# daat

autr: עזרא
trm: ויצו
id: 0102
nru: טז
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 02
htm:
</b>מלת צווי עם על מצוות לא תעשה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>על העבים אצוה.</span></b> <br>
אף על פי שהתרתי לך פרי עץ הגן, לא תאכל מפרי עץ הדעת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבן
id: 0102
nru: כב
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 02
htm:
</b>מהבנין הכבד גם מהבנין הקל כמו: <b><span id='katom'>ויפן, ויקץ.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ויבאה -<br>
</span></b>חשב בהקיצו בראותו אותה כי הובאה אליו כאשר הובאו הבהמות, והכתוב דבר על מחשבתו. וכן: <b><span id='katom'>והאנשים רדפו אחריהם.</span></b> <br>
או נבנתה חוץ לגן ואחרי כן הובאה אליו, וכאשר הסתכל ידע שנגזרה ממנו, כי צלעו האחת עם בשרה איננה והרגיש שבשר אחר הובא בו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0102
nru: כג
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 02
htm:
</b>אז אמר. <br>
<br>
<b><span id='pink'>זאת הפעם -<br>
</span></b>מצאתי עזר כנגדי כמוני, כי ממני היה. ודבר לילית דרש.<br>
<b><span id='pink'><br>
לזאת -<br>
</span></b>בעבור זאת. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אמרי לי אחי הוא.<br>
</span></b>ודגשות שי'ן אשה. תמורת היו'ד הנח הנעלם שהוא באיש. <br>
<b>ויתכן </b>שסבת דבור אשה דגוש ולא רפה שלא יתערב עם אישה שהוא בעלה, כי פעם יחסרו הראות הה'א. ונשים מן אנוש ואנשים.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>יקרא</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
על שם.<br>
ולא נדגש קו'ף <b><span id='pink'>לקחה זאת</span></b> להקל על הלשון. והוא מהבנין הכבד ואם לא נמצא.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>והיו לבשר אחד</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כאילו הם, או שידמו כאשר היו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שיולידו אחר והוא רחוק:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והנחש
id: 0103
nru: א
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
יש אומרים:</b> <br>
כי האשה הייתה מבינה ויודעת לשון החיות. ויפרשו ויאמר הנחש ברמיזה. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
שהוא שטן ואיך לא יראו סוף הפרשה, כי איך ילך השטן על גחון ואיך יאכל עפר?! <br>
ומה טעם לקללת <b><span id='pink'>הוא ישופך ראש?!</span></b> <br>
ורבים השתבשו לחקור למה היה קילל הנחש ואם הייתה לו דעת שלמה. או ציווה שלא ישיא האשה. <br>
<br>
<b>ויאמר רב סעדיה גאון:</b> <br>
<blockquote>אחר שהתברר לנו שאין דבור ודעת כי אם באדם לבדו נצטרך לומר כי הנחש גם האתון לא דברו. רק מלאך דבר בשבילם. <br>
</blockquote><b>והשיב עליו רב שמואל בן חפני: </b><br>
<b>והנה קם רבי שלמה הספרדי,</b> בעל השירים השקולים וחכם גדול היה והשיב על רב שמואל.<br>
<br>
<b>והישר בעיני,</b> שהם הדברים כמשמעם והנחש היה מדבר והיה הולך בקומה זקופה והשם דעת באדם שם בו. והנה הפסוק העיד כי, <b><span id='pink'>היה ערום מכל חית השדה</span></b> רק לא כאדם. <br>
ופירוש <b><span id='pink'>ערום -</span></b> חכם שיעשה דבריו בערמה. <br>
<br>
ואל תתמה בעבור היות ערום אחרי ערומים והם שני טעמים. כי באלה הצחות בלשון כמו <b><span id='katom'>בלחי החמור, חמור חמורתים. <br>
</span></b>וכן: <b><span id='katom'>על שלשים עיירים ושלשים עיירים להם.</span></b><br>
ועוד אם המלאך דבר על פיו אין חטא לנחש. וזה המלאך לא יתכן להיות שלוחו של השם. ואין המלאך ממרה פי השם והשואלים איך מצא הנחש את האשה איננה שאלה.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אף</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
כי יורה כי דבר דברים אחרים ואמר בסוף ק'ו, שאמר לכם לא תאכלו כל פרי עץ, כלל לא הזכיר הנחש השם הנכבד והנורא כי לא ידעו. גם האשה הוסיפה על מצוות השם<b><span id='pink'>, ולא תגעו בו</span></b> וכן הוסיפה אשת מנוח <b><span id='katom'>עד יום מותו:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותרא האשה
id: 0103
nru: ו
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
</b>בלבה:<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונחמד העץ -<br>
</span></b>בעבור שתשכיל ותפקחנה עיניה.<br>
<b><span id='pink'><br>
וטעם עמה -<br>
</span></b>שיחד אכלוהו וגלתה לו סוד הנחש. והנה לא היה אדם שוגג על כן נענש. <br>
<b><br>
ורבים אמרו:</b> <br>
<blockquote>כי עץ הדעת עץ תאנה, בעבור שמצאו ויתפרו עלה תאנה. ואלו היה כן, היה הכתוב אומר ויתפרו עלה עץ הדעת! <br>
</blockquote><b>גם רבים אמרו:</b> <br>
<blockquote>שחיטה היה. <br>
</blockquote><b>והנכון בעיני</b> ששני עצים הם בתוך גן עדן ואינם במקום אחר על כל פני האדמה. <b><br>
והאחד</b> עץ הדעת והוא יוליד תאוות המשגל ועל כן כסו האדם ואשתו ערותם. <br>
<br>
ופירוש <b><span id='pink'>ויתפרו </span></b>ידוע. <br>
וכן <b><span id='katom'>שק תפרתי עלי גלדי.</span></b> <br>
והמבקשים מחט מהבילים, כי בעץ דק יעשו צרכם. וכאשר אכל אדם מעץ הדעת ידע את אשתו. וזאת הידיעה כינוי למשגל. ובעבור עץ הדעת נקרא כן. גם הנער כאשר ידע הטוב והרע אז יחל לתאות המשגל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועץ החיים -<br>
</span></b>שיוסיף חיים ויחיה האדם שנים רבות. ואין מלת לעולם עד עולם ועד. <br>
והנה כן: <b><span id='katom'>ועבדו לעולם. <br>
וישב שם עד עולם.</span></b> ורבים אחרים. <br>
<br>
<b>ומפרשים אמרו בפסוק:</b> <br>
<b><span id='pink'>כי ביום אכלך ממנו מות תמות -<br>
</span></b><blockquote>כי לא נברא על מתכונת שימות, רק כאשר חטא, נגזר עליו המוות. <br>
<b></b></blockquote><b></b><span id='red'>ורבים ישאלו מה חטאו זרעו?</span> <br>
ואלה דברי רוח, כי רוח אחד לאדם ולבהמה שבה יחיה וירגיש בעולם הזה, <b><span id='katom'>וכמות זה כן מות זה, </span></b>מלבד החלק העליון שיש לאדם, מותר מן הבהמה. וכבר הביא אחד מרופאי יון ראיות גמורות שלא יתכן שלא יהיה לחיי האדם קצב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישמעו מתהלך בגן.
id: 0103
nru: ח
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
</b>קול השם. וזה היה סמוך לערב בעת התנופף רוח היום. ומצאנו לקול הליכה כמו: <b><span id='katom'>קולה כנחש ילך.</span></b> <b><span id='katom'><br>
קול השופר הולך וחזק מאוד.</span></b> <br>
<br>
<b>ויאמר ר' יונה המדקדק הספרדי:</b> <br>
<blockquote>כי הטעם והאדם מתהלך בגן. <br>
גם הוא אמר שפירוש ביום אכלך ממנו אלף שנים כדרך הדרש. <br>
</blockquote><b>ואחרים אמרו:</b> <br>
<blockquote>כי ביום שישי נברא וביום שישי מת. <br>
</blockquote><b>ואחרים אמרו:</b> <br>
<blockquote>אז תהיה חייב מיתה. <br>
</blockquote><b>ואחרים אמרו:</b> <br>
<blockquote>כי יש מות עונש. <br>
</blockquote>כמו: <b><span id='katom'>כי בן מות האיש העושה זאת.</span></b> <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו: </b><br>
<blockquote>כי מאז תחל שתמות. <br>
</blockquote>והביאו ראיה מהתינוק. <br>
<br>
<b>והישר בעיני</b> מה שאמרו הקדמונים שעשה תשובה, כטעם <b><span id='katom'>רגע אדבר.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרא
id: 0103
nru: ט
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
</b>טעם <b><span id='pink'>איכה -</span></b><br>
פתחון הדברים. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אי הבל אחיך</span></b> <br>
והנה כחש קין והשיב לו השם: <b><span id='katom'>קול דמי אחיך צועקים:</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לבלתי
id: 0103
nru: יא
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
</b>עם למ'ד כטעם שלא ובלא למ'ד כטעם רק אך.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אכל ממנו -<br>
</span></b>שם הפועל. <br>
וכן: <b><span id='katom'>לבלתי שמור מצותיו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר נתתה עמדי
id: 0103
nru: יב
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
</b>אתה נתת, הנותנת לי. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>עמדי בגן</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
והוא כמו עמי. אכן לא מצאנוהו כי אם בלשון יחיד המדבר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואכל -<br>
</span></b>האלף סימן המדבר והנח הנעלם שיש אחריו תמורת אלף השרש ובא עם קמץ קטן, בעבור שהוא סוף פסוק ולא יתכן שיבוא וי'ו קמוץ עם הפועל, כי לעולם הוא בשו'א.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ארור
id: 0103
nru: יד
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
</b>לנחש, שיהיו חייו קצרים. <br>
<b>והנכון</b> שיהיה חסר בהליכתו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>על גחונך -<br>
</span></b>החזה ולא נדע אם הנו'ן שרש כאדון או נוסף כזדון. <br>
והאומר שנקרא כן בעבור הרוח שיגיח ממנו, זה דרך דרש. <br>
וכן אמרו על <b><span id='katom'>גיחון.</span></b> גם <b><span id='katom'>פישון</span></b> מגזרת <b><span id='katom'>כי תפושו</span></b> גם <b><span id='katom'>פרת</span></b> מגזרת <b><span id='katom'>פרו ורבו.</span></b> <br>
והנה הנהר הגדול הוא חדקל עמד בפניהם ולא יכלו לעבור. ויאמרו שתי מלות הן, שהמים חדים וקלים. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואיבה, הוא ישופך ראש
id: 0103
nru: טו
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
</b>זרעה יככה בראש. <br>
וכן <b><span id='katom'>אשר בשערה ישופני</span></b> הלא תראה מהכתוב אחריו, ויחסר הבי'ת כמו בי'ת <b><span id='katom'>הנמצא בית ה'.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>עקב - <br>
</span></b>הוא הרגל ואם הראש ראשון זה אחרון. <br>
וכן: <b><span id='katom'>את עקבי המים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: הרבה ארבה
id: 0103
nru: טז
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
</b>שם הפועל.<br>
<b><span id='pink'><br>
עצבונך -<br>
</span></b>בעת העינוי בצאת דם בתולים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והרנך - <br>
</span></b>הנו'ן נוסף כי ההריון כבד על האשה וכן הלידה.<br>
<b><span id='pink'><br>
תשוקתך -<br>
</span></b>משמעתך.<br>
<br>
והטעם שתשמעי כל אשר יצוה עליך, כי את ברשותו לעשות חפצו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולאדם ארורה האדמה
id: 0103
nru: יז
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
</b>שלא תוציא תבואה רבה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בעצבון תאכלנה -<br>
</span></b>תאכל תבואתה והיא דרך קצרה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>והיו באוכלי שולחנך:</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וקוץ
id: 0103
nru: יח
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
</b>גדול וקטן ממנו דרדר. והוא לבדו דר כי אחיו נעדר. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בעצבון</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
לפתח ולשדד ולזרוע. <br>
ועוד רעה חולה שיצמח קוץ בתוך התבואה.<br>
<br>
וטעם את <b><span id='pink'>עשב השדה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
הוא הלחם, כי בגן עדן חיותו מפרי העץ.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרא חוה.
id: 0103
nru: כ
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
</b>הוי'ו והיו'ד מתחלפים. <br>
וכן: <b><span id='katom'>הנה יד ה' הויה.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>ואתה הוה להם למלך.</span></b> <br>
ולא קראה ביו'ד, כי מה הפרש יש בין שמה ובין שם החיות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אם כל חי -<br>
</span></b>מבני אדם.:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כתנות עור
id: 0103
nru: כא
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
יש אומר:</b> <br>
<blockquote>כי בתחילה היו עצם ובשר ועתה קרם עליהם עור. <br>
</blockquote><b>ויש אומרים:</b> <br>
<blockquote>כתנות לעורם. <br>
</blockquote><b>ואחרים אומרים:</b> <br>
<blockquote>כי יש בהמה בדמות אדם והשם ציווה ונפשט עורה.<br>
</blockquote>ואין לנו לבקש בזאת, רק נאמין שהשם עשה לאדם גם לאשתו כתנות עור, ומי ימלל גבורותיו ומי יספר מעשיו ונפלאותיו ואין חקר לגדולתו.:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0103
nru: כב
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
</b>כאשר יהיה אחד בפת'ח קטן, יהיה בטעם וענינו מוכרת. <br>
ואם יהיה בפתח גדול יהיה סמוך. <br>
וכן: <b><span id='katom'>כאחד שבטי ישראל,</span></b> על כן לא יתכן מדקדוק הלשון להיות פירושו כמו אחד, ומה טעם יהיה לו והיה בעל הטעמים ראוי לדבק ממנו עם לדעת.<br>
<br>
ופירוש <b><span id='pink'>ממנו –</span></b> <br>
לשון רבים כמו <b><span id='katom'>איש ממנו.</span></b> וכבר ביארתי בספר היסוד למה נדגש נו'ן הרבים. <br>
ואנשי מזרח הקוראים אותו בלא דגשות יטעו. <br>
וטעם הפסוק כמו: <b><span id='katom'>והייתם כאלהים יודעי טוב ורע, </span></b>או פירושו על מחשבתו. <br>
ואל תתמה על מלת ממנו, כי כמוהו <b><span id='katom'>נעשה אדם בצלמנו הבה נרדה</span></b>, וזה דבור השם עם המלאכים.<br>
<br>


autr: עזרא
trm: <b>וישלחהו
id: 0103
nru: כג
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 03
htm:
כל שלוח ואחריו מ'ם, כמו גרוש והוא לגנאי, כמו<b><span id='katom'>: שלח מעל פני,</span></b> ולא כאשר אמר <b>חכם גדול ספרדי</b> שהוא לשון כבוד כמו: <b><span id='katom'>הולך עמם לשלחם</span></b> וכמו <b><span id='katom'>וישלחהו וילך בשלום,</span></b> שאם כן יהיה כבוד האדמה גדול מכבוד גן עדן! <br>
<br>
<span id='red'>ואם אמר למה נכתב ויגרש את האדם? <br>
</span>אם פירושו וישלחהו ויגרשהו. כן פירושו כאשר גרשו, השכין את הכרובים ומלת כרובים יש אומרים כנערים, תרגום ארמית כרביא. <br>
<b>ולפי דעתי</b> שהיא מלת כלל צורות כולם, ויחזקאל שאמר בתחילה: <b><span id='katom'>ופני שור</span></b>, לא התחלפה הצורה שהעגל לא נעשה בימיו, ואחר כן באמרו <b><span id='katom'>פני הכרוב</span></b> בה'א הידיעה, הצורה צורת שור כאלו אמר הצורה שהזכרתי בתחילה על כן כל צורת שור כרוב, ואין כל כרוב צורת שור, והראייה הגמורה שאמר באחרונה: <b><span id='katom'>כי כרובים המה,</span></b> ופה אמר הכרובים והם המלאכים הידועים ובידם חרב, יש לה <b><span id='pink'>להט</span></b> ולה שתי פיות וזה פירוש <b><span id='pink'>המתהפכת</span></b>. <br>
והמפרשים שאומרים כי על השמש דבר, איננו אמת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והאדם
id: 0104
nru: א
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 04
htm:
</b>כאשר ראה שלא יחיה בגופו בעצמו לעולם, הוצרך להחיות המין, על כן אמרה <b><span id='pink'>קניתי איש את ה'.</span></b> ואין שם זכר למלת אלהים, כי הנה נמצא בארץ במין כאשר הוא במעלה בעצמים. ומלת טוב כלל. <br>
וכן כתוב<b><span id='katom'>: וירא אלוהים את כל אשר עשה והנה טוב מאד</span></b> ורע חלק.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי מקץ ימים
id: 0104
nru: ג
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 04
htm:
</b>שעבד קין את האדמה הביא המנחה אל המקום שקבע לתפלתו ולא ישרו בעיני דברי האומרים כי המנחה הביאה אל אביו, ובעבור שכתוב <b><span id='pink'>מבכורות צאנו</span></b> יש סמך, כי לא הביא קין מן הבכורים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישע
id: 0104
nru: ד
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 04
htm:
</b>על משקל <b><span id='katom'>ויחר לקין,</span></b> וטעמו כמו קבל והקרוב אליו <b><span id='katom'>שעו מני</span></b>, כדרך סוד הקרבן. <br>
<b>ויתכן</b> שירדה האש ודשנה מנחת הבל ולא מנחת קין. <br>
<b><br>
ועל דעתי, </b>כי נקראת השנה תמימה ימים. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>ימים תהיה גאולתו,</span></b> בעבור שישובו הימים באורך או בקוצר כאשר היו בתחילה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>מימים ימימה.</span></b> <br>
ופירוש: <b><span id='katom'>שנתים ימים,</span></b> ימים שלמים שנתים, ואם נכתב שנתים יתכן שאינן שלימות מיום אל יום. <br>
וכן <b><span id='katom'>עד חדש ימים,</span></b> שישוב החדש כאשר היה על כן אמרתי בפי' דניאל כי ימים אלף ומאתים וצ' שהם ימים ולא שנים, בעבור שהם במספר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הלוא
id: 0104
nru: ז
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 04
htm:
</b>ופירוש <b><span id='pink'>שאת</span></b>. על דעת מפרשים רבים, <b><span id='pink'>שאת</span></b> עונך. <br>
<br>
<b>והנכון בעיני:</b> <b><span id='pink'>שאת</span></b> פנים, כי כתוב בתחילה <b><span id='pink'>ויפלו פניו</span></b> וזה דרך בושה, כטעם: <b><span id='katom'>ואיך אשא פניו.</span></b> וטעמו: אם עשית טוב תשא פניך. <br>
וכן: <b><span id='katom'>כי אז תשא פניך ממום.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>חטאת רובץ -<br>
</span></b>יש אומר שחטא תחת עון. <br>
גם יש מפרשים <b><span id='pink'>לפתח</span></b> הקבר ירבץ עוניך ביום הדין, ויפרשו וי'ו תשוקתו על הבל. <br>
וטעם למה חרה לך שקבלתי מנחת הבל והוא סר אל משמעתך ואתה כמו מושל בו. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
על היצר ואיננו כתוב. <br>
ואלה אמרו: <b><span id='pink'>כי לפתח</span></b> ביתך <b><span id='pink'>חטאת</span></b> <b><span id='pink'>רובצת</span></b> והיא הולכת עמך. <br>
<br>
<b>ויש אומר:</b><br>
<b><span id='pink'>לפתח </span></b>הפה כטעם: <b><span id='katom'>שמור פתחי פיך.</span></b> <br>
<b>והנכון בעיני</b>, שחטאת סמוך ויצר לב האדם הוא רובץ עמו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואליך תשוקתו -<br>
</span></b>כי היצר ישוב אל משמעתך ברצונך. גם יש בך כח למשול בו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר קין
id: 0104
nru: ח
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 04
htm:
</b>הקרוב אלי שאמר לו: כל התוכחות שהוכיחו השם. ושואלים נולדו ביום סגריר ישאלו: איך הכהו ואין חרב?! <br>
וזאת שאלת תהו כי יהרגהו בידו בחנק ואלף עץ ואבן נמצאים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועתה ארור אתה מן האדמה
id: 0104
nru: יא
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 04
htm:
</b>שיבא לו חסרון מפאת האדמה שיזרע ויטע, כי הוא היה עובד אדמה ולא תתן האדמה עוד קציר ופרי ויצטרך ללכת אל ארץ רחוקה, ממקום אדם אביו שהוא קרוב אל הגן ולא ישקוט במקום א' רק ינוע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונד
id: 0104
nru: יב
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 04
htm:
ויש אומרים:</b> <br>
<blockquote>כי ונד מקונן כמו לנוד לו. <br>
</blockquote><b>ועל דעתי:</b> שנד אחי נע וכמוהו <b><span id='katom'>הנה ארחיק נדוד.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: גדול עוני מנשוא
id: 0104
nru: יג
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 04
htm:
</b>ופירוש על דעת כל המפרשים שהודה חטאו. <br>
ופירוש <b><span id='pink'>נשוא</span></b> כטעם סלוח, כמו: <b><span id='katom'>נושא עון.</span></b> <br>
<br>
<b>ולפי דעתי:</b> שהעברים יקראו העקב שכר. והעונש הרע הבא בעבור העון חטאת. <br>
וכן: <b><span id='katom'>כי לא שלם עון האמורי. <br>
אם יקרך עון. <br>
ויגדל עון בת עמי. <br>
</span></b>והטעם, כי זה העונש גדול לא אוכל לסבלו, ויורה על אמיתת זה הפירוש הפסוק הבא אחריו.<br>
<br>
ופירוש <b><span id='pink'>פצתה – </span></b>פתחה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>הבל יפצה פיהו.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בארץ נוד
id: 0104
nru: טז
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 04
htm:
</b>קראו כן בעבור שהיה נע ונד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>קדמת עדן -<br>
</span></b>מזרח עדן והוא צפון מהגן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לוטש
id: 0104
nru: כב
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 04
htm:
</b>כמו מחדד וכמוהו: <b><span id='katom'>ללטוש איש את מחרשתו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>[ד כג]<br>
