קול כל העדה (וחטאו) ונסלח להם בעבור תפלת משה, אמר: <b><span id='pink'>וכי תשגו</span></b> והעד: <b><span id='pink'>ונסלח להם.</span></b> <br>
והוצרך להזכיר משפט מנחות כל עולה וזבח ובסוף: <b><span id='pink'>והנפש אשר תעשה ביד רמה,</span></b> רמז למעשיהם והזכיר דבר המקושש כי עשה ביד רמה, ומרוב חמלת השם על ישראל שם <b><span id='pink'>הציצית, </span></b>לזכר שלא יעשה האדם ביד רמה, או שלא ישכח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לפלא
id: 0415
nru: ג
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 15
htm:
</b>לפרש. <br>
וכן: <b><span id='katom'>והפלה ה',</span></b> ואם הוא בה'א, כי אותיות אהו'י מתחלפות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שה
id: 0415
nru: יא
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 15
htm:
</b>כבשים. <br>
<br>
<b><span id='pink'>או עזים -<br>
</span></b>וכן פירש בסוף <b><span id='pink'>לכבש האחד. </span></b><br>
או אם הקריב איל תהא מנחתו כפלים, כי הכבש הוא קטן, ולא הזכיר עם בן הבקר נדבה, והזכיר שלמים בעבור שלא הזכירו בתחילה, ומשפט הכל אחד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הקהל
id: 0415
nru: טו
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 15
htm:
יש אומרים:</b> <br>
כי זה הה'א הוא לקריאה. <br>
<b>ולפי דעתי</b> שאין סימן קריאה בלשון הקדש, והעד: הארבעה והאחד מהם: <b><span id='katom'>משה משה</span></b>, רק זה הה'א הוא ה'א הדעת, וסימן הקריאה איננו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ככם כגר -<br>
</span></b>כבר ביארתי משפט הכפי'ן בהתחברם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עז בת שנתה
id: 0415
nru: כז
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 15
htm:
</b>פירוש שעירת עזים. וזה החטא הוא שלא עשו מה שצוה לעשות והוא שוגג, והנה הוא כמשפט העושה בשגגה, מה שצוה שלא לעשות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ביד רמה
id: 0415
nru: ל
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 15
htm:
</b>להראות הכל שאיננו ירא מהשם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מגדף -<br>
</span></b>כדרך לשון בני אדם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי דבר ה' בזה
id: 0415
nru: לא
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 15
htm:
</b>זה הוא <b><span id='pink'>ביד רמה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ואת מצותו הפר -<br>
</span></b>שצוהו שלא לעשות ביד רמה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
או אם יפר מצותו בסתר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הנפש ההיא -<br>
</span></b>איננה המשכלת כדברי תועה רוח, רק הוא חבור נפש עם הגוף.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עונה בה -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>דמו בראשו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: במדבר
id: 0415
nru: לב
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 15
htm:
לפי דעתי</b> שהוא מדבר סיני וכבר הזכרתי למה נסמכה הפרשה. <br>
<b>גם יתכן</b> שעשה המקושש ביד רמה והזהירוהו ולא הועיל. <br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
<b><span id='pink'>ויקריבו אותו -<br>
</span></b>ליל ראשון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: במשמר
id: 0415
nru: לד
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 15
htm:
</b>בפתחות הבי'ת מקום היה ידוע.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מה יעשה לו -<br>
</span></b>אי זו מיתה ימות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועשו להם ציצית
id: 0415
nru: לח