</span>ודע</b> כי <b><span id='pink'>ויאמר למך</span></b>. מאוחר בפרשה וכבר הזכרתי כמוהם שנים. <br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>ויקח האיש נזם זהב</span></b>. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אמור אל בני ישראל אתם עם קשה עורף</span></b>. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ואתחנן. <br>
</span><br>
והטעם כאשר אמרו חכמינו:</b> <br>
<blockquote>כי עדה וצלה נמנעו כי פחדו להוליד בנים בעבור שיהיו שבועיים לקין ויהרגו או ימותו ועל כן אמר למך לנשיו אני הוא באמת השביעי ואם יפצעני אדם שהוא גדול או ילד יעשה לי חבורה אז הרגתיו. <br>
</blockquote>ומלת <b><span id='pink'>הרגתי.</span></b> תמורת אהרוג. <br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>נתתי כסף השדה.</span></b> <b><span id='katom'><br>
אשר לקחתי מיד האמורי</span></b>, ורבים כמוהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי לקח אותו אלוהים
id: 0105
nru: כד
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 05
htm:
</b>מת. <br>
וכן: <b><span id='katom'>קח נא את נפשי.</span></b> <b><span id='katom'><br>
הנני לוקח ממך את מחמד עיניך</span></b>, ואחר כך פירש מה היה, <b><span id='katom'>ותמת אשת</span></b>ו וזאת הלקיחה על חנוך אין שם זכר מגפה, ולא וימת. <br>
והטעם אשר כתוב בדברי אסף <b><span id='katom'>ואחר כבוד תקחני.</span></b> <br>
וכן במזמור בני קרח: <b><span id='katom'>אך אלוהים יפדה נפשי מיד שאול כי יקחני סלה.</span></b> <b>והמשכיל יבין:<br>
</b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא ידון רוחי
id: 0106
nru: ג
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 06
htm:
יש אומר:</b> <br>
שהוא כמו: <b><span id='katom'>וישב חרבו אל נדנה</span></b>, כי הגוף לרוח כנדן. והעד: <b><span id='katom'>איתכרית רוחי.</span></b> רק יהיה ידון שורש אחר, כמו: <b><span id='katom'>אם יעלה לשמים שיאו</span></b>, שהוא מנחי העין, וכמוהו נשא ורבים אחרים. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שמשקלו כמו <b><span id='katom'>וישב העפר</span></b> והיא מגזרת דין, כי הרוח דיין בגוף.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בשגם -<br>
</span></b>השי'ן כמו <b><span id='katom'>שככה.</span></b> <br>
ויהיה טעמו, לא יעמד רוחי שמאתו היתה. <br>
וכן קהלת אמר: <b><span id='katom'>והרוח תשוב אל האלהים אשר נתנה,</span></b> רק רוח האדם לבדו, בעבור זה החמס. ועוד, בעבור שהאדם בשר והוא יגיע עד עת, ויחסר כאשר ינצח העשוי לעושה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והיו ימיו -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
שזה קצב כל האדם ואם מצאנו יותר, כן מצאנו מעט, רק על הרוב ידבר. ואין זה אמת, כי הנה שם חיה שש מאות וכל הדורות אחריו חיו שנים רבות, ובימי פלג חסרו השנים ומימות דוד עד היום שבעים, או שמונים שנה. <br>
והאמת מה שאמר המתרגם ארמית, שנתן קץ לאדם, כטעם ועוד <b><span id='katom'>ארבעים יום</span></b> ואם ישובו - ימלטו ואם לא ישובו - וימותו. <br>
ואל תשים לבך אל מספר: <b><span id='katom'>ויהי נח בן חמש מאות שנה,</span></b> כי אין מוקדם ומאוחר בתורה. <br>
והנה כתוב: <b><span id='katom'>וימת תרח בחרן </span></b>ואחריו <b><span id='katom'>ויאמר ה' אל אברם לך לך מארצך,</span></b> ואנחנו נדע כי לא מת תרח עד שהיה יצחק בן חמש ושלשים שנה, ורבים כמוהו:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר אל לבו
id: 0106
nru: ז
pch: בראשית
lvr: C0101
prk: 06
htm:
</b>או אמירה למלאכים. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
לנח. <br>
<b>והנכון בעיני: </b>שהוא דבוק עם לבו הכתוב למעלה:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חן
id: 0106
nru: ח
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 06
htm:
</b>מגזרת רחמים וממנה תחנה ומשקלו קץ ושניהם מפעלי הכפל. <br>
וטעם מציאת חן כמו: <b><span id='katom'>לא חסה עליך עין.<br>
</span></b><br>
<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת נח<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אלה תולדות
id: 0106
nru: ט
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 06
htm:
</b>כמו הקורות, כטעם: <b><span id='katom'>מה ילד יום.</span></b> <br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>אלה תולדות יעקב</span></b>. <br>
<br>
<b><span id='pink'>איש צדיק -<br>
</span></b>במעשיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>תמים-<br>
</span></b>בלבו. <br>
ותמים תאר השם, מפעלי הכפל והוא תמים.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בדורותיו –</span></b> <br>
בדורו, בעת המבול ובדורות שהיו אחריו, כי הוא חיה עד שהיה אברהם בן נ'ח שנה, והסימן הוא ואברהם אבינו בן <b>נ'ח</b>, כאשר מת נח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותשחת הארץ
id: 0106
nru: יא
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 06
htm:
</b>הטעם אנשי הארץ.<br>
וכן: <b><span id='katom'>ארץ כי תחטא לי.</span></b> <b><span id='katom'><br>
וכל הארץ באו.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי טעם <b><span id='pink'>לפני האלהים,</span></b> בפרהסיא. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
כי הטעם שנשחתו בסתר ובדברים מכוסים שלא ידעם, כי אם השם. <br>
<br>
<b>והקרוב אלי,</b> שהתורה דברה כלשון בני אדם על דרך שיבינו השומעים, כעבד שיעשה עבירה לפני רבו ולא יראנו?! <br>
והאומרים: כי <b><span id='pink'>האלהים </span></b>במקום הזה אינו קדש, לא אמרו מאומה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>חמס -<br>
</span></b>בגזל ועשק וקחת גם הנשים בחזקה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: גופר
id: 0106
nru: יד
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 06
htm:
</b>שם עץ קל הוא על פני מים, ואין ריע לו במקרא.<br>
<b><span id='pink'><br>
קנים -<br>
</span></b>להיות כל חיה ועוף ובהמה איש ואשתו שהם זכר ונקבה לבדו.<br>
<br>
ושם<b><span id='pink'> תיבה -<br>
</span></b>ולא ספינה כי איננה על צורת אניה, ואין לה משוטים:<br>
<br>
<b><span id='pink'>וכפרת אותה -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
שהיא מגזרת כפרת. <br>
והטעם מכסה משיחה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהכופר כדמות זפת. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שיש טיט בארץ מהעפר והוא מדביק ועומד כזפת. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא הנקרא בלשון ישמעאל. בתמורת הכ'ף בקו'ף. <br>
<br>
<b>והנכון:</b> שמלת <b><span id='pink'>וכפרת</span></b> מגזרת בכופר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מבית -<br>
</span></b>כמו לפנים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וזה אשר תעשה
id: 0106
nru: טו
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 06
htm:
</b>טעמו וזה השיעור אשר תעשה. והנה קומתה עשירית ארכה, שתהיה צפה על פני המים ולא יהפכנה רוח:<br>
<br>
[ו, טז]<br>
<b><span id='pink'>צהר -<br>
</span></b>מקום שיכנס ממנו האור והוא מגזרת צהרים, והוא נעשה למעלה כמשפט ואחר שהיה למעלה אמה אחת בארך, היה ברחב ששית אמה. והנה התיבה כדמות משלש וראשו חד, וכן מקצעותיו, על כן לא תתהפך והפתח בצד האחד והיה עולה אליו בסלם, וידענו כי התיבה גדולה מאד. <br>
<b>גם יתכן</b> להיות קומת נח גדולה מקומתינו, כי האמה היא כמידתו. <br>
<b>ויתכן</b> היותה כאשר היא נחלקת על שלוש, גובה התחתיים עשר אמות. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי רבים היו והכתוב אחז בדרך קצרה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>תחתים -<br>
</span></b>תואר השם. <br>
וכן: <b><span id='pink'>שניים</span></b> וכן <b><span id='pink'>שלישים.</span></b> <br>
<br>
<span id='red'>והשואלים למה לא אמר ושלישיים?</span> <br>
עינים להם ולא יראו, הלא יראו סלח קשת גנב תואר השם. <br>
ונגיד ופקיד וחסיד וחכם ונבון תאר השם. <br>
וכל מלה כפי משקלה ומערכתה, ומשקל שלשים כמשקל נגידים, חסידים, כי האחד הוא שליש כמו חסיד. <br>
<b>או יתכן </b>שיו'ד שניים משמשת עצמה ומלת שלישים עמה. אולי תנוח דעת השואלים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואני
id: 0106
nru: יז
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 06
htm:
</b>מלת מבול. <br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
שהדגש תחת הנו'ן מובלע כמו מבוע, והוא מגזרת <b><span id='katom'>אבלה נבלה הארץ.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא מגזרת <b><span id='katom'>בלולה בשמן</span></b>, והיה ראוי להיות על משקל מסלול. וכמוהו המשור והחולם והשורק מתחלפים.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>המבול מים-</span></b> <br>
דרך קצרה. <br>
וכן הוא המבול מבול מים. <br>
וכן: <b><span id='katom'>למן היום הוסדה,</span></b> שטעמו, ולמן היום יום הוסדה:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מפני מי המבול
id: 0107
nru: ז
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 07
htm:
</b>מפני פחד מי המבול. <br>
והנה באותם השבעה ימים באו מעצמם מן הבהמה הטהורה רבות וכן מהעוף הטהור ומהאחרים, וכל רומש זכר ונקבה באו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נבקעו כל מעינות תהום רבה
id: 0107
nru: יא
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 07
htm:
</b>מעינות, סמוך <b><span id='katom'>באין מעינות</span></b> מוכרת.<br>
<b><span id='pink'><br>
תהום -<br>
</span></b>לשון זכר ונקבה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>תהום רוממתהו.</span></b> ולא הזכיר הנחלים, כי מהמעינות יצאו וכאשר נבקעו עליו המים ונפתחו חלונות האוצרות בשמים וירדו המים ונתבלבלה הארץ ואין מבדיל בין יום ובין לילה. <br>
והעד שאמר: <b><span id='katom'>יום ולילה לא ישבתו.</span></b> <br>
וכאשר נפסקו מימי השמים, אז ידע נח כי עברו ארבעים יום וארבעים לילה, כי השם גלה לו זה הסוד.<br>
<b><span id='pink'><br>
וארבות -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>הנה ה' עושה ארבות.</span></b> <br>
והאוצר והחלון כלשון בני אדם ומשפטם. <br>
<br>
<b>ויש אומר:</b> <br>
שהאל'ף שורש כמו כבודות. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהאל'ף נוסף, כמו: <b><span id='katom'>אלף אגורת</span></b> והם מפעלי הכפל. <br>
וביום י'ז שהחל המבול נכנס נח וביתו בתיבה והכניס בתוכה החיה והבהמה והרמש והעוף. ומלת <b><span id='pink'>צפור</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>שם כלל לאשר יש לו כנף. והפלא שבאו כולם מעצמם שניים שניים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והבאים זכר ונקבה
id: 0107
nru: טז
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 07
htm:
</b>טעמו הבאים בתיבה.<br>
וטעם <b><span id='pink'>ויסגור ה' בעדו –</span></b> <br>
הוא לשבח, שהסגירה בעת הזאת טובה יותר מהפתיחה ובעת אחרת לגנאי, <b><span id='katom'>יסגור על איש.</span></b> <br>
<br>
<b><span id='katom'>ויסך אלוה בעדו. </span></b>והעד ראש הפסוק.<br>
והנה סגר הפתח והשם עזרו שלא נפתח בתיבה מקום, כי מיד היו כולם מתים וכבר נכתב: <b><span id='pink'>ויהי הגשם על הארץ ארבעים יום וארבעים לילה.</span></b> <br>
אם כן מה טעם ויהי המבול על הארץ ארבעים יום?! <br>
וכן פירושו: כאשר היה המבול ארבעים יום על הארץ רבו המים ונשאו התיבה וגבהה מעל הארץ, וזה אות כי עד ארבעים יום לא זזה ממקומה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מאד מאד
id: 0107
nru: יט
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 07
htm:
</b>פעמים שאין לרוב ממנו. <br>
וכן אחר שאמר: <b><span id='katom'>ויכסו כל ההרים</span></b> <b><span id='katom'>הגבוהים.</span></b> <br>
<span id='red'>למה אמרו ויכסו ההרים?</span> <br>
וכן פי' <b><span id='katom'>כל הר גבוה,</span></b> כסה במים וחמש עשרה אמה כסו ההרים הנזכרים, ואנחנו נאמין בדברי אלהינו ונעזוב הבלי בני האדם, שיאמרו על הר אחד גבוה שהוא במלכות יון:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויזכור אלוהים את נח
id: 0108
nru: א
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 08
htm:
</b>גם בניו והנשים בכלל נח, שהוא העקר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת כל החיה -<br>
</span></b>כלל לחית השדה ולעוף השמים ולכל שורץ על הארץ. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ויזכור – </span></b><br>
השבועה שנשבע לנח.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויעבר אלוהים רוח -<br>
</span></b>העבירו תמיד.<br>
<b><span id='pink'>וישכו המים –</span></b> <br>
וינוחו ולא גברו. <br>
וכן: <b><span id='katom'>וחמת המלך שככה</span></b> ודגשות הכ'ף לחסרון העי'ן, ושניהם מהבנין הקל:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויסכרו
id: 0108
nru: ב
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 08
htm:
</b>כמו ויסגרו, ואין הכ'ף מתחלפת בגימ'ל, רק הם שתי מלות. <br>
והטעם אחד, כי לא יתחלפו חוץ מאותיות יהו'א וסמ'ך בשי'ן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויכלא הגשם -<br>
</span></b>נכלא בתוך האוצר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישבו המים
id: 0108
nru: ג
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 08
htm:
</b>למטה מהארץ כמשפטה בסוף חמישים ומאת יום, גם זה החשבון בדרך נבואה ידעו. <br>
<b>והאומרים:</b> כי הנה מצאנו מאה וחמשים יום חמישה חדשים וזה לנו לאות שהם חדשי חמה, והנה לא דברו נכונה על דבריהם, כי שנים ימים יחסרו. <br>
<br>
<b>גם האומר</b>: כי בחשבון העיבור היה עושה וישים בחדש השני מרחשון ותהיה השנה שלימה. ולמה כל זה ואפילו היה כתוב כי נח היה חשבונו על החמה או תחילת השנה מתשרי, לא נתנו המועדים על יד נח. <br>
<b>גם יתכן </b>על מנוח התיבה לדבר דברים ארוכים, לכן לא יועילו ולא יצילו כי תהו המה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בעשירי באחד לחדש נראו ראשי ההרים
id: 0108
nru: ה
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 08
htm:
</b>והנה נח קבע אחד לחדש ולא ראה הלבנה, כי עוד לא פתח חלון התיבה, ובעשור לחדש שבט שלח את העורב ותמיד היה הולך ושב עד שיצא נח, כי כן אמר: <b><span id='pink'>עד יבושת המים.</span></b><br>
וביום שיבשה הארץ יצא נח וכל אשר אתו, ואחר שבעת ימים ששלח את העורב שלח את היונה, וזה היה ביום שבעה עשר לשבט שהוא החדש העשירי מיום המבול, והנה הוא על המבט המרובע והעד שאמר: <b><span id='pink'>וייחל עוד שבעת ימים אחרים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: טרף בפיה
id: 0108
nru: יא
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 08
htm:
יש אומרים:</b> <br>
שהיא מלה מוכפלת בטעם, כמו: אדמת עפר, ויפרשו טרף כמו עלה זית. וכן כל טרפי צמחה. והראיה שיש תחת הרי'ש קמ'ץ גדול כמו זהב ועשן. <br>
<br>
<b>והנכון בעיני,</b> שיהיה הבי'ת נוסף כבי'ת <b><span id='katom'>ברוחו שמים שפרה.</span></b> והוא באחד, ובא בקמץ.<br>
כמו: <b><span id='katom'>כי הוא טרף,</span></b> <br>
<b><span id='katom'>אריה שאג</span></b> וחבריהם. <br>
או יהיה טרף קמץ, בעבור שהוא תואר השם, כמו: חכם והטעם כמו טרף, כי יש תואר דומה לפועל ויש תואר דומה לפעול.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וייחל
id: 0108
nru: יב
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 08
htm:
</b>מבנין נפעל ובא מלעיל כמו: <b><span id='katom'>וילחם ויצמד,</span></b> ויש מזה הבנין שהוא מלרע, כמו <b><span id='katom'>ויפקד מקום דוד.</span></b> ובא יו'ד וייחל בשרשו השלם, כיו'ד או <b><span id='katom'>ירה יירה.</span></b> <br>
ובאחד באדר שלח את היונה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולא יספה -<br>
</span></b>כמשפטה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לשוב אליו עוד -<br>
</span></b>לעולם. <br>
וכן: <b><span id='katom'>עוד טומאתו בו. <br>
עוד כל ימי הארץ:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: חרבו המים
id: 0108
nru: יג
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 08
htm:
</b>לכן לא תוכל הרגל לדרוך על הארץ שהיא רכה, כי פניה חרבו לבדם ואחר כך יבשה הארץ. והאומרים על שנת הלבנה, נשען בעבור עשרה ימים שהם נוספים בעבור שנת החמה צריכים להיות שנתם שלמה. <br>
ועוד: מי מלל להם ששנה עמד נח בתיבה, רק עמד שנת החמה ועוד עשרה ימים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: היצא
id: 0108
nru: יז
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 08
htm:
</b>כמו השלם. <br>
וכן: <b><span id='katom'>הישר לפני דרכך.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ושרצו -<br>
</span></b>יולידו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: למשפחותיהם
id: 0108
nru: יט
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 08
htm:
</b>כמו למינם. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהולידו בתיבה וכל משפחה יצאה ולא התערבה באחרת, וזה איננו רחוק.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירח
id: 0108
nru: כא
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 08
htm:
</b>על משקל <b><span id='katom'>וינח בכל גבול מצרים.</span></b> <br>
ונפתח הרי'ש בעבור החי'ת שהיא מהגרון, כמשפט לשון הקדש. וחלילה חלילה להיות השם מריח ולא אוכל. כי כן כתוב: <b><span id='katom'>אשר חלב זבחימו יאכלו.</span></b> רק הטעם שקבל העולה וישרה לפניו, כאדם שמריח ריח טוב והוא ערב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הניחח – <br>
</span></b>מלשון מנוחה והחי'ת כפול כהכפל פ'א <b><span id='katom'>ונאפופיה.</span></b> <br>
והטעם שהניח הריח מהזעף, או שיניח כח עליון.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אל לבו -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>עם לבו</span></b>, ואחרי כן גלה סודו לנח כי נביא היה.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>לא אוסיף עוד לקלל</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
כאשר קללה ע'י אדם כי כן כתוב: <b><span id='katom'>ארורה האדמה.</span></b><br>
<b><span id='pink'><br>
יצר -<br>
</span></b>היא התולדה אשר נוצרה לו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולא אוסיף עוד -<br>
</span></b>על המבול. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>עוד</span></b> לעולם. <br>
או פעם שנית. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ויבך על צואריו עוד.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וחתכם
id: 0109
nru: ב
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>מפעלי הכפל מגזרת <b><span id='katom'>תראו חתת,</span></b> כמו חתתכם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בכל אשר תרמש האדמה -<br>
</span></b>הטעם על האדמה, או תהיה האדמה פועלת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בידכם נתנו - <br>
</span></b>כי בידכם. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי בי'ת בכל ובכל מקום ווי'ן והקרוב, שהוא דבק עם <b><span id='pink'>מוראכם:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: כל רמש
id: 0109
nru: ג
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>שם כלל לחית השדה ולבהמות הישוב ולכל עוף ולכל דג, והנה הכל מותר לאכילה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כירק - <br>
</span></b>על שני משקלים. <br>
וכן: <b><span id='katom'>תנור עשן. <br>
כעשן הכבשן:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אך בשר בנפשו דמו
id: 0109
nru: ד
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>כן טעמו, אך בשר עם נפשו שהוא דמו, לא תאכלו. כטעם: <b><span id='katom'>לא תאכל הנפש עם הבשר,</span></b> <br>
<b><span id='katom'>כי נפש כל בשר דמו בנפשו הוא.</span></b> <br>
וזאת הנפש המתנועעת והמרגשת היא הגוף.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואך את דמכם
id: 0109
nru: ה
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>פירושו התרתי לכם לשפוך דם כל חי, זולתי דמכם של נפשותיכם שאתם אדם לא התרתי, רק אדרשנו כטעם <b><span id='katom'>דורש דמים</span></b> וזה כלל, ואחר כן ביאר <b><span id='pink'>מיד האדם</span></b>. אם יהרגו רבים את יחיד או יחיד את יחיד אני אדרש הדם. <br>
גם אדרשנו מיד כל חיה, שאצוה לאחרת שיהרגנה. והנה החיות מותרות לכם ולא אתם להן. והמפרש <b><span id='pink'>דמכם לנפשותיכם,</span></b> זה ההורג נפשו הוא רחוק בעיני והוסיף לבאר, או היא מצווה לבני נח והוא הישר להרוג ההורג. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואת זרעכם