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 15
htm:
יתכן</b> על שני פירושים האחד שיעשו ציצית, כמו בציצית ראשי והם החוטים היוצאים שאינם ארוגים.<br>
<b><span id='pink'>על כנפי בגדיהם -<br>
</span></b>על כל בגד חלוק או מכנסים, כי אם תחלקוה הנה הוא כדמות כנף.<br>
<br>
<b><span id='pink'>פתיל תכלת -<br>
</span></b>על הציצית. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>תכלת</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
בעבור שהוא כעין השמים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיה לכם לציצת
id: 0415
nru: לט
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 15
htm:
</b>והנה ישוב הפתיל להיותו בקצה כמו הציצית. והפירוש השני כאשר העתיקו חז'ל ובעבור שיש עדים נאמנים על הפירוש השני בטל הראשון והם העתיקו, כי זאת המצוה עם בגד שיש לו ארבע כנפים והציצית הם הגדילים ועוד אפרשנו. <br>
<br>
והנה מצוה על כל מי שיש לו בגד בארבע כנפים שיתכסה בו ביום תמיד ולא יסירנו מעליו, למען יזכרו והמתפללים בטלית בשעת התפלה יעשו זה, בעבור שיקראו בקריאת שמע <b><span id='pink'>והיה לכם לציצית ועשו להם ציצית.</span></b> <br>
<br>
<b>רק לפי דעתי </b>יותר הוא חייב להתעטף בציצית בשאר השעות משעת התפלה, למען יזכור ולא ישגה ולא יעשה עבירה בכל שעה, כי בשעת התפלה לא יעשה עבירה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וראיתם אותו -<br>
</span></b>מצוה להיותו נראה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אחרי לבבכם -<br>
</span></b>המתאוה והעין רואה והלב חומד. <br>
והנה יהיה הציצית לאות ולסימן שלא ירדוף אדם אחר הרהור לבו, וכל אשר שאלו עיניו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אשר אתם זונים -<br>
</span></b>כי מי שילך אחרי תאוותו הוא זונה מתחת עבודת אלהיו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וטעם למען תזכרו
id: 0415
nru: מ
pch: שלח-לך
lvr: C0415
prk: 15
htm:
</b>וכבר אמר: <b><span id='pink'>וזכרתם את כל מצות ה'.</span></b> שאם תזכרו תהיו קדושים ולא תתגאלו בתאות הלב המטנפת הרוח המשכלת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0416
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת קרח<br>
</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע קרח פרק טז<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקח קרח
id: 0416
nru: א
pch: קורח
lvr: C0416
prk: 16
htm:
</b>זה הדבר היה במדבר סיני כאשר נתחלפו הבכורים ונבדלו הלוים, כי חשבו ישראל שמשה אדונינו עשה מדעתו לתת גדולה לאחיו, גם לבני קהת שהם קרובים אליו ולכל בני לוי שהם ממשפחתו, והלוים קשרו עליו בעבור היותם נתונים לאהרן ולבניו. וקשר דתן ואבירם, בעבור שהסיר הבכורה מראובן אביהם, ונתנה ליוסף, אולי חשדוהו בעבור יהושע משרתו, גם קרח בכור היה כי כן כתוב. <br>
ודגל ראובן חונה בנגב וקרח בנגב המשכן, כי הוא מבני קהת ואלה נשיאי העדה היו בכורים והם היו מקריבים את העולות, על כן לקחו מחתות, והראיה על זה הפירוש מופת המטה, שראו כל ישראל כי השם בחר שבט לוי תחת הבכורים, על כן כתוב: <b><span id='katom'>ותכל תלונתם,</span></b> כי התלונה על זה היתה. <br>
<br>
גם אמר משה: <b><span id='pink'>כי לא מלבי</span></b>, בעבור שחשדוהו כי מלבו עשה. <br>
<b>ועוד:</b> <b><span id='pink'>לא ה' שלחני</span></b> בשליחות הזה, כי כבר האמינו בו כל ישראל. <br>
<b>ועוד ראיה גמורה:</b> <b><span id='pink'>כי כל העדה כלם קדושים</span></b> וזה רמז לבכורים שהם קדושים, כי כן כתוב <b><span id='katom'>קדש לי כל בכור</span></b> והם היו <b><span id='katom'>הכהנים הנגשים אל ה',</span></b> והם עיקר כל העדה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויקח קרח -<br>