id: 0109
nru: ט
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>עם ואתכם השלישי שיהיה אתכם, או נכפל לתוספת ביאור. <br>
והברית שאקים היא, שלא יכרת כל בשר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומלת בשר
id: 0109
nru: יא
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>גוף, כי הוא מרגיש כי העצם לא ירגיש, והנה הברית שלא יכרת גוף במימי מבול. <br>
<b>ויתכן</b> שימלטם אם יבא מבול, הכניס בברית שלא יהיה עוד מבול. ועל זאת הברית נאמר: <b><span id='katom'>אשר נשבעתי מעבור מי נח:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: את קשתי
id: 0109
nru: יג
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>הנה נתתי עתה קשת בענן, ואין פירושו כאשר <b>אמר הגאון</b>: <br>
<blockquote>כי בתחילה היתה:<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: בענני ענן
id: 0109
nru: יד
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>קל הנו'ן הראשון והיו ראוי להדגש בעבור שהוא מהבנין הכבד, כמו: <b><span id='katom'>בדברי אתך.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>ונראתה הקשת -<br>
</span></b>אילו היינו מאמינים בדברי חכמי יון שמלהט השמש תולד הקשת. <br>
<b>יש לומר:</b> כי השם חזק אור השמש אחר המבול והיא דרך נכונה למבין.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וחם הוא אבי כנען
id: 0109
nru: יח
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>ללמד ששניהם רעים, כמעשה אבות יעשו בנים. <br>
והזכיר כנען ולא כוש, בעבור שיקלל כנען ונכתבה זאת הפרשה להודיע כי הכנענים מקוללים וכן בנותיהם מימות נח. <br>
וכן אמר אברהם: <b><span id='katom'>לא תקח אשה לבני מבנות הכנעני.</span></b> <br>
וכן רבקה: <b><span id='katom'>מבנות חת כאלה.</span></b> <br>
<br>
<span id='red'>ושמא ישאל שואל מה חטאו בני חת?</span> <br>
למה לא פקח עיניו, כי החתי והאמורי והאחרים כולם בני כנען הם, על כן יאמר הכתוב: <b><span id='katom'>אל ארץ כנען.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויחל
id: 0109
nru: כ
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>מתחילה, מפעלי הכפל מהבנין הכבד הנוסף, כמו: <b><span id='katom'>ויסך בדלתים ים.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>איש האדמה -<br>
</span></b>יודע עבודת האדמה והיא חכמה גדולה. <br>
והדרש: שביום שנטעו שתה מיינו, <b>יש לו סוד</b> ואיננו כמשמעו. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ותהר האשה ותלד בן</span></b>, לא היה ביום אחד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויתגל
id: 0109
nru: כא
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>מלשון גילוי, מבנין התפעל. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ואל יתעל.<br>
</span></b>וה'א <b><span id='pink'>אהלה</span></b>. מקום וי'ו. <br>
וכן: <b><span id='katom'>את קול העם ברעה.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>כי פרעה אהרן.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: על שכם שניהם
id: 0109
nru: כג
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>כל אחד שם קצת השמלה על שכמו. <br>
ומלת <b><span id='pink'>שכם</span></b> לא תתחבר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אחרנית -<br>
</span></b>הפך הלוך האדם, כי כל תנועתו לפנים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וייקץ נח
id: 0109
nru: כד
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>הכתוב לא גלה מה נעשה והעושה היה כנען. <br>
וכן היה, כי חם ראה ולא כסהו כאשר עשו אחיו, רק גלה הדבר ושמע כנען ולא נדע מה עשה.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בנו הקטן</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
לעד, כי כן הוא אומר: <b><span id='katom'>ובני חם כוש ומצרים ופוט וכנען</span></b>, גם וי'ו בנו שב אל חם הנזכר, על כן קלל כנען. <br>
והאומר שקלל נח את בן בנו, בעבור שבירך אלוהים את בניו זה דרך דרש:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עבד עבדים
id: 0109
nru: כה
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>טעמו עבד כאחד העבדים, ואילו היה עבד העבדים היה עבד לעבדים, והעד: <b><span id='katom'>קדש קדשים</span></b> <b><span id='katom'>בקדש הקדשים.</span></b><br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>לאחיו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
<b><span id='katom'>לכוש ומצרים ופוט,</span></b> שהם בני אביו. <br>
<br>
<b>ויש אומר:</b> <br>
כי הכושים הם עבדים, בעבור שקלל נח את חם, והנה שכחו כי המלך הראשון אחר המבול היה מכוש. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>ותהי ראשית ממלכתו בבל.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ברוך ה' אלוהי שם
id: 0109
nru: כו
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 09
htm:
</b>חייבין אנו להוסיף תודות לשם, שהוא אלהי שם, והוא ישים כנען עבד לו ולשם. <br>
והטעם שיכריחנו לעבוד את שם, כי מלת <b><span id='pink'>למו,</span></b> כמו <b><span id='katom'>להם</span></b> והוי'ו נוסף כוי'ו, <b><span id='katom'>תביאמו, </span></b>לכן בחסרון ה'א ובלא וי'ו לא ימצא.<br>
והזכיר עם שם השם הנכבד והנורא, בעבור כבוד שם ואין יפת כמוהו. <br>
<br>
<b>ואמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי תחסר מלת אבי והיה ראוי להיות ארור אבי כנען. אמר: כי כמוהו: לעיני חנמאל דודי, שהוא בן דודו. <br>
<b>ויתכן</b> שהיה גדול מירמיה בשנים והיה קורא אותו בשם אביו, בעבור כבוד האב. <br>
וכן אשת אחי האב קראה הכתוב: דודתך. וזה אבי כנען איננו כן:<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: נמרוד
id: 0110
nru: ח
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 10
htm:
</b>אל תבקש טעם לכל השמות אם לא נכתב.<br>
<b><span id='pink'><br>
והוא החל -<br>
</span></b>להראות גבורות בני אדם על החיות, כי היה גיבור ציד:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וטעם לפני ה'
id: 0110
nru: ט
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 10
htm:
</b>שהיה בונה מזבחות ומעלה אותם החיות עולה לשם, וזו דרך הפשט. <br>
והדרש דרך אחרת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>על כן יאמר -<br>
</span></b>משל היה גם בימי משה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומצרים ילד את לודים
id: 0110
nru: יג
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 10
htm:
על דעתי,</b> שאלה שמות מדינות בכל מדינה משפחה, על כן הם כולם לשון רבים, גם <b><span id='pink'>פתרוסים </span></b>לעד והראיה הגמורה אשר יצאו משם ושם רמז למקום. <br>
גם <b><span id='pink'>כפתורים</span></b> ילדם מצרים, ובעבור שהבן מאון האב ומכוחו בצלמו בדמותו, יאמר לו ילד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שפה אחת
id: 0111
nru: א
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 11
htm:
</b>בפתח קטן תחת האל'ף, כשהוא מוכרת ואם היא נסמך יבוא בפתח גדול. <br>
ובספר הדקדוק ביארתי למה חסר דל'ת אחת. והפלגה הייתה נראת משקול הדעת, כי אחר מאת שנה אחר המבול הייתה. <br>
<br>
ונקרא <b><span id='pink'>פלג </span></b>כי בעת הולדו נפלגה הארץ, כתרגום ארמית חצי. <br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>פלגי מים,</span></b> הם חלקי המים שהנהר יחולק. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אי כבוד</span></b>. <br>
גם <b><span id='katom'>עמנואל </span></b>שהוא בן הנביא. <br>
גם דברי סדר עולם נכונים ועליו נסמוך וא'כ הוא היה אברהם מבוני המגדל. <br>
ואל תתמה, כי נח ושם היו שם, כי לא מת שם עד שהיה יעקב אבינו בן חמישים ויותר. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>שפה אחת -</span></b> לשון אחת. <br>
<b>והקרוב אלי,</b> שהיה לשון הקדש ושם אדם וחוה וקין גם שת ופלג לעדים.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>דברים אחדים</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
בעבור שימצא היום בכל לשון דברים שלא יבינום כל אנשי הלשון, ובימים ההם דברי חכם וכסיל היו אחדים, והם רבים מגזרת אחד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נלבנה
id: 0111
nru: ג
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 11
htm:
</b>מגזרת לבנים, ואע'פ שהחבור עם מ'ם לשון נקבות הן, כמו נשים ופלגשים. <br>
והנה שרפו הלבנים עד שעמדו, וזהו הבנין התקיף שלא ימס במים ולא באש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ותהי להם הלבנה לאבן -<br>
</span></b>תחת אבן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והחמר -<br>
</span></b>תחת טיט, ופירשו כמשמעו בלשון ישמעאל. <br>
<br>
ואלה בוני המגדל לא היו טפשים שיחשבו לעלות אל השמים, גם לא פחדו מהמבול, כי נח ובניו שנשבע להם השם שם היו וכלם היו סרים אל משמעתם כי בניהם היו. <br>
והנה הכתוב גלה חפצם וסוף דעתם לבנות עיר גדולה למושבם ולבנות מגדל גבוה להיות להם לאות ולשם ולתהלה, לדעת מקום העיר להולכים חוצה כרועי המקנה, גם יעמד שמם אחריהם כל ימי המגדל וזהו שאמר הכתוב: <b><span id='pink'>ונעשה לנו שם.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הבה נרדה
id: 0111
nru: ז
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 11
htm:
</b>דבור השם עם המלאכים.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>ונבלה שם שפתם</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כל המדקדקים אומרים שהוא מבנין נפעל. וכמוהו <b><span id='katom'>ונבקה רוח מצרים</span></b>. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אבלה נבלה</span></b> וזה רחוק. <br>
כי מה טעם נרד ותתבלבל לשונם ולשונם לא נבלה בעבור הירידה, רק ונבלה כמו ונעשה. והראיה שאמר בסוף: <b><span id='pink'>כי שם בלל ה'</span></b> וזה דקדוקו הוא מבנין הפעיל. והיה ראוי להיותו שלם ונבלילה. ובבילוע הכפל ונבלה על משקל: <b><span id='katom'>ונסבה את ארון ה,'</span></b> ובחסרון הכפל ונבלה שם. <br>
ויפה תרגמו הזקנים ואבלה תחת ונבלה. <br>
ואילו היה כדברי המדקדקים למה חסרו הנו'ן?! <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שנהפך לבם לשנוא זה את זה וכל אחד חידש לשון. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי המלמד לאדם דעת שכחם דעת לשונם. <br>
<br>
<b>והנכון בעיני,</b> שנפוצו משם ואחר שנפוצו מלך נמרוד על בבל וקמו מלכים אחרים ובימים רבים במות הדור הראשון נשכח הלשון הראשון. והשם הפיצם והוא טוב להם וכן אמר: <b><span id='katom'>ומלאו את הארץ:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואברם
id: 0111
nru: כו
pch: נוח
lvr: C0106
prk: 11
htm:
</b>נולד במקום נקרא אור כשדים. <br>
וכמוהו <b><span id='katom'>על כן באורים כבדו ה'</span></b>. <br>
והקרוב שהיה לו שם אחר, כי כשדים מבני נחור אחי אברם, רק משה כתב השם הנודע בימיו. והעד כי שם נולד אברם ששם מת הרן אחיו, וכתוב בארץ מולדתו. <br>
<b>ויתכן</b> שאור עשו הכשדים במקום הנזכר ונקרא כן, כמו: <b><span id='katom'>אשר אור לו בציון.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
id: 0112
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת לך-לך</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת לך-לך פרק יב<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: רכושם
id: 0112
nru: ה
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 12
htm:
</b>מקנה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>כי היה רכושם רב.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ואת הנפש -<br>
</span></b>עבדים ילידי בית. <br>
או <b><span id='pink'>עשו</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> כמו קנו. <br>
וכן: <b><span id='katom'>עשה לי את החיל הזה.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
הנפשות שהורם האמת לעבוד את השם. <br>
וטעם <b><span id='pink'>ויצאו ללכת</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
אל המקום אשר אמר השם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירא ה'
id: 0112
nru: ז
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 12
htm:
</b>בדרך נבואה. <br>
והמלה מבנין נפעל והנח הנעלם בין היו'ד והרי'ש תחת הדגש הראוי להיות ברי'ש להתבלע נו'ן נפעל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הנראה אליו -<br>
</span></b>שם התאר מהבנין הנזכר, וכמוהו: <b><span id='katom'>ואשר היה נעשה:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעתק
id: 0112
nru: ח
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 12
htm:
</b>מהבנין הכבד הנוסף והוא פועל יוצא, כי ויעתק צור ממקומו עומד והפעול <b><span id='pink'>אהלה</span></b> וגם הוא פעול <b><span id='pink'>ויט.</span></b><br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ויעתק</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
ויסע. <br>
והנח נעלם אחר יו'ד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויט -<br>
</span></b>תחת נו'ן שהוא פ'א הפעל. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ויז נצחם</span></b> ושניהם פועלים יוצאים.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>מים –</span></b> ממערב, כי למערב ארץ ישראל הוא הים הגדול הספרדי. ואיננו ים אוקינוס, כי רחוקה היא הארץ הנזכרת ממנו. <br>
והנה נסע ממזרח בית אל מערבה עד שב <b><span id='pink'>העי</span></b> מזרח למחנהו.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ויקרא בשם ה –</span></b> <br>
תפילה או קריאת בני אדם לעבוד השם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הנגבה
id: 0112
nru: ט
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 12
htm:
</b>פאת דרום ונקרא כן בלשון ארמית: <b><span id='katom'>נגיבו מיא</span></b> כי צד דרום חם ומרוב החום ייבש. <br>
וכן טעם: <b><span id='katom'>כי ארץ הנגב נתתני.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כאשר הקריב. מחנהו
id: 0112
nru: יא
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 12
htm:
</b>או הוא מהפעלים העומדים, כי ימצאו פעלים שיצאו ויעמדו.<br>
ומלת <b><span id='pink'>נא</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כמו עתה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>הנה נא זקנתי <br>
אוי נא לנו, </span></b>והיא הפוכה בלשון ישמעאל.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>הנה נא ידעתי</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
שהיה כיופי שרה בארצה רק במצרים וארץ הנגב לא היה כמוה, כי הצורות משתנות בעבור האויר. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ואותך יחי –</span></b> <br>
שיתנו לך כל צרכיך, כי ימי רעבון היו:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהללו
id: 0112
nru: טו
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 12
htm:
</b>קל הלמ'ד הראשון, להקל על הלשון והוא ראוי להדגש, וכמוהו: <b><span id='katom'>ואתפללה</span></b> בדניאל.<br>
<b><span id='pink'><br>
ותקח האשה -<br>
</span></b>מהבנין הכבד הנוסף, ואם לא נמצא והשלם ותושלכי:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: למסעיו
id: 0113
nru: ג
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 13
htm:
</b>שנסע מסעים רבים, כאשר שב מפאת דרום אל בית אל, שהיא בצפון ובא אל מקום המזבח להודות לשם, שבא בשלום.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואהלים
id: 0113
nru: ה
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 13
htm:
</b>לפי דעתי שלשון יחיד על משקל קדש. והוא הנמצא. והרבים <b><span id='katom'>כי באהלים,</span></b> כמו: <b><span id='katom'>בקדשים לא יאכל.</span></b> <br>
ואהלים בחולם בין האל'ף והוי'ו לשון יחיד, כמו גורל ואם לא נמצא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: יחדיו
id: 0113
nru: ו
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 13
htm:
</b>לשון שנים ורבים, <b><span id='katom'>ויענו כל העם יחדו</span></b> והיא מלה זרה ואין פירושו כמו יחד, רק כמו יחיד:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ככר הירדן
id: 0113
nru: י
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 13
htm:
</b>מקום צמחים. <br>
והכ'ף כפול או נעדר, <b><span id='katom'>מכר נרחב. <br>
</span></b>וכן: <b><span id='katom'>בת עין, </span></b>מן בבת עינו.<br>
<b><span id='pink'><br>
משקה -<br>
</span></b>זכר אחר נקבה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>תאכלהו אש לא נפח.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>לפני שחת ה' -<br>
</span></b>קודם שישחית והוא שם הפועל מהבנין הכבד הדגוש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מלך גויים
id: 0114
nru: א
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 14
htm:
</b>שם מדינה, כמו: <b><span id='katom'>עילם,</span></b> כי שושן הבירה ארמון היה בתוכה, או מלך גוים. ולא הזכירם. <br>
והטעם, כי הם אחרים מהשנערים וחבריהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חברו
id: 0114
nru: ג
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 14
htm:
</b>מהבנין הקל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>השדים -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>ושדת אותם בשיד.</span></b> <b><span id='katom'><br>
ותשם בסד רגלי.</span></b> <br>
כמו: <b><span id='katom'>פת פתים.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ועמק -<br>
</span></b>מושך עצמו ואחר עמו, כמו: <b><span id='katom'>אל באפך תוכיחני.</span></b> <br>
וכן: <b><span id='katom'>הוא עמק ים המלח.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וטעם ושלש עשרה
id: 0114
nru: ד
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 14
htm:
</b>בשלש עשרה, כמו<b><span id='katom'>: כי ששת ימים עשה ה'.</span></b> <br>
ובעל סדר עולם חברם ודעתו רחבה מדעתינו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: רפאים
id: 0114
nru: ה
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 14
htm:
</b>שכל הרואה אותם ימות לבו ויחשב מהרפאים שהם מתים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>האימים -<br>
</span></b>שיש מהם אימה:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בהררם
id: 0114
nru: ו
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 14
htm:
</b>מהבנין הדגוש כמו: <b><span id='katom'>בדברם. </span></b><br>
ופירש בעלותם אל הר שעיר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בארות
id: 0114
nru: י
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 14
htm:
</b>באר בכל המקרא נובעת והיא משונה בעבור הסמיכה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויפלו שמה -<br>
</span></b>ברצונם להמלט. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ויפל על פניו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>הרה נסו -<br>
</span></b>אל ההר נסו והיא מלה זרה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומלכי צדק
id: 0114
nru: יח
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 14
htm:
</b>נקרא כן, בעבור שהוא מלך על מקום צדק. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי הוא שם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ושלם -<br>
</span></b>היא ירושלם והעד: <b><span id='katom'>ויהי בשלם סכו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>והוא כוהן -<br>
</span></b>כדברי המתרגם ארמית, וכן כל כהן. והעד: <b><span id='katom'>וכהנו לו</span></b> ופירש על דברתי מלכי צדק, בספר תהלות. כי כהוגן דבר ויפה עשה שבירך אברם בתחילה, בעבור שהתנדב להושיע אשר נשבו ואחר כן אמר: וברוך השם שעזרו ונתן צריו בידו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם מחוט
id: 0114
nru: כג
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 14
htm:
</b>שממנו תופרין כל בגד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שרוך -<br>
</span></b>העור הקושר הנעל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: במחזה
id: 0115
nru: א
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 15
htm:
</b>במראות הנבואה.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אנכי מגן לך</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>אנכי הייתי מגן לך והצלתיך מיד המלכים, גם אתן לך שכר שנדבה רוחך להושיע בן אחיך במתי מעט ונשענת עלי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: צדקה
id: 0115
nru: ו
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 15
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>וצדקה תהיה לנו.</span></b> וצדקה ומשפט אחים, רק בדברי קדמונינו ז'ל דרך צדקה אחרת:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר הוצאתיך מאור כשדים
id: 0115
nru: ז
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 15
htm:
</b>לעד, כי פרשה לך לך נאמרה שם כאשר פירשתיו. ולא נאמר בחרן.<br>
ואברהם האמין בשם, כי בנו יירשנו. ועל ירושת הארץ בקש אות, כאשר עשה גדעון. <br>
ועוד כי טעם שבועת השם שיהיה הדבר בלא תנאי. כי כלל כל נבואות הם על תנאי. והנה לא חטא אברהם, בעבור שבקש לכרות אתו ברית.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עז משולשת
id: 0115
nru: ט
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 15
htm:
יש אומרים:</b> <br>
ג' עזים. <br>
<b>והישר בעיני</b> בת שלוש שנים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואיל -<br>
</span></b>הוא הכבש הגדול.<br>
<b><span id='pink'>וגוזל -<br>
</span></b>בן יונה, כי מאלה לבדם הנזכרים בבהמה ובעוף העולות וכל קרבן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבתר
id: 0115
nru: י
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 15
htm:
</b>חתכם והפרידם, וכמוהו: <b><span id='katom'>על הרי בתר. <br>
בין בתריו.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>ויתן איש בתרו -<br>
</span></b>דע כי מלת איש כמו בעל. <br>
וכן: <b><span id='katom'>איש מלחמה.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>והאיש גבריאל</span></b> ופירוש בעל כמו עצם הדבר. <br>
וכן: <b><span id='katom'>איש בליעל.</span></b> <br>
סמוך ג'כ בחיות וביריעות <b><span id='katom'>אשה אל אחותה.</span></b> <br>
נתן בתר כל איש לקראת רעהו, כי הבהמה והאדם שנים המה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הצפור לא בתר -<br>
</span></b>התור והגוזל, כי צפור שם כלל.:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: העיט
id: 0115
nru: יא
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 15
htm:
</b>העוף. <br>
וכן: <b><span id='katom'>העיט צבוע נחלתי.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>על הפגרים -<br>
</span></b>על הגופות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וישב -<br>
</span></b>בדגשות השי'ן תחת הנו'ן המובלע. כמו יגרש, וישלח מהפגרים. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ישב רוחו.</span></b> או השיב הפגרים להבריח העיט.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי השמש לבא
id: 0115
nru: יב
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 15
htm:
</b>זה לנו לאות כי <b><span id='pink'>ויקח לו את כל אלה</span></b>, ביום אחר שהקיץ ממחזה הנבואה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי גר יהיה זרעך
id: 0115
nru: יג
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 15
htm:
</b>נקרא בלשון הקדש האיש שיש לו משפחה, כסעיף שהוא דבק בשורש, על כן נקרא אזרח, כי טעמו <b><span id='katom'>כאזרח רענן. <br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>גר</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כמו הגרגיר שנכרת מן הסעיף. ויש חסרי לב שזה הטעם רחוק בעיניהם ואלו היו יודעים טעם כל אות וצורתו, אז יכירו האמת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ארבע מאות שנה -<br>
</span></b>עד סוף זה הקץ מהיום.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: תבא אל אבותיך
id: 0115
nru: טו
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 15
htm:
</b>כנוי על המיתה כדרך כל הארץ.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בשלום</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
שתהיה בכבוד ולא כמו זרעך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ודור רביעי
id: 0115
nru: טז
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 15
htm:
</b>רובי המפרשים השתבשו בפירוש דור. <br>
<br>
<b>והנה אמרו הקדמונים:</b> <br>
<b><span id='katom'>עשרה דורות.</span></b> <br>
ונמצא: <b><span id='katom'>לאלף דור. <br>
</span>ובאיוב</b> ארבעה דורות. <br>
<br>
<b>והנכון בעיני</b>, כי פירוש דור כמו יושב. <b><span id='katom'>מדור באהלי רשע.</span></b> ומדתו, הקץ שידור אדם בחלדו ויש ארוך ויש קצר. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ודור רביעי -<br>
</span></b>אחר היות זרעו גר, וטעם על מצרים. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>כי גר היית בארצו.</span></b> <br>
וכן היה קהת גר ועמרם ומשה גם אהרן ובניהם שבו אל ארץ כנען.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עון האמורי -<br>
</span></b>מפורש בפסוק: <b><span id='katom'>גדול עוני מנשוא.</span></b> <br>
והזכיר האמורי בעבור תקפו. והנה משה הרג המלכים הגדולים והם מלכי האמורי. וחמשת מלכי האמורי נתחברו על יהושע. ויש ראיות אחרות. <br>
וכן אמר הנביא: <b><span id='katom'>אשר כגבה ארזים גבהו.</span></b> <br>
והמפרש האמורי מגזרת אומר, לא אמר כלום.<br>
<br>
<b><span id='pink'>טו, יז]<br>
ויהי השמש באה -<br>
</span></b>בתחילה עודנה לא באה. וכן כתוב: <b><span id='katom'>לבוא.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ועלטה -<br>
</span></b>חשך. וריעו ביחזקאל, והטעם כי הלילה מעונן. <br>
או פירושו אחר בוא האור, הנראה בעבים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והנה תנור עשן -<br>
</span></b>כדמות תנור העולה עשן ממנו ובתוכו <b><span id='pink'>לפיד אש.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>בין הגזרים - <br>
</span></b>בין הבתרים וזאת היא השבועה. <br>
וכן העגל אשר כרתו לשנים, על כן כתוב אחרי זאת <b><span id='pink'>ביום ההוא כרת ה' את אברם ברי.:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אולי אבנה
id: 0116
nru: ב
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 16
htm:
</b>מגזרת בן. <br>
<b>ועוד יתכן</b> שהבן הוא כדמות בנין, והאב כמו היסוד. ובן חסר ה'א, וכן כל חי תאר, או פעל עבר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וישמע אברם -<br>
</span></b>אמר לה כן:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מקץ עשר שנים
id: 0116
nru: ג
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 16
htm:
</b>העתיקו קדמונינו זיכרונם לברכה, שלא ישהא אדם עם אשתו יותר מעשר שנים אם לא תלד, וזה הפסוק הוא כדמות אסמכתא וטוב הוא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותקל
id: 0116
nru: ד
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 16
htm:
</b>הנח הנעלם אשר בין האות המשרת ואות השרש תחת הדגש הנתון, להתבלע אות הכפל והוא מבנין נפעל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אי מזה
id: 0116
nru: ח
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 16
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>איה.</span></b> <br>
וכן: <b><span id='katom'>אי הבל.</span></b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>מזה –</span></b> מקום, כאלו אמר: אי מזה מקום באת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בורחת - <br>
</span></b>נפתח הרי'ש בעבור אות הגרון שהוא אחריו. <br>
וכן: <b><span id='katom'>בורחת אל העיר.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>והיא כפורחת. <br>
ברחת ובמזרה</span></b>. <br>
וכן: <b><span id='katom'>יודעת איש,</span></b> בעבור אותיות הגרון שהם אחה'ע וכן משפט הלשון אין זר אתנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הנך
id: 0116
nru: יא
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 16
htm:
</b>לנקבה. <br>
כי <b><span id='katom'>הן</span></b> מלת עניין. כמו עם ומשקלו עמך.<br>
<b><span id='pink'><br>
ישמעאל -<br>
</span></b>בהעלם האל'ף, להקל על הלשון:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: פרא אדם
id: 0116
nru: יב
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 16
htm:
</b>חפשי בין האדם, כטעם <b><span id='katom'>מי שלח פרא חפשי.</span></b> והטעם: שלא ימשול בו זר ממשפחתו. <br>
ויש אומר: פרא ואדם. <br>
כמו: <b><span id='katom'>שמש ירח עמד זבולה.</span></b> <br>
ובעבור שהוא <b><span id='pink'>פרא - ידו בכל.</span></b> <br>
ובעבור שהוא <b><span id='pink'>אדם - ויד כל בו.</span></b> <br>
<b>והנכון בעיני</b> שיהיה בין האדם כפרא שינצח הכל בכחו, ואחר כך <b><span id='pink'>ויד כל בו.</span></b> <br>
וכן מפורש בדניאל, כי היא החיה הרביעית.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועל פני כל אחיו - <br>
</span></b>שהם בני קטורה. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>על פני כל אחיו נפל.</span></b> <br>
וכן: בני מדינים מבני קטורה ונקראו ישמעאלים בתורה ובספר שופטים:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אל ראי
id: 0116
nru: יג
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 16
htm:
</b>על משקל <b><span id='katom'>ראה עני, </span></b>כטעם אל מראה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הגם הלום -<br>
</span></b>כמו עתה. <br>
<b>והנכון</b> שהוא כמו פה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>הבא עוד הלום איש.</span></b> <br>
והטעם, הגם פה ראיתי מלאך השם, אחר שראה השם בעניי, כי הוא ראי תמיד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אל שדי
id: 0117
nru: א
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 17
htm:
</b>שם התואר. <br>
וטעמו: תקיף. <br>
וכן: <b><span id='katom'>כקול שדי.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>והיה שדי בצריך, </span></b>כי טעמו כטעם: <b><span id='katom'>ושית על עפר בצר.</span></b> <br>
<br>
<b><span id='pink'>ושדי -<br>
</span></b>על משקל <b><span id='katom'>לבי דוי.</span></b> <br>
ורבים פירשוהו מגזרת שודד, שהוא מנצח והתגבר. <br>
וטעם: להזכיר השם הזה בפרשה הזאת לירא אברהם וימול. <br>
<b>והנכון,</b> כי השם הנכבד והנורא נקרא כנגדו. וזה שם התואר כנגד המעשה, כי העולם עומד על אלה שני השמות. <b>והמבין סוד השם יאמין.<br>
</b><br>
<b><span id='pink'>והיה תמים -<br>
</span></b>שלא תשאל למה המילה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אברהם
id: 0117
nru: ה
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 17
htm:
</b>תוספת הרי'ש, אביר המון גויים ולא בא השם לחסר משמו אות, כי אם להוסיף.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ושרה -<br>
</span></b>שם תאר כלל לא כשרי. וברוך השם אשר לו נתכנו עלילות, שהקדים וצוה אברהם להמול קודם שתהר שרה, להיות זרעו קדוש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ימול לכם
id: 0117
nru: יב
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 17
htm:
</b>מבנין נפעל.<br>
וכן: <b><span id='pink'>המול ימול.</span></b> <br>
<span id='red'><br>
ומה טעם נאמר המול ימול יליד בית פעם שנית? <br>
</span>וכן הפירוש: <b><span id='pink'>ובן שמונת ימים ימול לכם כל זכר,</span></b> כל מי שהוא לכם מזרעכם, גם כן <b><span id='pink'>יליד בית</span></b> או <b><span id='pink'>מקנת כסף.</span></b> <br>
ואתה אברהם, <b><span id='pink'>המול ימול</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> יליד ביתך ומקנת כספך היום ואם הם גדולים:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וערל זכר אשר לא ימול
id: 0117
nru: יד
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 17
htm:
</b>פירוש ימול יפעול, כמו: <b><span id='katom'>כי ידור נדר.</span></b> והוא מן <b><span id='pink'>ונמלתם את בשר ערלתכם. </span></b><br>
וטעמו: אם היה בר מצווה ולא ימול את בשר ערלתו יש עליו כרת, כי מצוות הנער הקטן על האב. ואם אביו לא מלהו, ימול את עצמו בהיותו ברשותו, וכרת בידי שמים. <br>
והטועים יחשבו כי אם מת הנער ולא נמול, אין לו חלק לעולם הבא. ואין פירוש <b><span id='pink'>הנפש</span></b> כרצונם, כי נפש כמו איש וטעמו גוף שיש לו נפש. <br>
וכן: <b><span id='katom'>נפש כי תחטא.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי כרת המת קודם נ'ב שנה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי כרת שיכרת שמו במות זרעו. על כן אמר הכתוב: <b><span id='pink'>מעמיה.</span></b> כי מי שיש לו בנים, כאילו הוא חי ושמו לא נכרת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וגם נתתי
id: 0117
nru: טז
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 17
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>נתתי כסף השדה.</span></b> <br>
והנה שניהם על לשון עבר, במקום עתיד:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הלבן מאה שנה יולד
id: 0117
nru: יז
pch: לך-לך
lvr: C0112
prk: 17
htm:
</b>תמה בעבור היות זרע הזקן קר, על כן לא יוליד. <br>
והתימה הגדול איך תלד אשה שנפסק דמה. <br>
והבן: מהדם יבנה ויכונן. וכאשר תסתכל ותרא כי דבר שרה נפלא מדבר אברהם, כי הנה מצאנו אבות שכל אחד הוליד בן והוא גדול יותר מתשעים שנה, וחיי הדורות בימי אברהם ארוכים מחיי דור ודור. וכאשר נסתלק המלאך, מיד מל בנו וכל ילידי ביתו ומקנת כספו. ולא אחר לעשות הדבר. <br>
והנה היו שמנה עשר ושלש מאות ילידי ביתו חוץ ממקנת כספו, ואחר כן נמול אברהם. גם ביום בעצמו וישמעאל בנו וילידי ביתו ומקנת כספו, כולם נמלו אתו ברצונם. והטעם שלא הכריחם רק מהרו כולם לעשות ולמלאות רצון השם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0118
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת וירא</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת וירא פרק יח<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירא
id: 0118
nru: א
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 18
htm:
</b>הנה קצת אמרו, כי השם ג' אנשים הוא אחד והוא ג' ולא יתפרדו. והנה שכחו <b><span id='katom'>ויבאו שני המלאכים סדומה </span></b>ומפרשים אמרו: שהשם נראה אליו במראות נבואה ואחר כן נשא עיניו וראה ג' מלאכים: <br>
<b>האחד</b> בא לבשר שרה. <br>
<b>והשנים</b> הלכו לסדום: <br>
<b>האחד</b> להשחית. <b><br>
והשני</b> להציל את לוט.<br>
ופירוש <b><span id='pink'>ויאכלו</span></b>, כי נאכל הלחם, כטעם <b><span id='katom'>אשר תאכל האש</span></b>:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כעת חיה
id: 0118
nru: י
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 18
htm:
</b>כעת הזאת בשנה האחרת ושרה חיה כמו: <b><span id='katom'>כה לחי.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>והוא אחריו - <br>
</span></b>זה המלאך המדבר עם אברהם היה אחרי האהל ואברהם <b><span id='pink'>יושב בפתח האהל</span></b> ולא ראה שרה.<br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
<b><span id='pink'>פתח האהל -<br>
</span></b>שלה היה, אחרי אהל אברהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: היתה לי
id: 0118
nru: יב
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 18
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>תהיה לי.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>עדנה -<br>
</span></b>כמו: עדן ועונג. <br>
וכן <b><span id='katom'>ויתעדנו.</span></b> <br>
<br>
והטעם אחרי <b><span id='pink'>שבלותי וזקנתי,</span></b> איך תתחדש לי עדן ועונג הנער?! <br>
ועוד <b><span id='pink'>כי אדוני זקן.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>בקרבה</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>בנפשה, והשם גלה סודה למלאך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואני זקנתי
id: 0118
nru: יג
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 18
htm:
</b>פירושו <b><span id='pink'>אחרי בלותי</span></b> והמלאך אמר אמת.<br>
<br>
ומ'ם <b><span id='pink'>אמנם -</span></b> נוסף כמ'ם שלשם. <br>
<b><br>
ומפרשים אחרים אמרו:</b> <br>
כי אלו ג' אנשים נביאים היו. ואם טען טוען והלא אברהם נביא היה, ואיך בא נביא אל נביא, רק אם היה גדול ממנו בנבואה כמשה ואהרן. <br>
<b>ותשובתם</b> שלא באו לאברהם רק לשרה. <br>
<br>
וכן אמרו: <b><span id='pink'>איה שרה אשתך –</span></b> <br>
והשנים הלכו אל סדום, ואל תתמה על מלת <b><span id='pink'>כי משחיתים אנחנו</span></b>, כי כן כתוב: <b><span id='katom'>ומשה ואהרן עשו</span></b> <b><span id='katom'>את כל המופתים.</span></b> והשם עשאום וסמכם אליהם, בעבור שנעשו על ידם. <br>
<br>
והנה יהיה פירוש <b><span id='pink'>ויאכלו </span></b>כמשמעו. <br>
ופירוש: <b><span id='pink'>ויאמר אדני אם נא מצאתי חן</span></b> איננו קדש, רק הוא כמו רבותי. <br>
<br>
<b><span id='pink'>על כן -<br>
</span></b>פתח הנו'ן ולא נקמץ כמשפטו, ובספרים שהוא קמוץ יהיה פירושו נביא השם. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בעיניך –</span></b> <br>
שדבר מתחילה עם הגדול שבהם ואחר כן עם כולם, ומצאנו שנקרא הנביא מלאך בחגי. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי אברהם בקש רשות מהשכינה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא מוקדם ומאוחר. <br>
וכן הוא: <b><span id='pink'>וישא</span></b> <b><span id='pink'>- </span></b>וכבר נשא עיניו ועשה כך וכך ואחר כך נראה אליו השם ואמר: <b><span id='pink'>המכסה אני מאברהם. <br>
גם זעקת סדום.<br>
</span></b>ואלו ההולכים הגיעו אל סדום, <b><span id='pink'>ואברהם עודנו עומד לפני ה'</span></b> ועל כל פנים <b><span id='pink'>וה' אמר</span></b> עם אברהם ידבר, או עם המלאכים שיאמרו לו, רק <b><span id='pink'>ויאמר ה' זעקת סדום</span></b>, עם אברהם דבר. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ואברהם נגש</span></b> ואמר: <b><span id='pink'>האף תספה.</span></b> ונכנס פסוק <b><span id='pink'>ויפנו משם האנשים,</span></b> להודיע כי בעת שבאו אל סדום אז אמר ה' לאברהם <b><span id='pink'>זעקת סדום.</span></b> <br>
וכן: <b><span id='katom'>אמור לנער ויעבור לפנינו ויעבור ואתה עמוד כיום.</span></b> ואין לנו צורך לתיקון סופרים, והעד שאמר באחרונה <b><span id='katom'>אל המקום אשר עמד שם את פני ה'.</span></b> <br>
<br>
<b>והנכון בעיני</b> תמצאנו רמוז בפרשה <b><span id='katom'>ואלה שמות.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: תספה
id: 0118
nru: כג
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 18
htm:
</b>פועל יוצא, וטעמו: תכלה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אספה עלימו רעות.</span></b> ואם הם שני בנינים:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולא תשא למקום
id: 0118
nru: כד
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 18
htm:
</b>כטעם תסלח, כמו: <b><span id='katom'>נושא עון</span></b> ולמקום הוא סדום., כי בעבורו נגש אברהם להציל את לוט.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חלילה
id: 0118
nru: כה
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 18
htm:
</b>דבר שלא יתכן. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהמלה כטעם חלול, שאין בו כלום.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והיה כצדיק כרשע -<br>
</span></b>כאשר יתחברו שני כפי'ן היא דרך קצרה. והטעם: והיה הצדיק כרשע והרשע כצדיק?! <br>
וכן: <b><span id='katom'>כי כמוך כפרעה. <br>
כעמי כעמך. <br>
כחשכה כאורה.</span></b> <br>
ואיך יתכן שלא יעשה משפט, מי שהוא שופט כל הארץ.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אולי יחסרון חמישה
id: 0118
nru: כח
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 18
htm:
</b>והטעם אולי תחסר עשירית מהמספר.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>התשחית בחמשה</span></b> -בעבור החמשה שיחסרו את הכל ואחר כן אמר: <b><span id='pink'>אולי יחסרון</span></b> התשיעית מהמספר אשר אמרתי. אם ימצאון שם - לא אשחיתם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נסבו
id: 0119
nru: ד
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 19
htm:
</b>מבנין נפעל.<br>
<b><span id='pink'><br>
כל העם מקצה -<br>
</span></b>שלא היו סמוכים אל הבית:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ידעו איש
id: 0119
nru: ח
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 19