</span></b>אנשים, דרך קצרה, כמו: <b><span id='katom'>חמור לחם</span></b> ורבים ככה. <br>
<br>
<b>ויאמר ר' יונה:</b> <br>
<blockquote>כי פירוש <b>ויקח</b> לקח לקום על משהו:<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: לפני משה
id: 0416
nru: ב
pch: קורח
lvr: C0416
prk: 16
htm:
</b>שלא קמו בסתר, ויש הפרש בין <b>לפני</b> ובין <b>מפני.<br>
</b><br>
<b><span id='pink'>קראי מועד -<br>
</span></b>שהיו נקראים אל אהל מועד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אנשי שם -<br>
</span></b>קודם צאתם ממצרים. <br>
<br>
<b>ומדקדק אמר:</b> <br>
כי <b><span id='pink'>נשיאי עדה –</span></b> <br>
הם הנשיאים העומדים על הפקודים, והם פעולים למלת לקח, כאילו כתיב ויקח קרח ודתן ואבירם ואון נשיאי העדה לדבר אליהם וזה מעט רחוק.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: רב לכם
id: 0416
nru: ג
pch: קורח
lvr: C0416
prk: 16
htm:
</b>כמו די לכם, והטעם שתפשתם החלק הרב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי כל העדה כלם קדושים -<br>
</span></b>כי כל העדה מיום מעמד הר סיני היו קדושים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ובתוכם ה' -<br>
</span></b>כי הלוים נבחרו אחרי היות הכבוד בתוך בני ישראל, ואם ידע משה כאשר היה בהר סיני כי נבחר שבט לוי, לא ידעו ישראל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>תתנשאו -<br>
</span></b>להיות אהרן הכהן הגדול ומשה למעלה ממנו, כי הוא למדו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: את אשר לו
id: 0416
nru: ה
pch: קורח
lvr: C0416
prk: 16
htm:
</b>השבט הנבחר וזאת תשובה לדתן ולאבירם ולנשיאי העד,ה שהיו הבכורים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת הקדוש -<br>
</span></b>בשבטו להיותו כהן גדול.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: רב לכם בני לוי
id: 0416
nru: ז
pch: קורח
lvr: C0416
prk: 16
htm:
</b>וזה פירושו: שאמר להם: <b><span id='pink'>המעט, </span></b>ואמר הכתוב: <b><span id='pink'>ויאמר משה אל קרח,</span></b> כי הדבור הראשון עם קרח ועם כל עדתו וזה עם הלוים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: המעט
id: 0416
nru: ט
pch: קורח
lvr: C0416
prk: 16
htm:
</b>הדבר מעט הוא אצלכם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לפני העדה לשרתם -<br>
</span></b>בהביאם את עולותיהם ואת זבחיהם:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לכן
id: 0416
nru: יא
pch: קורח
lvr: C0416
prk: 16
htm:
</b>על כן קשרתם אתה וכל עדתך שאתם נועדים על השם. <br>
והטעם, כמו: <b><span id='katom'>ורוזנים נוסדו יחד על ה' ועל משיחו</span></b> שעשו וועד להריב עם השם. <br>
וכן: <b><span id='katom'>בהצותם על ה'.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי ה'א הנועדים נוסף.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מה הוא -<br>
</span></b>מה פשעו? מה הוא עושה?<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא נעלה
id: 0416
nru: יב
pch: קורח
lvr: C0416
prk: 16
htm:
יתכן </b>שהיה אהל מועד בתוך המחנה במקום גבוה, על כן מלת <b><span id='pink'>העלו מסביב,</span></b> או מי שילך לעבודת השם, או אל המקום הנבחר יקרא עולה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: המעט
id: 0416
nru: יג
pch: קורח
lvr: C0416
prk: 16
htm:
</b>הדבר קל, <b><span id='pink'>כי העליתנו מארץ זבת חלב ודבש,</span></b> כי מצרים בנגב ארץ ישראל והבא ממצרים לארץ כנען, באמת הוא עולה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי תשתרר עלינו -<br>
</span></b>העליתנו ממצרים, כדי שתשתרר עלינו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>גם השתרר -<br>
</span></b>גם שררות רבות אתה ואחיך:<br>
<br>
<b>