htm:
</b>לשון רבים ורבות בפעל שעבר בלא תוספת וי'ו פתוח שוה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>האל - <br>
</span></b>כמו האלה. <br>
<br>
<b>ויאמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי בעבור השלישי שלא בא אמר כן. <br>
</blockquote>וזה הטעם רחוק, כי גם שתי הלשונות תמצאם בלשון ארמית:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עוד מי לך פה
id: 0119
nru: יב
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 19
htm:
</b>אם יש לך חתן ובניך. או חתנים שהם כבניך וכבנותיך. והנה פה טענה על האומר, כי האחד הלך להציל את לוט. כי הנה שניהם דברו אליו. <br>
ועוד: <b><span id='pink'>כי משחיתים אנחנו</span></b> - גם האחד שדבר לוט אחר כן עמו, שאמר לו: <b><span id='pink'>ותגדל חסדך </span></b>הוא אמר כי לא אוכל לעשות דבר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכמו
id: 0119
nru: טו
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 19
htm:
ואמר ר' יונה הספרדי המדקדק:</b> <br>
<blockquote>כי לא יתכן לאמר, וכמו עלה השחר.<br>
</blockquote>ושכח <b><span id='katom'>ורבו כמו רבו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ויאיצו -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>ויציקו. <br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>אצים לאמר.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אל נא אדני
id: 0119
nru: יח
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 19
htm:
</b>חול ונקמץ בעבור שהוא סוף פסוק. <br>
<br>
<b>ויאמר רבי שמואל הספרדי הנגיד ז'ל:</b> <br>
<blockquote>כי אל נא מגזרת הואיל. <br>
</blockquote><b>ועל דעתי</b> שהוא כמו: לא, כי כשאמרו לו <b><span id='pink'>ההרה המלט</span></b> השיב: לא כן רבותי. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מאת ה'
id: 0119
nru: כד
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 19
htm:
</b>לשון צחות. והטעם: מאתו. <br>
וכן תמצא בפסוק אחד חמש פעמים <b><span id='katom'>בני ישראל</span></b>.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מאחריו
id: 0119
nru: כו
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 19
htm:
</b>מאחרי לוט.<br>
<b><span id='pink'><br>
נציב - <br>
</span></b>כטעם מצבה, כי נשרפו עצמיה בגפרית והיתה עם מלח, כי כן כתוב: <b><span id='katom'>גפרית ומלח וגו' כמהפכת סדום,</span></b> גם זה הפסוק יורה שנמלטה צוער. גם כן אמר המלאך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כקיטור
id: 0119
nru: כח
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 19
htm:
</b>כעשן מגזרת קטורת. <br>
<br>
<b><span id='pink'>הכבשן -<br>
</span></b>מקום אש דולקת תמיד:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר ישב בהן
id: 0119
nru: כט
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 19
htm:
</b>באחת מהן. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ויקבר בערי גלעד. <br>
בן אתונו.<br>
באש ישרפו אותו ואתהן:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותאמר הבכירה
id: 0119
nru: לא
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 19
htm:
יתכן</b> שהיתה לו אשה אחרת ומתה בתחילה והבנות חשבו כי אש וגפרית היה בכל הארץ, כמבול המים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: התעו אותי אלהים
id: 0120
nru: יג
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 20
htm:
</b>לשון קדש, והטעם: שהוא נוסע ממקום למקום ולא ידע אנה ילך. <br>
וכן: <b><span id='katom'>והנה תועה בשדה.</span></b> ואין זו התעייה בלב. <br>
גם כן כתוב: <b><span id='katom'>למה תתענו ה'.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>אמרי לי - <br>
</span></b>בשבילי. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ואמר פרעה לבני ישראל:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: הנה הוא לך כסות עינים
id: 0120
nru: טז
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 20
htm:
יש אומרים:</b> <br>
כי הוא רמז על כהות עיני בנה, וזה דרך דרש. <br>
<b>והישר בעיני,</b> שיהיה כסות עינים מושך עצמו ואחר עמו, כמו: <b><span id='katom'>אל בקצפך תוכיחני</span></b> ורבים אחרים. <br>
והנה הוא לך כמו מכסה עינים בעבור אברהם שהוא בעלך, והטעם: שלא ישא את עיניו עליך גם הוא כסות עינים לכל אשר אתך מהשפחות, שהם נשי עבדיו. <br>
ויהיה וי'ו ונוכחת כפ'א רפה בלשון ישמעאל. ובמקרא אלפים כמוהו, כמו: <b><span id='katom'>ביום השלישי וישא אברהם את עיניו.</span></b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ונוכחת</span></b> – <br>
דברי משה, שלא אמרה עוד שרה על אברהם: אחי הוא! <br>
והנה פירוש <b><span id='pink'>ואת כל</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> ועם כל זה נתוכחת שרה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> כי הנה הוא לך על הכסף לקנות מלבוש, ומלת <b><span id='pink'>נתתי</span></b> מושכת עצמה ואחרת עמה. וכן הוא: <b><span id='pink'>הנה נתתי אלף כסף לאחיך</span></b> לקנות לך בו מכסה, כמו כסות שיהיה תאוה לעינים ונתתי <b><span id='pink'>לכל אשר אתך</span></b> ואת כל אשר נתתי לאברהם צאן ובקר ועבדים ושפחות. <br>
<br>
<b>ויותר נכון,</b> להיות פירוש כאשר אמרתי כי אברהם הוא כסות עינים לך ולעבדים אשר אתך, שהיו לך, גם אשר נתתים גם אני.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת כל -<br>
</span></b>ועם כל בני אדם, <b><span id='pink'>הוא לך כסות עינים.<br>
<br>
ונוכחת -<br>
</span></b>דברי משה ויעמוד טעם הוי'ו במקומו. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>שהוא מן נוכח. <br>
</blockquote>ואין דבר נכוחים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וילדו
id: 0120
nru: יז
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 20
htm:
</b>שב אל אשת אבימלך ואמהותיו. לא אל אבימלך. <br>
וכן: <b><span id='katom'>וישם דמי מלחמה בשלום. <br>
בעמוד ענן ידבר אליהם. <br>
אלה בני עדה. <br>
אשר עבדתי אותך בהן.</span></b> <b><span id='katom'><br>
אבי אברהם ואבי נחור ויעבדו.</span></b> <br>
הלא תראה שהוא מפורש בפסוק השני: <b><span id='pink'>כי עצר עצר ה' בעד כל רחם לבית אבימלך </span></b>ולא הזכיר אבימלך. והארכתי כל כך, בעבור מפרשים שהיו אומרים: שהיה עצור לצאת לחוץ.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: למועד אשר דבר אתו
id: 0121
nru: ב
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 21
htm:
</b>המלאך ששאל <b><span id='katom'>איה שרה אשתך</span></b> גם שב אליו, כי כן אמר לו. ולא הוסיף השם על שם יצחק ולא החליפו, כי הוא ציווה לקראו כן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אודת
id: 0121
nru: יא
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 21
htm:
</b>כמו דבר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>[כא יד]<br>
וחמת מים -<br>
</span></b>כלי. <br>
<b>ויתכן</b> להיותו מעור או מעץ וכמוהו <b><span id='katom'>מספח חמתך.</span></b> <br>
ורבים יתמהו מאברהם, איך גרש בנו גם שלח בן עם אמו ריקם ואיה נדבת לבו, והתימה מאלה שיתמהו, כי אברהם עשה ככל אשר צוהו ה'. ואלו היה נותן ממון להגר שלא ברצון שרה, לא שמר מצוות השם?! <br>
והנה באחרונה אחרי מות שרה, נתן מתנות לבני ישמעאל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לחם וחמת מים -<br>
</span></b>נתן אל הגר ושם על שכמה ואמר לה קחי אתך בנך וישלחה. <br>
<b>ויתכן</b> שנתן לה כסף וזהב ולא פירוש הכתוב. ונתן לחם ומים מה שיספיק לה עד באר שבע, כי בגרר היה אברהם. והנה היא הלכה ולא ידעה הדרך <b><span id='pink'>ותתע</span></b> והנה בנה חלה מחסרון המים, ואחר שלקחתו בחיקה וראתה שנפשו יוצא בצמא השליכתו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: רבה קשת
id: 0121
nru: כ
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 21
htm:
</b>כמהו <b><span id='katom'>השמיעו אל בבל רבים,</span></b> ואם הם שני שרשים כמו שרר ושרה. גם רבה ורבב מגזרת רבה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>קשת -<br>
</span></b>שם התאר, כמו גנב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הגם הלום –</span></b> <br>
ששם נראה לה המלאך בתחילה בפעם הראשונה:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והאלהים נסה את אברהם
id: 0122
nru: א
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 22
htm:
יש אומר:</b> <br>
כי הסמ'ך תחת שי'ן והה'א תחת האל'ף. וטעם כל הפרשה יכחישם, רק נסה כמשמעו. <br>
<b><br>
ואנשי שקול הדעת אמרו:</b> <br>
הדעות הם שתים: <br>
<b>האחת: </b>דעת העתיד בטרם היותו. <br>
<b>והשנית:</b> דעת היש הנמצא וזה פירוש נסה. <br>
גם <b><span id='katom'>כי עתה ידעתי.</span></b> <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>שמלת נסה להראות צדקתו לבני אדם. גם מלת ידעתי כטעם הודעתי. <br>
</blockquote>והלא ידע זה הגאון, כי בשעה שעקד בנו לא היו שם אפילו נעריו. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
כי פירוש <b><span id='pink'>והעלהו שם לעולה</span></b>, שיעלהו אל ההר וזאת תחשב לו לעולה. ואברהם לא ידע סוד הנבואה וימהר לשחוט אותו והשם אמר לו: לא בקשתי זאת! <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
הראה שתעלהו לעולה כמו <b><span id='katom'>והשקית אותם יין.</span></b> והוצרכו אלא הגאונים לפירוש האלה, כי יאמרו לא יתכן אחר שיצוה השם מצווה שיאמר אחר כן לא תעשנה. <br>
והנה לא שמו על לב הבכורים שהחליפם בלוים אחר שנה. ואחר שהכתוב אומר בתחילה <b><span id='pink'>והאלהים נסה את אברהם,</span></b> סרו כל הטענות והשם נסהו כדי שיקבל שכר.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>כי עתה ידעתי.</span></b> כמו <b><span id='katom'>ואם לא אדעה.</span></b> <br>
ועוד אפרש סודו בפסוק <b><span id='katom'>ידעתיך בשם.</span></b> אם יעזרני השם יודע הנסתרות.:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אחד ההרים
id: 0122
nru: ב
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 22
htm:
</b>שם נבנה הבית. <br>
וכן מפורש <b><span id='katom'>ויבן שלמה את הבית בהר המוריה</span></b> ואיננו הר גבוה. ובו היה גורן ארונה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אחר נאחז
id: 0122
nru: יג
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 22
htm:
</b>אחר שנאחז בסבך בקרניו, ואם הוא חי'ת נאחז קמוץ, אז תחסר מלת היה, וכן טעמו אחר היותו נאחז. ורבים כמוהו. <br>
<br>
<b>ויש מפרש:</b> <br>
כי אחר דבק עם <b><span id='pink'>וישא אברהם את עיניו.</span></b> ואילו היה כן, היה אחרי אחר כן או אחרי זאת. כמשפט הלשון בכל התורה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בי נשבעתי
id: 0122
nru: טז
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 22
htm:
</b>זו היא השבועה הגדולה העומדת לעד.<br>
<b><span id='pink'>יען -<br>
</span></b>מטעם ענה, זה המעשה יענה ויעיד:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישב אברהם
id: 0122
nru: יט
pch: ויירא
lvr: C0118
prk: 22
htm:
</b>ולא הזכיר יצחק, כי הוא ברשותו. <br>
והאומרים ששחטו ועזבו ואחר כן חיה, אמר הפך הכתוב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0123
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'>פרשת חיי-שרה</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע חיי-שרה פרק כג<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: חיי
id: 0123
nru: א
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 23
htm:
</b>לשון רבים ולא יתפרדו. <br>
ומנהג הלשון להקדים המספר הרב על המעט. והפך הדבר, כמו: <b><span id='katom'>שני יעקב:</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ארבע
id: 0123
nru: ב
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 23
htm:
</b>שם אדם גדול בענקים. ולהיותו אברהם הוא על דרך דרש, כי לא היה מהענקים וכאשר מתה שרה היה אברהם במקום אחר, על כן אמר: <b><span id='pink'>ויבא אברהם.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>ולבכתה -<br>
</span></b>לבכות עליה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ובכתה את אביה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: גר
id: 0123
nru: ד
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 23
htm:
</b>לבדו הוא הלן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ותושב -<br>
</span></b>הוא הגר היושב בארץ. <br>
אמר: הנה אני תושב עמכם והמוות גזור עלינו ואין לי מקום שיהיה לי. אחזה כמו נחלה, או מקום שאוחז אותו בכסף להיות קבר למתי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אדני
id: 0123
nru: ו
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 23
htm:
</b>ולא אדונינו, לשון המדבר. ואין מדרך מוסר לשום אחרים שותפים עמו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>נשיא אלהים -<br>
</span></b>דרך גדולה בעבור כי אתה נביא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>יכלה-<br>
</span></b>ימנע, כי ימצא בה'א גם באל'ף באחרונה:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אך אם אתה לו שמעני
id: 0123
nru: יג
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 23
htm:
</b>אם אתה תעשה כן, לו תשמעני. או טעמו: אם אתה תעשה כן, <b><span id='pink'>לו נתתי כסף השדה:</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקם
id: 0123
nru: יז
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 23
htm:
</b>נתקיים ועמד השדה למקנה. והנה זה הפסוק דבק עם הפסוק שהוא למעלה. <br>
וכן: <b><span id='pink'>גר ותושב אנכי</span><span id='katom'>.</span></b> <br>
והעשרה שהזכיר הגאון אינם דבוקים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ברך את אברהם בכל
id: 0124
nru: א
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 24
htm:
</b>באורך ימים ועושר וכבוד ובנים מכל חמדת האדם. <br>
ודרש שבתו הייתה שמה בכל צריך להוסיף בי'ת משרת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שים נא ידך תחת ירכי
id: 0124
nru: ב
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 24
htm:
</b>יש אומר רמז למילה. ואילו היה כן היה נשבע בברית המילה ולא בשם. <br>
<b>והקרוב אלי</b> שהיה משפט בימים ההם לשום אדם ידו תחת ירך מי שהוא ברשותו, והטעם: אם אתה ברשותי, <b><span id='pink'>שים נא ידך תחת ירכי.</span></b> והאדון יושב והירך על היד כטעם הנה ידי תחת רשותך לעשות רצונך. וזה המשפט עדיין בארץ הודו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אולי
id: 0124
nru: ה
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 24
htm:
</b>ימצא על טעמים רבים. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אולי יעשה זרים:<br>
</span></b>נפתח ה'א ההשב. בפת'ח קטן, בעבור שיש ה'א הבנין קמוץ ואילו נפתח בפת'ח גדול, היה כבד על הלשון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא תשב שמה
id: 0124
nru: ח
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 24
htm:
</b>שיעמוד בארץ ישראל. <br>
וטעם <b><span id='pink'>לא תשב</span></b>, בעבור אברהם שהוא העיקר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אותה הוכחת
id: 0124
nru: יד
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 24
htm:
</b>נסמך העבד על תפלת הנביא, שהשם ענהו והוכיח בחלום על יד המלאך, שהוא שליח השם לעזרו. והעבד חשב בלבו, כי אין עם נדיב כמו משפחת אדוניו. <br>
ורבים יתמהו באמרם שלא שאל כהוגן, ולא ידעתי למה, כי אילו הייתה נערה אחרת שתשקהו ותשקה לגמליו ומצאה שהיא ממשפחה אחרת היה עוזב אותה ולא הפסיד כלום, כי <b><span id='pink'>ויאמר בת מי את</span></b> פירושו וכבר אמר לה קודם, שיתן לה כלום. <br>
וכן אמר: <b><span id='pink'>ואשאל אותה ואשים הנזם</span></b> וכלל הדבר שהתפלל לשם שיוכיח אחת ממשפחת אדוניו. וההוכחה שתעשה דרך מוסר, כמו בת נדיב והשם שמע תפלתו. <br>
ודרך יהונתן אחרת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואיש לא ידעה
id: 0124
nru: טז
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 24
htm:
</b>רחוק שידבר הכתוב על חוץ הדרך, רק פירש שיתכן שתהיה הנערה בתולה וישכב עמה איש, גם תהר ואין ראוי לגלות דבר ערוה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והאיש משתאה
id: 0124
nru: כא
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 24
htm:
</b>כמו משתומם. מגזרת: <b><span id='katom'>שאו ערים.</span></b> <b><span id='katom'><br>
תשאה שממה.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>לה</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>כמו בשבילה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אשתומם כשעה חדא</span></b> והתי'ו מבנין התפעל, כמו: <b><span id='katom'>נתראה פנים,</span></b> ולא יתכן היותו מן שתה:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נזם
id: 0124
nru: כב
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 24
htm:
</b>יש נזם שהוא באף גם באזן ושעל האף ירד מעל פתיל קשור במצח.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בקע -<br>
</span></b>חצי שקל מגזרת <b><span id='katom'>נבקע.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>וצמידים -<br>
</span></b>מגזרת צמיד פתיל. כי על היד האחת הצמיד האחד הוא שנים. וצורתו ידועה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חסד
id: 0124
nru: מט
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 24
htm:
</b>דבר שאינו חייב.<br>
<b><span id='pink'><br>
ואמת -<br>
</span></b>לקיים דבר החסד. והמלה מגזרת אמונה והתי'ו לשון נקבה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר אחיה ואמה
id: 0124
nru: נה
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 24
htm:
</b>הם שקבלו המתנות והאב מחריש. <br>
<b>ויתכן</b> שלבן היה גדול מאביו בחכמה וכבוד, כי כן מצאנו <b><span id='pink'>ויען לבן ובתואל.</span><span id='katom'><br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותרכבנה על הגמלים
id: 0124
nru: סא
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 24
htm:
</b>שהביא העבד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וילך -<br>
</span></b>פתוח ואם הוא סוף פסוק ולא קמץ, כי בתחילה היה פתח קטן ולא יוכל לעלות שתי מדרגות וכן כל <b><span id='katom'>ויאמר.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>ויקח העבד את רבקה וילך</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
הוא היה הולך עם רבקה ולא הרגיש עד בא יצחק.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בא מבוא
id: 0124
nru: סב
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 24
htm:
</b>שם מקום, יקרא בשני שמות. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
<b><span id='pink'>בא מבא -<br>
</span></b>מבפנים. <br>
וכן יפרשו <b><span id='katom'>סוגר כל בית מבוא.</span></b> <br>
<b>והישר בעיני</b> שהוא שם הפועל וכן טעמו <b><span id='pink'>בא מבוא באר לחי.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>והוא יושב -<br>
</span></b>כי בימים ההם שם היה דר והוא בפאת נגב מארץ ישראל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לשוח
id: 0124
nru: סג
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 24
htm:
</b>ללכת בין השיחים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לפנות ערב -<br>
</span></b>קרוב מביאת השמש וההפך לפנות בקר ובפרשת כי תצא אבארנו באר היטב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: קטורה
id: 0125
nru: א
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 25
htm:
</b>איננה הגר, כי כתוב <b><span id='katom'>ולבני הפלגשים נתן אברהם</span></b>. <br>
ופירוש פילגש שפחה וזה השם איננו נופל על זכר ונוכל לפרש על פלגשים נשים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשורים
id: 0125
nru: ג
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 25
htm:
יש אומרים:</b> <br>
כי אשורים שהיו יודעים הדרכים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולטושים -<br>
</span></b>צופים מרחוק. <br>
<b>והנכון בעיני,</b> כי הם שמות ואין בהם תאר שם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מתנות
id: 0125
nru: ו
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 25
htm:
</b>ממון נתן להם.<br>
<b><span id='pink'><br>
קדמה -<br>
</span></b>פירש אל ארץ קדם. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אשר לא יעבדו אותו את נבוכדנצר, </span></b>וקדם מזרח ארץ ישראל. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
אל מקום בן ישמעאל והראשון נכון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובטירותם
id: 0125
nru: טז
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 25
htm:
</b>ארמונים, כמו: <b><span id='katom'>טירת כסף.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>לאמותם -<br>
</span></b>בשורק מצאנו אמות ואומים ולמ'ד לאמותם נוסף כלמ'ד לגוייהם. ואיננו כלמ'ד בלאמים, כי הוא שרש כמו: <b><span id='katom'>ולאם מלאם יאמץ.</span></b> והטעם שהוא בלמ'ד ובחסרונו שוה, והם שני שרשים:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: על פני כל אחיו
id: 0125
nru: יח
pch: חיי שרה
lvr: C0123
prk: 25
htm:
</b>הם זמרן ויקשן.<br>
<b><span id='pink'><br>
נפל -<br>
</span></b>חלקו או גורלו. <br>
או שרוב בני ישמעאל נוסעים ממקום אל מקום, כטעם <b><span id='katom'>אל הכשדים אתה נופל.</span></b> וזה מעט רחוק, בעבור שאחיו במזרח ומצרים ואשור למערב לא'י. <br>
<b>ויתכן</b> שהכתוב דבר על ישמעאל שמת בחיי אחיו, אחר שנפל כי לא ידענו סבת מותו.<br>
<br>
חסלת פרשת חיי שרה<br>
<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת תולדות<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואלה
id: 0125
nru: יט
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 25
htm:
</b>אחר שהזכיר תולדות ישמעאל, שב להזכיר תולדות יצחק שהם עשו ויעקב. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי טעם <b><span id='pink'>הוליד את יצחק –</span></b> <br>
שהיה דומה לאביו. וכל רואיו יעידו כי אברהם הולידו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי טעם <b><span id='pink'>הוליד –</span></b> <br>
גדל ורבה כמו: <b><span id='katom'>יולדו על ברכי יוסף.</span></b> והעד שאמר: <b><span id='katom'>וישלחם מעל יצחק בנו:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: מפדן
id: 0125
nru: כ
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 25
htm:
</b>שדה. <br>
וכן בלשון ישמעאל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אחות לבן -<br>
</span></b>הוא ידוע ונכבד מאביה. <br>
וכן <b><span id='katom'>אחות נחשון:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעתר
id: 0125
nru: כא
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 25
htm:
</b>מבנין הקל. <br>
<b><span id='katom'>כי העתירו אל ה'</span></b> מהכבד, וטעמו: שרצה השם בדבריהם.<br>
<b><span id='pink'><br>
ויעתר</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
יתרצה מבנין נפעל:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויתרוצצו
id: 0125
nru: כב
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 25
htm:
</b>מלשון מרוצה, והצד'י כפול <b><span id='katom'>ואחיו כברקים ירוצצו.</span></b> ונקראו בנים על שם סופם. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ובגדי ערומים תפשיט.</span></b> והיא שאלה לנשים שילדו, אם אירע להם ככה, ותאמרנה לא.<br>
וטעם <b><span id='pink'>ותאמר אם כן –</span></b> <br>
הדבר והמנהג <b><span id='pink'>למה זה אנכי</span></b> בהריון משונה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר ה' לה
id: 0125
nru: כג
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 25
htm:
</b>על ידי נביא, או אברהם בעצמו, כי לא מת עד שהיו בניה בני ט'ו שנה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ורב -<br>
</span></b>הוא הפועל. <br>
וכן: <b><span id='katom'>בן יכבד אב</span></b> ועוד אפרש זה הפסוק.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: תומים
id: 0125
nru: כד
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 25
htm:
</b>בחסרון אלף השורש כמו: <b><span id='katom'>אם לא שריתיך לטוב,</span></b> שפירושו: נתתי שאריתיך לטוב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: יודע ציד
id: 0125
nru: כז
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 25
htm:
</b>לעולם מלא מרמות, כי רוב החיות בדרך מרמה יתפשו ויעקב הפך עשו, כי הוא <b><span id='pink'>איש תם</span></b>. <br>
גם עשו <b><span id='pink'>איש שדה.</span></b> <br>
ויעקב <b><span id='pink'>יושב אהלים</span></b>. <br>
<b>ויתכן</b> להיות פירושו,כמו: <b><span id='katom'>יושב אהל ומקנה:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: הלעיטני
id: 0125
nru: ל
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 25
htm:
</b>אין לו חבר, והטעם: האכילני.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>נזיד</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
תבשיל. <br>
<br>
רק <b><span id='pink'>ויזד</span></b> - מהשניים הנחים והם שני שרשים והפירוש אחד. <br>
וכן: <b><span id='katom'>לא ידון רוחי <br>
עם נדנה:</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מכרה
id: 0125
nru: לא
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 25
htm:
</b>בחירק, כמו: <b><span id='katom'>שלחה הנער.</span></b> <b><span id='katom'><br>
שכבה עמי.</span></b> <br>
והבכורה שיקח פי שנים בממון אביו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שיש לבכור לעולם מעלה על הצעיר, לקום מפניו ולשרתו כבן לאב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישמור משמרתי
id: 0126
nru: ה
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 26
htm:
</b>שם כלל, כל מה שהוא חייב לשמור ממצוות וחוקים ותורות. <br>
<b>ויתכן</b> המצוות <b><span id='katom'>לך לך </span></b>גם<b><span id='katom'> קח נא את בנך.<br>
</span><span id='pink'>והחוקים -</span></b> הם חוקות השם שילך האדם אחרי מעשיו כאשר אפרש בפרשה שעטנז. <br>
ואלה החוקות נטועות בלב. והתורה שמל עצמו ובניו ועבדיו. ובפסוק התורה והמצוה אבארם היטב:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לאשתו
id: 0126
nru: ז
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 26
htm:
</b>בעבור אשתו, כמו: <b><span id='katom'>פן יאמרו לי.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>כי ירא -<br>
</span></b>פועל עבר. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ויהי כי זקן יצחק.</span></b> ותחסר מלת כי אמר פן יהרגני. <br>
וכן: <b><span id='katom'>כי הפרני אלהים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: מאה שערים
id: 0126
nru: יב
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 26
htm:
בדברי קדמונינו ז'ל:</b><br>
 שיעור <b><span id='pink'>כי מצא מאה</span></b> משיעור הזרע. והוא מגזירת: <b><span id='katom'>כי כמו שער בנפשו:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויכרו
id: 0126
nru: כה
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 26
htm:
</b>חפרו. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אשר כריתי לי.</span></b> <br>
וכן: <b><span id='katom'>כי יכרה.</span></b> <b><span id='katom'><br>
כורה שחת:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: יהודית
id: 0126
nru: לד
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 26
htm:
</b>שם ולא הוליד ממנה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ובשמת -<br>
</span></b>היא עדה ויש לה ב' שמות ובמקרא נמצאין למאות כן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כליך
id: 0127
nru: ג
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 27
htm:
יתכן</b> היות שם כלל. והפרט <b><span id='pink'>תליך וקשתיך.</span></b> ותליך האשפה התלויה ששם החצים, או <b><span id='pink'>תליך</span></b> כמו חרב ויחסר וא'ו מן תליך. <b><span id='katom'>כאדם שת אנוש:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ימושני
id: 0127
nru: יב
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 27
htm:
</b>כמו <b><span id='katom'>יסובני </span></b>מבעלי הכפל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כמתעתע -<br>
</span></b>כפול מגזרת תועה, כאיש שמתעה אחר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עלי קללתך
id: 0127
nru: יג
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 27
htm:
</b>אל תפחד שיקלל, ואם יקלל תהי קללתו עלי ולא עליך, וזה משפט דברי הנשים.<br>
 <br>
<b>והגאון פירש:</b> <br>
<blockquote>עלי להסיר קללתך. <br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: ואכלה מציד בני
id: 0127
nru: כה
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 27
htm:
</b>האל'ף סימן המדבר והנח הנעלם שהוא אחריו תחת אל'ף השורש. <br>
וכן :<b><span id='katom'>אומרה לאל סלעי.<br>
</span></b>דגשות נו'ן <b><span id='pink'>תברכני.</span></b> לחסרון נו'ן הנוסף כמו: <b><span id='katom'>יסובבנהו</span></b> <br>
וכן: <b><span id='katom'>ישחרונני.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירח
id: 0127
nru: כז
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 27
htm:
</b>בפת'ח הרי'ש, בעבור אות הגרון. <br>
וכן: <b><span id='katom'>וינע לבבו. <br>
וינח בכל גבול מצרים.</span></b> וכלם מהשניים הנראים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ראה -<br>
</span></b>דבור עם הלב. והיה ריח טוב בבגדים כאשר חשב בלבו שהוא עשו והוא בא מהשדה, הריחו בגדיו כריח ציצי האילנים, כי <b>יתכן</b> כי זה המעשה היה בחדש הראשון.:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לאחיך
id: 0127
nru: כט
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 27
htm:
</b>בני הפילגשים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בני אמך -<br>
</span></b>עשו ובניו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אורריך ארור -<br>
</span></b>כל אחד מאורריך. <br>
וכן: <b><span id='katom'>וצדיקים ככפיר יבטח.</span></b> ורבים ככה. <br>
וכן <b><span id='pink'>ומברכיך:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: מי איפא
id: 0127
nru: לג
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 27
htm:
</b>מי זה ואנא הוא שתי מלות.<br>
<br>
וי'ו<b><span id='pink'> ואברכהו</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> קמוץ בעבור היותו פועל עבר, ואלו היה בפתח גדול היה לעתיד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הכי
id: 0127
nru: לו
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 27
htm:
</b>כמו אמת. <br>
וכן: <b><span id='katom'>הכי אחי אתה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>קרא -<br>
</span></b>הקורא שמו יעקב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויעקבני -<br>
</span></b>כמו: מרמה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>בעקבה. <br>
</span>ויתכן</b> היותו מגזרת <b><span id='katom'>עקוב הלב.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>והעקוב הפך המישור.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>אצלת לי -<br>
</span></b>עזבת לי אצלך. והוא מגזרת: <b><span id='katom'>ואצלתי מן הרוח.<br>
<br>
</span>


autr: עזרא
trm: הן גביר שמתיו לך
id: 0127
nru: לז
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 27
htm:
</b>בברכתי. גם כן נתתי לו. בדבור. <br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
כי איפא עם אל'ף בסוף מלה אחת, כמו עתה:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיה כאשר תריד
id: 0127
nru: מ
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 27
htm:
</b>כמו תרדה והם שני שרשים. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא כמו: <b><span id='katom'>אריד בשיחי.</span></b> <br>
והטעם: כאשר תריד לשם ירחמך.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ופרקת -<br>
</span></b>מגזרת <b><span id='katom'>מפרק הרים.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>ומהם מפרקתו.</span></b> <br>
ויש בברכתו אלו כמה שאלות קשות אם הברכה הייתה נבואה, איך לא ידע את מי יברך והשיבו נבוני הדור, כי השם אמר לו, כשבא יעקב ברך את זה. ואילו היה כן, היה אומר יצחק לעשו השם ציווני. <br>
ועוד: למה בירך לעשו בעבור שבכה. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
כי לא היה יצחק נביא וברכתו לא נתקיימה. <br>
גם אלה טעו, כי הכתוב אמר: <b><span id='katom'>וירא ה' אליו.</span></b> <br>
גם אמר דוד: <b><span id='katom'>ובנביאי אל תרעו</span></b>. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
מה תועלת יש בדברים אחרי שהיתה מחשבתו על עשו והנה הדבר היה בספק אצלו, כי כן אמר: <b><span id='pink'>הקול קול יעקב</span></b> ובירך מי שיהיה מהם, כי בניו היו שניהם. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
איך אמר השם <b><span id='pink'>ורב יעבוד צעיר,</span></b> ג'כ אמר יצחק: <b><span id='pink'>ואת אחיך תעבד?!</span></b> <br>
<br>
<b>והגאון:</b> <br>
דחה זו השאלה בקנה רצוץ, בעבור שמצא <b><span id='katom'>וילך אל ארץ מפני יעקב אחיו.</span></b> <br>
והנה שכח <b><span id='katom'>וישתחו ארצה שבע פעמים.</span></b> <br>
<b><br>
והנכון בעיני </b>שברכת הנביא כעין תפילה היא והשם שמע תפלתו. כי עיקר זאת הברכה על זרעם. וישנים שלא הקיצו משנת האיוולת יחשבו כי אנחנו בגלות אדום ולא כן הדבר, רק אדום היה תחת יד יהודה. וכן כתוב: <b><span id='katom'>ויפשע אדום מתחת יד יהודה</span></b>. <br>
גם יואב <b><span id='katom'>הכרית כל זכר באדום.</span></b> <br>
ובעבור שהיו תחת יד יהודה שמחו ביום אידינו. והיו אומרים לבבליים: <b><span id='katom'>ערו ערו עד היסוד בה.</span></b> ויותר היה קשה על ישראל החרפה, שהיה אדום מחרף אותם מרעתם.<br>
 וכן טעם: <b><span id='katom'>שישי ושמחי בת אדום.</span></b> ג'כ <b><span id='katom'>אל תשמח לבני יהודה.</span></b> <br>
גם בימי הורקנוס הזקן שמם שומרי ירושלים והכניסם בברית מילה. <br>
גם בימי אגריפס כאשר נלכדה ירושלים, באו גדודי אדום לעזור ליהודה. <br>
ורומי שהגלתנו היא מזרע כתים. <br>
וכן אמר המתרגם: <b><span id='katom'>וצים מיד כתים, </span></b>והיא מלכות יון בעצמה כאשר פירשתי בספר דניאל. <br>
ג'כ יקראו היום אנשי מצרים ושבא וארץ עילם ישמעאלים. ואין בהם מי שהוא מזרע ישמעאל כי אם מתי מעט:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישטום
id: 0127
nru: מא
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 27
htm:
</b>נטר איבה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>וישטמוהו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ויאמר עשו בלבו -<br>
</span>יתכן</b> שגלה סודו לאחד מאוהביו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
על דרך נבואה היה. והראשון קרוב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מתנחם
id: 0127
nru: מב
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 27
htm:
</b>מגזרת נחמה. <br>
והטעם: זאת היה נחמתו שיוכל להרגך. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>מגזרת ווע'ד בלשון ערבי:<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: ימים אחדים
id: 0127
nru: מד
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 27
htm:
</b>כמו:<b><span id='katom'> ימים תהיה גאולתו,</span></b> שנים מועטות והאחדים פחותים מעשר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: למה אשכל
id: 0127
nru: מה
pch: תולדות
lvr: C0125
prk: 27
htm:
</b>פחדה שמא יהרוג זה את זה. או יהרגוהו אם יהרוג אותך. <br>
ויש דרש, שביום אחד מתו שניהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אכן יש ה'
id: 0128
nru: טז
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 28
htm:
</b>הטעם בעבור שימצאו מקומות יראו שם נסים. ולא אוכל לפרש למה זה, <b>כי סוד מופלא הוא</b>.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי אם בית אלהים
id: 0128
nru: יז
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 28
htm:
</b>שיתפלל אדם בו בשעת צרכו ותשמע תפלתו, כי המקום נבחר. <br>
ורבים יתמהו איך הקים יעקב מצבה והנה שכחו כי י'ב מצבות הקים משה, והכתוב לא אסר לשום מצבה לשם, רק אמר: <b><span id='katom'>לא תקים לך מצבה אשר שנא.</span></b> ובגעתי אל מקומו אפרשנו:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירא
id: 0129
nru: ב
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 29
htm:
</b>מלה זרה, בעבור שנפתח היו'ד והמלה מהבנין הקל. ואין אחר היו'ד אחת מאותיות הגרון שהיא משפט להרחיב את אשר לפניהם, ואין ראוי לאדם לחסר הוי'ו. <br>
או שיאמר כן עם חברי היו'ד שהם סימני המשרתים. <br>
<b>ולפי דעתי</b> כאשר רצו לאמר מן ראה על משקל <b><span id='katom'>וישב ממנו שבי</span></b> והנה חסר ה'א ראה. <br>
גם לא יתכן שיהיה האל'ף נראה בסוף המלה. והנה ישאר בחירק תחת היו'ד. והנה יהיה משקלו וייף בגדלו. (יחזקאל לא) ויתערב עם לשון ירה. על כן פתחו היו'ד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מאין
id: 0129
nru: ד
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 29
htm:
</b>שאלה על מקום. ולאמרו בלא מ'ם לא יתכן, כי אז יהיה לאין, גם נמצא כן עם מ'ם, <b><span id='katom'>הן אתם מאין.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויגד יעקב לרחל
id: 0129
nru: יב
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 29
htm:
</b>מאוחר וטעמו וכבר הגיד יעקב לרחל ואחר כן <b><span id='pink'>וישק</span></b> ורבים כמוהו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: רכות
id: 0129
nru: יז
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 29
htm:
</b>כמשמעו. <br>
<b>ויש שואלים:</b> <br>
<span id='red'>למה היו כן?</span> <br>
בעבור שחשבו שמחשבות השם כמחשבותיהם וכל הנבראים ראויות צורתן להיות שוות. <br>
<br>
<b>ובן אפרים אמר:</b> <br>
<blockquote>שהוא חסר אלף וטעמו ארוכות והוא היה חסר אלף.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>יפת תאר -<br>
</span></b>כמו <b><span id='katom'>ותאר לכם הגבול.</span></b> <br>
כל אבר כעין והאף והפה יפה ומראה הכל יפה, או מראה על עין הפנים הנראה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נפתולי
id: 0130
nru: ח
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 30
htm:
</b>שם מבנין נפעל. <br>
וטעמו: כאדם שיאבק עם אחר ויפתל לנצח אותו כדי להפילו. <br>
וכן: <b><span id='katom'>תתפל.</span></b> <br>
וטעם: זכר אלוהים כי לכבוד השם נתתי שפחתי, או השם עזרני בהאבקי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בגד
id: 0130
nru: יא
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 30
htm:
</b>שתי מלות, והאל'ף חסר וכן בכל.<br>
וכן <b><span id='katom'>במה </span></b>כאשר מפורש ביחזקאל.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>גד –</span></b> <br>
גדוד, כי יש לה גדוד בנים. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שפירוש גד מזל טוב, כאשר הוא בלשון ישמעאל. <br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>העורכים לגד שלחן</span></b> והוא כוכב צדק. <br>
<b>והנכון</b> להיותו כמו: גדודי השמים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: דודאים
id: 0130
nru: יד
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 30
htm:
אמר המתרגם:</b> <br>
<blockquote>יברוחין.<br>
</blockquote>וכן יקראו בלשון ישמעאל ויש להם ריח טוב. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>הדודאים נתנו ריח</span></b> והם על צורת בן אדם, כי יש להם דמות ראש וידים ואנכי לא ידעתי למה יועילו להריון, בעבור שתולדותם קרה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: זבדני אלהים
id: 0130
nru: כ
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 30
htm:
</b>כטעם נתן לי חלק, ואין לו אח במקרא.<br>
<b><span id='pink'><br>
יזבלני -<br>
</span></b>יזבול עמי יהיה זבולו עמי תמיד. כמו: <b><span id='katom'>בנה בניתי בית זבול.</span></b> <br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>בני יצאוני -</span></b> יצאו ממני. <br>
<b><span id='katom'>ויבואני כולם -</span></b> הם פעלים עומדים:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אסף אלוהים את חרפתי
id: 0130
nru: כג
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 30
htm:
</b>כטעם כרת. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ונאסף שמחה וגיל.</span></b> <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
כי השם ראה החרפות שהיו הנשים מחרפות אותי, בעבור היותי עקרה וכאילו נאספו ונתחברו אצל השם. <br>
והנה נולדו ליעקב י'ב בנים בשבע שנים, וכאשר ספרים הקדמונים מצאום בני שישה חדשים וימים במספר. <br>
<b>ויתכן</b> שנתנה לאה שפחתה ליעקב קודם שנולד נפתלי, גם הרתה רחל קודם שנולד זבולון, וגם דינה לא ידענו מתי נולדה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נקבה
id: 0130
nru: כח
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 30
htm:
</b>לשון צווי. במשקל: <b><span id='katom'>זכרה לי אלהי לטובה, </span></b>ופירושו פרש. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אשר פי ה' יקבנו.</span></b> ודגשות הקו'ף להתבלע הנו'ן בו, כמו: <b><span id='katom'>אשר ידבנו לבו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: לרגלי
id: 0130
nru: ל
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 30
htm:
</b>בעבור רגלי, כי דרך בני אדם לומר רגל טובה יש לפלוני. <br>
והטעם: כי התברכת משעה שבאתי לביתך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר איננו נקוד וטלוא
id: 0130
nru: לג
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 30
htm:
</b>נקוד ברוד ועקוד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בעזים -<br>
</span></b>זכרים ונקבות:<br>
<br>
<b><span id='pink'>וענתה בי צדקתי -<br>
</span></b>לפניך היא תעיד כאשר תבא ותראה שכרי. והוא העדר, שאפריד לנפשי אם לא מצאת התישים והעזים עקודים נקודים וברודים והכבשים שחורים - גנוב הוא אתי, והנה אתה הסירות מן הצאן כל עקוד ונקוד וברוד בעזים וכל חום בכשבים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויסר ביום ההוא את התישים העקדים והטלואים
id: 0130
nru: לה
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 30
htm:
</b>שפירש הנקודים וברודים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הנקודות והטלואות -<br>
</span></b>פירוש העקודות והברודות. וזה טעם: <b><span id='pink'>כל אשר לבן בו. <br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>וכל שה חום כבש שחור -<br>
</span></b>והוא שם תאר, כמו פעול ומשקלו סוג לב. <br>
ומלת הסר משם על דעת מדקדק גדול שם הפועל, להסיר משם <b><span id='pink'>ואלה שכרי.</span></b> <br>
ופירוש: <b><span id='pink'>ויתן ביד בניו. </span></b>של יעקב, רק <b><span id='pink'>וישם דרך שלשת ימים</span></b> על לבן הוא. <br>
וזה הפירוש איננו נכון כי אין ליעקב בן גדול מראובן ועוד אין לו ז' שנים. <br>
וכן פירוש הפרשה <b><span id='pink'>הסר משם –</span></b> כמשמעו, לשון צווי. <br>
והטעם: <b><span id='pink'>והיה שכרי</span></b> כאלה, אחר שתסירם:<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויסר ביום ההוא -<br>
</span></b>לבן הסיר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מקל
id: 0130
nru: לז
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 30
htm:
</b>בפת'ח הקו'ף, בעבור שהוא סמוך.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לבנה לוז וערמון -<br>
</span></b>עצים הם, רק לח שם התואר. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>כי לוז שקדים, בעבור שנקרא כן בלשון ישמעאל כי הב' לשונות והארמית ממשפחה אחת היו.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>מחשף הלבן -<br>
</span></b> שחשף הקלף, כמו: <b><span id='katom'>חשף ה':</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: פצל
id: 0130
nru: לח
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 30
htm:
</b>הטעם כרת כריתות קטנות.<br>
<b><span id='pink'>ברהטים -<br>
</span></b>מקום חבור המים שישתו הצאן שם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויחמנה -<br>
</span></b>נתחברו פה לשון זכרים ונקבות כמו: <b><span id='katom'>וישרנה הפרות.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויחמו
id: 0130
nru: לט
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 30
htm:
</b>נתעברו. <br>
ובאה זאת המלה משונה בנקוד בעבור אות הגרון. והיה ראוי להיות כמו: <b><span id='katom'>וישבו לאכל לחם.</span></b> ואל תתמה, בעבור שאמר על הצאן לשון זכרים, כי משפט הלשון להפריש בין זכרים לנקבות בלשון יחיד. רק בלשון רבים לא יחושו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אל המקלות -<br>
</span></b>מן המקלות. <br>
ורבים יתמהו ויאמרו כי זה פלא. <br>
ואמת שהוא מפלאות התולדות. וכן המשפט, אפילו האשה שנבראה בצלם המלאכים.<br>
<b><span id='pink'><br>
וטלואים -<br>
</span></b>הם הברודים, כי שם כלל הוא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והכשבים הפריד יעקב
id: 0130
nru: מ
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 30
htm:
</b>ועוד עשה דבר אחר שהפריד הכשבים ובחר מהם כל עקוד וכל חום ושם פני הצאן אליהם, עד שתלדנה כן, והנה היו לו עדרים לבדו ולא שתם על צאן לבן. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי <b><span id='pink'>וישת לו עדרים</span></b> מאוחר, כי הכשבים הפרידם מעדרים שלו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: את פני אביכן
id: 0131
nru: ה
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 31
htm:
</b>ראיתי בפניו שאיננו עמי <b><span id='pink'>כתמול שלשום.</span></b> <br>
או ישוב איננו אל פני. כמו <b><span id='katom'>פני ה' חלקם:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: התל בי
id: 0131
nru: ז
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 31
htm:
</b>מלה זרה, בעבור היות התי'ו רפה, כי עיקרו להדגש כמו: <b><span id='katom'>ויהתל בהם אליהו,</span></b> דרך לעג.<br>
עשרת מונים. מלשון מנה את העם והטעם עשרה במספר. או הזכיר עשרה בעבור היותו סך חשבון:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולבן הלך לגזז את צאנו
id: 0131
nru: יט
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 31
htm:
</b>שהיה ביד בניו רחוק שלושה ימים, כאשר הוא כתוב על כן: <b><span id='pink'>ויגד ללבן ביום השלישי.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>התרפים -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
שהוא כלי נחושת העשוי לדעת חלקי השעות. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו: <br>
</b>כי יש כח בחכמי המזלות לעשות צורה בשעות ידועות תדבר הצורה, והעד שלהם, <b><span id='katom'>כי התרפים דברו און. </span></b>ופירוש הפסוק איננו כן. <br>
<b><br>
והקרוב אלי</b> שהתרפים הם על צורת בני אדם והיא עשויה לקבל כח עליונים ולא אוכל לפרש. והעד שהתרפים כן. התרפים ששמה מיכל בת שאול במטה עד שחשבו שומרי הבית שהם דוד. והפסוק שאמר: <b><span id='katom'>אין אפוד ותרפים,</span></b> יש לו שני פירושים: <br>
<b>האחד שאמר:</b> אין מלך ואין שר בישראל, כי השם לא בחר מלך רק ממשפחת דוד, על כן אמר בפסוק השני: <b><span id='katom'>ובקשו את ה' אלהיהם ואת דוד מלכם</span></b> ואין זבח ומצבה לע'ז. <br>
ואין אפוד שהיו עובדי הבעל עושים כדמות אפוד משה, על כן אמר: אפוד ולא אמר האפוד, כמו: <b><span id='katom'>הגישה האפוד.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>ואפוד ירד בידו,</span></b> איננו אפוד שעשה משה ובמקומו אפרשנו בראיות גמורות, אם גומר השם עלי. <br>
<br>
<b>והפירוש השני:</b> שלא יעבדו השם ולא ע'ז. והנה התרפים קראם לבן אלהיו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שרחל גנבתם לבטל עבודת כוכבים מאביה ואילו היה כן, למה הוליכה אותם עמה ולא טמנתם בדרך?!<br>
<b>והקרוב</b> שהיה לבן אביה יודע מזלות ופחדה שאביה יסתכל במזלות לדעת אי זה דרך ברחו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבא אלוהים אל לבן הארמי
id: 0131
nru: כד
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 31
htm:
</b>קודם <b><span id='pink'>וידבק אותו</span></b> ופירש וכבר בא אלוהים וכבר הראיתיך רבים כמוהו. ובא השם לכבוד יעקב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מטוב ועד רע -<br>
</span></b>שתחשוב אתה שהוא טוב לו, לא תדבר לו להשיבו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולבן תקע את אחיו
id: 0131
nru: כה
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 31
htm:
</b>עם אחיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אהל יעקב -<br>
</span></b>מושך עצמו ואחר עמו. <br>
וכן הוא: <b><span id='pink'>ויעקב תקע את אהלו בהר</span></b> <b><span id='pink'>ולבן תקע את אהלו עם אחיו בהר הגלעד:<br>
<br>
[לא, כח]<br>
הסכלת עשו -<br>
</span></b>שם הפועל והוא סמוך ויחסר זה או כן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נכסוף
id: 0131
nru: ל
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 31
htm:
</b>שם הפועל מבנין נפעל, כמו: <b><span id='katom'>אם נלחום נלחם בם.<br>
</span></b><br>
ומלת <b><span id='pink'>נכספת.</span></b> כמו: התאוית. <br>
וכן: <b><span id='katom'>יכסוף לטרוף:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא יחיה
id: 0131
nru: לב
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 31
htm:
</b>רק אהרגנו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהיה דרך תפילה, על כן מתה רחל בדרך. אם כן יודיענו, מי התפלל על אשת פנחס.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבא לבן באהל יעקב ובאהל לאה ובאהל שתי האמהות
id: 0131
nru: לג
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 31
htm:
</b>שאהל אחד היה לשתיהן,. או באהל כל אחת מהן. ואחר כן שב פעם שנית אל אהל לאה, והעד: <b><span id='pink'>ויצא מאהל לאה.</span></b> <br>
גם זה נכון, שהיה אהל ליעקב בין אהל לאה ובין אהל רחל. <br>
<br>
<b>והקרוב אלי:</b> שהכתוב אחז דרך קצרה ואיחר להזכיר אהל רחל. <br>
וכן היה בא באהל יעקב ואח'כ באהל לאה ואח'כ באהל רחל ואחר כך באהל שתי האמהות. והטעם, שבקש באהל יעקב ובאהל לאה ובאהל שתי האמהות ולא מצא כי לא היה שם כלום ובעת צאתו מאהל לאה ובא באהל רחל שהיו התרפים שם, כבר לקחתם רחל ושמם בכר הגמל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אנכי אחטנה
id: 0131
nru: לט
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 31
htm:
</b>אם הייתה טרפה החטא היה עלי ופרעתי כמוה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>גנבתי יום -<br>
</span></b>היו'ד נוסף כיו'ד <b><span id='katom'>מלאתי.<br>
</span></b>וכן הוא גנובת יום או לילה מידי תבקשני:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ופחד יצחק
id: 0131
nru: מב
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 31
htm:
</b>יראת יצחק את השם היא הועילתני, כי זכות האב תועיל לבן.<br>
<br>
מ'ם <b><span id='pink'>ריקם</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
נוסף והוא שם. ימצא עם יחיד זכר ונקבה ועם רבים. <br>
וכן מ'ם אמנם, גם חנם:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וטעם יצף ה'
id: 0131
nru: מט
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 31
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>ה' יראה.</span></b> <br>
וכן: <b><span id='katom'>צופה נתתיך.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>כי נסתר -<br>
</span></b>אנחנו שיהיה כל אחד ממנו רחוק מחברו ולא יראנו, השם רואהו.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אשר אמר</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שב אל לבן. <br>
<br>
ויעקב קרא מצפה, בעבור שאמר לו:<b><span id='pink'> יצף ה'.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אם תענה את בנותי
id: 0131
nru: נ
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 31
htm:
אמר הגאון פירושו:</b> <br>
<blockquote>אם לא תשכב עם נשיך <br>
</blockquote>וזאת לשון נכריה לא נשמע כמוהו בכל המקרא, ואם היה כמשמעו מה יזיק. <br>
והטעם שאל יעשה להם רע ויכריחם על דבר שאין חפיצות בו. <br>
ותרגום <b><span id='pink'>גלעד</span></b> - <b><span id='pink'>יגר שהדותא.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא אעבור
id: 0131
nru: נב
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 31
htm:
</b>ברית זה הגל, כמו: עברו חק.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>לרע.-</span></b> <br>
לעשות רע. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
לא תעבור אלי אתה להרע לי, גם אני כן. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויפגעו בו מלאכי אלהים
id: 0132
nru: ב
pch: וייצא
lvr: C0128
prk: 32
htm:
</b>לעזרו בדרך והוא לבדו ראה מחנה המלאכים סביב מחנהו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>על כן קרא שם המקום מחנים -<br>
</span></b>על שם שנים: <br>
<b>אחד </b>שלו, <br>
<b>ואחד</b> של מלאכים.<br>
<br>
חסלת פרשת ויצא<br>
<br>
<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת וישלח<br>
</div><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישלח
id: 0132
nru: ד
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 32
htm:
</b>הנה ידענו כי ארץ אדום בין חרן ובין ארץ ישראל וזאת תשובה על הגאון שאמר: כי סיני ושעיר ופארן סמוכים הם. ואלה המלאכים הם העבדיו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כה תאמרון לאדוני
id: 0132
nru: ה
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 32
htm:
</b>אמר כן להם עד שיתברר אצלם שהוא אדניו וידברו עמו בדרך מוסר העבד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואחר עד עתה -<br>
</span></b>האל'ף סימן המדבר והנוח הנעלם שהוא אחריו תחת אל'ף השרש. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אני אהבי אהב</span></b>, כי כבד על הלשון להוציא שני אלפי'ן והוא מהבנין הקל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שור וחמור
id: 0132
nru: ו
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 32
htm:
</b>שם המין.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואשלחה להגיד -<br>
</span></b>כי רצוני לעשות כל אשר יצוה וזה טעם למצא חן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויצר לו
id: 0132
nru: ח
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 32
htm:
</b>זה הדבר מהבנין הכבד כמו: <b><span id='katom'>והצר לך.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ויחץ -<br>
</span></b>נפתח היו'ד בעבור אות הגרון הבא אחריו, כמו: <b><span id='katom'>ויעל משה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: מחנה
id: 0132
nru: ט
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 32
htm:
</b>זכר ונקבה. כבית ומקום.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והיה המחנה הנשאר לפליטה-<br>
</span></b>אולי יהיה שיברחו, או תשוך חמת אחיו בהכותו המחנה האחת, או יבא להם רווח והצלה מהשם וכמוהו: <b><span id='katom'>אם תחזק ארם ממני והיית לי לישועה.</span></b> <br>
ומה שאמר רבנו שלמה שיהיה לפליטה, בעל כורחו הוא דרך דרש. <br>
ואם השם אמר לו: <b><span id='katom'>והיה זרעך כעפר הארץ</span></b> לא ידע אם על אלה או על אחרים. כי הנה יוסף כאשר נמכר היה יעקב חי והוא לא ידע, כי אין הנביא יודע הנסתרות, אם לא יגלה לו השם. <br>
<b><span id='katom'>ואלישע אמר וה' העלים ממני,</span></b> גם זאת תשובה לשואלים איך פחד יעקב והשם הבטיחו. <br>
והוא אומרו: <b><span id='katom'>ואהיה עמך.</span></b> <br>
גם זה פירש: <b><span id='pink'>ואיטיבה עמך,</span></b> <b>שיתכן</b> שימלט הוא לבדו. <br>
<br>
ועוד ידענו כי כל עון קטן וגדול כנגד העושה על כן העון הקל לגדול יקרא גדול ויעקב פחד שמא חטא או שגג במחשבתו, ובעבור זה לא יהיה השם עמו. <br>
ואל תתמה כי הנה משה שאין למעלה ממנו והוא שלחו להוציא את ישראל ממצרים, בעבור שגגתו שלח מלאך להמיתו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: קטנתי
id: 0132
nru: יא
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 32
htm:
</b>כמו גם יכלתי. <br>
והטעם פחות אני וקטן עד שתעשה עמי כל החסדים. וכבר פירשתי חסד ואמת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והכני
id: 0132
nru: יב
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 32
htm:
</b>משרת עצמו ואחר עמו, כמו: <b><span id='katom'>ושני שרי גדודים.</span></b> <br>
וכן הוא: <b><span id='pink'>והכני - </span></b>והכה אם על בנים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ורוח תשימו
id: 0132
nru: יז
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 32
htm:
</b>הפרש. <br>
וקרוב ממנו: <b><span id='katom'>כי הייתה הרוחה,</span></b> הפרשה בין מכה למכה, כמו <b><span id='katom'>ורוח לשאול</span></b>.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: גם את כל ההולכים
id: 0132
nru: כ
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 32
htm:
</b>כי חמש היו שם.<br>
<b><span id='pink'><br>
במוצאכם -<br>
</span></b>נפתח הצד'י בעבור אות הגרון ואין כמוהו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי אמר
id: 0132
nru: כא
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 32
htm:
</b>יעקב בלבו, אלה דברי משה.<br>
<br>
ופירוש: <b><span id='pink'>אכפרה פניו</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
אכסה ואסתיר. ופניו כעסו. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ופניה לא היו לה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעבר את מעבר יבק
id: 0132
nru: כג
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 32
htm:
</b>הוא עבר בתחילה ואחר כך לקח נשיו ובניו והעבירם. <br>
והנה פירוש: <b><span id='pink'>ויעבר -</span></b> כבר עבר ושב באחרונה לבקש אם נשאר כלום.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאבק
id: 0132
nru: כה
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 32
htm:
</b>מגזרת אבק, עד שעלה אבק ביניהם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עד עלות השחר -<br>
</span></b>עד סור שחרות הלילה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי שחר דמות אור והוא הנראה בעבים טרם זרוח השמש. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אשר אין לו שחר.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי לא יכול לו
id: 0132
nru: כו
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 32
htm:
</b>המלאך.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויגע בכף ירכו -<br>
</span></b>של יעקב.<br>
<b><span id='pink'><br>
ותקע -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>פן תקע נפשי ממך,</span></b> סרה כף הירך ממקומה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מי לך
id: 0133
nru: ח
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 33
htm:
</b>מי לעולם ימצא על אדם. <br>
ופירושו: מי הוא זה ששגרת לו כל המנחה הזה, או מי במחשבתך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אל נא
id: 0133
nru: י
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 33
htm:
</b>וכבר הודעתיך דקדוק הנגיד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כראות פני אלהים -<br>
</span></b>מלאך. <br>
<br>
<b>ורבי המפרשים אומרים:</b> <br>
כי בא המלאך ליעקב לחזק את לבו שלא יירא מאחיו, כי הנה המלאך לא יכול לו, אף כי בן אדם.<br>
<br>
ואין מלת <b><span id='pink'>שרית עם אלוהים</span></b> כמו <b><span id='katom'>וישר אבימלך על ישראל</span></b>, כי אין עם כמו על. <br>
רק פירושו: שר תחשב עם המלאכים ועם אנשי שרים.:<br>
<br>
<b>ושואלים ישאלו:</b> <br>
מה טעם ויזרח לו השמש והלא ברגע אחד זורחת בכל העולם?! <br>
ושאלתם תהו, כי עת זרוח השמש בכל מקום ישתנה. והנה בין ירושלים ובין זאת המדינה שחברתי בה זה הפירוש ושמה לוק'א (בצפ' איטליה), שעה ושליש שעה וברחב י'ב מעלות. וזה הדבר ברור בלא ספק. <br>
<br>
ופירוש <b><span id='pink'>והוא צולע –</span></b> <br>
שהיה הולך על צלעו האחת. <br>
וטעם על כן, זכר לדבר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נסעה
id: 0133
nru: יב
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 33
htm:
יש אומרים:</b> <br>
שהוא לשון צווי, כמו <b><span id='katom'>שלחה הנער.</span></b> <br>
וכן: <b><span id='katom'>נפלו עלינו.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>ונלכה -<br>
</span></b>כולנו ושאני אלך <b><span id='pink'>לנגדך, </span></b>לא אזוז ממך. <br>
<b>ויתכן</b> להיותו כמו: <b><span id='katom'>ונסעה מנהר אהוא</span></b>, נסע כלנו ואני אלך לנגדך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי הילדים רכים
id: 0133
nru: יג
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 33
htm:
</b>כי הגדול שבהם י'ב שנה יש לו וימים מספר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עלות -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>עלות ינהל.</span></b> <br>
הנה ההרות שעלו עליהם העתודים, על כן נקראו עלות.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>עלי</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
עלי לשמרם שלא יבואו לידי נזק.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ודפקום -<br>
</span></b>ואם דפקום המנהיגים, אז ימותו כל הצאן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אתנהלה
id: 0133
nru: יד
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 33
htm:
</b>כמו אתנהל עמם.<br>
<b><span id='pink'><br>
לאטי -<br>
</span></b>היו'ד נוסף, או יהיה לשון יחיד מדבר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לרגל המלאכה -<br>
</span></b>בעבור המקנה שהוא מלאכתי. <br>
<b>והקרוב אלי,</b> כי פירוש <b><span id='pink'>המלאכה,</span></b> מה שיוכל אדם לעשות בכחו וברשותו, גם הממון יקרא כך. כמו: <b><span id='katom'>אם לא שלח ידו במלאכת רעהו. </span></b>ומזאת הגזרה מלת מלאך, בעבור שהוא תחת רשות השולח. ויהיה לרגלי, כמו: <b><span id='katom'>ויברך ה' אותך לרגלי. </span></b><br>
<b>ויתכן</b> להיות לרגל, כמשמעו, שהוליכם על רגליהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חלקת השדה
id: 0133
nru: יט
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 33
htm:
</b>חלק בשדה והזכיר זה הכתוב, להודיע כי מעלה גדולה יש לארץ ישראל. מי שיש לו בה חלק, חשוב הוא כחלק עולם הבא:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חרפה
id: 0134
nru: יד
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 34
htm:
</b>לדורות, וזה טעם, כי נבלה עשה בישראל.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>וידברו אשר טמא –</span></b> <br>
וידברו את שכם אשר טמא אחותם.<br>
<b><span id='katom'>כי מצאנו דברו לשלום</span></b> כמו: דבר לו. <br>
או טעם <b><span id='pink'>אשר</span></b> <b><span id='pink'>- </span></b>כי ענו במרמה, בעבור <b><span id='pink'>אשר טמא.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר לו ערלה
id: 0134
nru: יד
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 34
htm:
</b>ערלת בשר. <br>
וטעמו: דבר שיכבד. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ערל שפתים. <br>
כי ערלה אזנם,</span></b> בעבור הנוסף. <br>
<br>
והאומרים שהשם אמר לאברהם: <b><span id='katom'>והיה תמים</span></b> ובהמולו הנה הוא חסר הדבר הפוך. והנה הבהמות יוכיחו.<br>
ואם אמרו: למה נחתך דבר בראו השם?! <br>
גם הטבור יוכיח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולא אחר
id: 0134
nru: יט
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 34
htm:
</b>איננו בדקדוק כמו: <b><span id='katom'>ואחר עד עתה,</span></b> רק מן הבנין הכבד הדגוש והוא פעל עבר על משקל: <b><span id='katom'>ברך נבות.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: שלמים הם
id: 0134
nru: כא
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 34
htm:
</b>בשלום.<br>
<br>
<b><span id='pink'>רחבת ידים -<br>
</span></b>מקומות. <br>
כמו: <b><span id='katom'>ויד תהיה לך.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: יאותו
id: 0134
nru: כב
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 34
htm:
</b>מגזרת: <b><span id='katom'>כי לך יאתה, </span></b>והנוח הנעלם אחר האות המשרת תחת פ'א הפועל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בהמול -<br>
</span></b>מפורש, והנה הם חשבו רעה על יעקב ובניו שאמרו: <b><span id='pink'>מקניהם וקנינם.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ביום השלישי
id: 0134
nru: כה
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 34
htm:
</b>שלישי לעולם קשה שהוא חצי המרובע. וזה המעשה אשר עשו שמעון ולוי לדעת אחיהם עשו, דכתיב: <b><span id='pink'>במרמה</span></b>, ובני יעקב הם כולם. וחרה אף יעקב על שמעון ולוי, בעבור שהם הרגו אנשי שכם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מתי מספר
id: 0134
nru: ל
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 34
htm:
</b>מתי כמו אנשים, ודבר שיסופר הוא מעט. <br>
על כן טעה <b>ר' אהרן הכהן ראש הישיבה,</b> שפירוש <b><span id='pink'>ויהי מתיו מספר</span></b> כמשמעו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>להבאישני -<br>
</span></b>שישנאו אותי, כאשר ישנא איש דבר שיבאש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הסירו את אלהי הנכר
id: 0135
nru: ב
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 35
htm:
</b>חלילה חלילה שישכב הנביא עם עובדת אלהי נכר. ופירושו תמצאנו בפרשת וילך משה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והטהרו -<br>
</span></b>שירחצו הגוף.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והחליפו שמלותיכם -<br>
</span></b>מהמקום הזה נלמוד שחייב כל ישראל כאשר ילך להתפלל למקום קבוע, להיות גופו נקי ומלבושיו נקיים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בהקשותה
id: 0135
nru: יז
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 35
htm:
</b>מהבנין הכבד הנוסף. <br>
והטעם: שהקשתה הלידה על נפשה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ותקש </span></b>רק הוא מהבנין הכבד הדגוש. <br>
וכמו: <b><span id='katom'>ותכל להשקותו.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בן אוני
id: 0135
nru: יח
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 35
htm:
</b>בן אבלי. <br>
וכן: <b><span id='katom'>לחם אונים.</span></b> <b><span id='katom'><br>
לא אכלתי באוני:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אשר יולד לו בפדן ארם
id: 0135
nru: כו
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 35
htm:
</b>עשתי עשר נולדו לו שם, כי בנימין נולד בארץ כנען והכתוב כתב על הרוב. <br>
ורבים אראה לך עוד כמוהו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הוא אדום
id: 0136
nru: א
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 36
htm:
</b>הוא אבי אדום. <br>
ואל תתמה על <b><span id='pink'>עדה ובשמת</span></b> שיש לה ב' שמות, כי כן שם אם אביה, גם שם אביה בדברי הימים איננו כמו בספר מלכים, כי שני שמות היו לה גם לאביה.<br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>ואלה שמות בני עשו –<br>
</span></b>על בני בניו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בת ענה בת צבעון
id: 0136
nru: ב
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 36
htm:
</b>והנה מצאנו כי יש ענה אחי צבעון, גם שם בנו ענה, על כן יאמר כי האב והבן או שני האחים שכבו אשה אחת, והנולדים לא נודעו בן מי הם. <br>
<b><br>
ויתכן להיות</b> זאת אהליבמה בת ענה שהוא בן צבעון ויחסה הכתוב לשם אביה ואבי אביה, להפריש בין ענה ובין ענה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי יש קרח בן עדה ויש קרח בן אהליבמה. <br>
<br>
<b>והקרוב אלי,</b> שהוא בן אהליבמה והוא אחד והזכירו הכתוב עם אלופי אליפז, שהיה דר עמהם.<br>
<br>
<b>גם יתכן,</b> שמתה אמו כי הוא הקטן מבני אהליבמה וגדלה עדה את קרח עם בניה ונכתב עליו שהוא מבניה,. כמו בני מיכל. ויהי לה לבן. <br>
וכן נכתב על עמלק מבני עדה, בעבור שהוא בן שפחת בעלה. <br>
ופירוש <b><span id='pink'>אלוף -</span></b> נשיא וגדול. ואינו כן, <b><span id='katom'>ככבש אלוף</span></b> רק הכ'ף ישרת עצמו ואחר עמו, וכן הוא ככבש כאלוף. כי משפט לשון הקדש לדבר כן, כמו: <b><span id='katom'>כריע כאח לי:<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>[לו כ]<br>
שעיר -<br>
</span></b>לא ידענו יחוסו והזכירם הכתוב, להפריש יחוסי שעיר ועשו, כי ישראל יצוו על בני עשו.<br>
<b><span id='pink'><br>
החורי -<br>
</span></b>כמו חורי יהודה. <br>
וטעמו: גדולה. <br>
<b>ויתכן להיות</b> מגזרת <b><span id='katom'>ואורגים חורי,</span></b> שהוא לובן. וכן אמר התרגום.<br>
ונמשלו הסגנים בלובן, בעבור שאין בעיניים כמוהו והוא כאור והפך זה: <b><span id='katom'>בל יתייצב לפני חשוכים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואיה וענה
id: 0136
nru: כד
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 36
htm:
</b>פירוש הוי'ו כפ'א רפה בלשון ישמעאל, ובדברי הימים איננו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הימם -<br>
</span>אמר המתרגם:</b> <br>
גיבורים, כמו: <b><span id='katom'>האמים לפנים</span></b> כי ימצא האל'ף שיתחלף ביו'ד כמו יתימרו. <br>
<br>
<b>ויאמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>שהם פרדים.<br>
</blockquote>ופירוש מצא. הרכיב. <br>
<b>ויתכן להיות</b> מצא שהוא מצא בתחילה זאת החכמה כי מין אחד עם מין אחר לא יולידו ויחזיק זה הפירוש שאמר הכתוב ברעותו את החמורים. <br>
ואילו היו הימים צמחים כאשר פירשו רבים, מה טעם להזכיר החמורים?!<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואלה בני ענה דישון ואהליבמה בת ענה
id: 0136
nru: כה
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 36
htm:
</b>אין זה ענה הנזכר בראש הפסוק, כי אילו היה הוא, מה צורך להזכירו?! <br>
רק הוא ענה הנזכר בפסוק ראשון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואלה המלכים
id: 0136
nru: לא
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 36
htm:
יש אומרים:</b> <br>
כי בדרך נבואה נכתבה זאת הפרשה. <br>
<br>
<b>ויצחקי אמר בספרו:</b> <br>
<blockquote>כי בימי יהושפט נכתבה זאת הפרשה. <br>
</blockquote>ופירוש הדורות כרצונו הכי קרא שמו יצחק כל השומע יצחק לו. <br>
כי אמר:<br>
<blockquote>כי הדד הוא הדד האדומי, <br>
</blockquote>ואמר: <br>
<blockquote>כי מהיטבאל אחות תחפנחס. <br>
</blockquote>וחלילה חלילה שהדבר כמו שדבר על ימי יהושפט וספרו ראוי להישרף, ולמה תמה על שמנה מלכים שמלכו שהם רבים. <br>
והנה מלכי ישראל כפלים במספר. ושני אלה המלכים קרובים לשני מלכי ישראל. גם מלכי יהודה רבים הם ממלכי אדום עד ימי משה, והאמת שפירוש לפני מלך מלך על משה מלך ישראל, וכן כתוב: <b><span id='katom'>ויהי בישורון מלך.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: בלע בן בעור
id: 0136
nru: לב
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 36
htm:
</b>איננו בלעם. גם בלעם איננו בן לבן הארמי. <br>
<b>ויתכן </b>שדרך הדרש בעבור היותו מנחש כמוהו. כי לא ייפול מדברי רבותינו ז'ל ארצה. <br>
גם בלע ארמי היה וזה בלעם אדומי. <br>
גם יובב בן זרח איננו איוב, כאשר אמר היצחקי המהביל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מהיטבאל בת מטרד
id: 0136
nru: לט
pch: וישלח
lvr: C0132
prk: 36
htm:
</b>כטעם בת ענה בת צבעון. או הזכיר הכתוב שם אביה ושם אמה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מי זהב -<br>
</span></b>כן שמו. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>צורף זהב. <br>
</blockquote><b>ואחרים אמרו:</b> <br>
רמז לעושים זהב מנחשת ואלה דברי רוח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0137
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת וישב<br>
</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע וישב פרק לז<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי בן זקונים הוא
id: 0137
nru: ג
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 37
htm:
</b>כמשמעו, כי הולידו והוא בן תשעים ואחת שנה גם כן אחיו בנימין קראו <b><span id='katom'>וילד זקונים</span></b> ואחר אלה שניהם לא נולד לו.<br>
<b><span id='pink'><br>
פסים -<br>
</span></b>כתונת מרוקמת. <br>
<br>
<b><span id='pink'>פסים -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>פס ידא</span></b> בלשון ארמית.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מאלמים
id: 0137
nru: ז
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 37
htm:
</b>מגזרת אלומים ונמצא בלשון נקבה <b><span id='katom'>נושא אלומותיו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>תסובינה -<br>
</span></b>מפעלי הכפל. ודגשות הבי'ת לבלוע הבי'ת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויגער בו אביו
id: 0137
nru: י
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 37
htm:
</b>גערה עם בי'ת דרך קלון. ובלא בי'ת לשון השחתה, כמו: <b><span id='katom'>הנני גוער לכם את הזרע.</span></b> או הוא על דרך משל, שיגער בזרע ויפחד ולא יעלה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אני ואמך-<br>
</span></b>על בלהה שפחת אמו שגדלה אותו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא נכנו נפש
id: 0137
nru: כא
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 37
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>ומשרתו יהושע בן נון נער</span></b> - שפירוש משרתו שירות נער, כי לא היה בימים ההם נער. <br>
וכן: לא נכנו מכת נפש, להוציא נפשו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויפשיטו
id: 0137
nru: כג
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 37
htm:
</b>פועל יוצא לשני פועלים, שאמרו לו שיפשיט אותה בעצמו. <br>
<b><span id='pink'><br>
והכתנת -<br>
</span></b>בלשון הקדש החלוק הדבק לעור, והנה הערימוהו והשליכוהו ערום אל הבור.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישבו לאכל לחם
id: 0137
nru: כה
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 37
htm:
</b>התשעה אחים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ארחת ישמעאלים -<br>
</span></b>כאשר אמר המתרגם, בעבור שהיא הולכת ארחות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>נכאת -<br>
</span>אמר ר' משה הכהן ז'ל הספרדי:</b> <br>
שפירוש <b><span id='pink'>נכאת</span></b> - דבר נחמד. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ויראם את בית נכותה.</span></b> כי הוי'ו והאל'ף יתחלפו שהם האותיות הנח.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וצרי -<br>
</span></b>מצאנוהו במקרא בשוא נח תחת הצדי ובקמץ חטף. <b><span id='katom'>הצרי אין בגלעד.</span></b> <br>
גם בחולם <b><span id='katom'>שמן ודבש וצרי.</span></b> <br>
<br>
<b>והגאון פירוש אותו:</b> <br>
<blockquote>כי הוא הנעשה משבעים וחמשה עקרים. <br>
</blockquote><b>ואחרים אמרו:</b> <br>
כי הוא פרי או שמן האילן שהובא מיריחו אל מצרים, על דעת <b>יוסף בן גוריון.</b> <br>
<br>
<b>ורבי ישמעאל אמר:</b> <br>
שהוא שרף, ואנחנו נסמוך על דעתו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולוט -<br>
</span>אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>שהוא הפרי הנקרא כן בלשון ישמעאל בתוספת בי'ת. <br>
</blockquote>ואולי כן הוא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מה בצע
id: 0137
nru: כו
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 37
htm:
</b>מה תועלת. <br>
וקרוב מטעם חפץ. <br>
וכן: <b><span id='katom'>מה בצע בדמי.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעברו
id: 0137
nru: כח
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 37
htm:
</b>וכאשר עברו עליהם הישמעאלים הסוחרים, כי המדינים יקראו ישמעאלים. <br>
וכן אמר על מלכי מדין <b><span id='katom'>כי ישמעאלים הם.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: טרף טרף
id: 0137
nru: לג
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 37
htm:
</b>פועל שלא נזכר שם פועלו ובא כן בעבור הרי'ש, שלא ידגש. <br>
וכן: <b><span id='katom'>מורק ושוטף.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבך אותו אביו
id: 0137
nru: לה
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 37
htm:
</b>קדמונינו דרשוהו על יצחק. ובאמת כי לא מת יצחק, עד שהיה יוסף בן כ'ט שנה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי הנבואה נסתלקה משניהם בעבור אבלם. ועדותם דבר אלישע.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וכל בנותיו -<br>
</span></b>בתו ובת בנו.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>שאולה - </span></b>כמו מטה והטעם הקבר. <br>
ופה טעה המתרגם לתועים שתרגם שאולה גיהינום. <b><span id='katom'>והנה כי לא שאול תודך.</span></b> <b><span id='katom'><br>
ואציעה שאול הנך,</span></b> הפך <b><span id='katom'>אם אסק שמים שם אתה</span></b>. <br>
<b><span id='katom'>ערום שאול נגדו.</span></b> <br>
ורבים אחרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי בעת ההוא
id: 0138
nru: א
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 38
htm:
</b>אין זאת העת כאשר נמכר יוסף רק קודם המכרו. <br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>משם נסעו הגדגדה.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>בעת ההוא הבדיל ה' את שבט הלוי.</span></b> <br>
ושבט הלוי נבחר בשנה השנית ונסעו אל גדגד בשנת הארבעים ובמקומו אפרשנו. <br>
ולמה הזכיר הכתוב זאת הפרשה במקום הזה והיה ראוי להיות אחר <b><span id='katom'>והמדנים מכרו אותו</span></b> פרשת <b><span id='katom'>ויוסף הורד מצרימה</span></b> להפריש בין מעשה יוסף בדבר אשת אדוניו למעשה אחיו. <br>
והוצרכתי לפירוש הזה בעבור שאין מיום שנמכר יוסף עד יום רדת אבותינו במצרים רק כ'ב שנה והנה נולד אונן שהוא שני לבני יהודה, וגדל עד שהיה לו זרע וזה לא ימצא פחות מי'ב שנה ועוד וירבו הימים, גם הרתה תמר והולידה פרץ והוא בא אל מצרים, ויש לו שני בנים. ואל יקשה עליך דבר בצלאל, כי בגעתי אל מקומו אפרשנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: איש כנעני
id: 0138
nru: ב
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 38
htm:
יש אומרים:</b> <br>
סוחר, כמו כנען <b><span id='katom'>בידו מאזני מרמה</span></b> ועם תוספות יו'ד ולא יהיה כנעני עוד. <br>
ויתכן להיות כמשמעו. <br>
<br>
<b>וחכמינו ז'ל אמרו:</b> <br>
כי <b><span id='pink'>וירד יהודה</span></b> שירד מגדולתו. וזה דרך דרש כי הבא מפאת צפון של עולם לדרומו, הוא יורד ואנשי המחקר יבינו כי זה אמת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבם אותה
id: 0138
nru: ח
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 38
htm:
</b>טעמו אחר, שאתה יבמה הראה היבום וזהו בא אל אשת אחיך. ובפרשת <b><span id='katom'>כי ישבו אחים יחדיו</span></b> אאריך מעט, אם השם יאריך ימי עד הגיעי שם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי לא לו יהיה הזרע
id: 0138
nru: ט
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 38
htm:
</b>לא יקרא בשמו. כטעם: <b><span id='katom'>והיה הבכור אשר תלד.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ושחת ארצה -<br>
</span></b>היה משחית זרע הקרי ושופך לחוץ בארץ. <br>
ואתמה <b>מבן תמים המזרחי</b> שפירוש <b><span id='pink'>ושחת ארצה,</span></b> שעשה לה שלא כדרך הנשים, בעבור שלא תהר והנה שחת הארץ שלה. כי עליו היא יושבת בארץ. <br>
וזה פירוש שיגעון, וחלילה חלילה להתגאל זרע הקדש בטינוף הטינוף.<br>
<br>
<b><span id='pink'>נתן זרע -<br>
</span></b>כמו השלם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וינחם יהודה
id: 0138
nru: יב
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 38
htm:
</b>פירוש אחר שקבל תנחומין עלה על גזזי צאנו. <br>
<br>
<b><span id='pink'>על -<br>
</span></b>תחת אל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותכס
id: 0138
nru: יד
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 38
htm:
</b>פועל יוצא, וטעמו: ותכס עצמה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ותתעלף -<br>
</span></b>טעמו: שהסתירה פניה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ויתעלף.</span></b> הסתיר פניו בבגדיו. <br>
וקרוב מהם: <b><span id='katom'>מעולפת ספירים.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>בפתח עינים -<br>
</span></b>שם מקום. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי שני מעיינות מים היו בדרך ויש להם כדמות פתח, ומשם יעבור יהודה בשובו אל מקומו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי כסתה פניה
id: 0138
nru: טו
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 38
htm:
</b>פירוש ותתעלף. <br>
והמפרש כי כיסתה פניה במיני צבעונין והביא ראיה מבתו הבל הוא, כי אין מביאין ראיה מן השוטים. <br>
גם נכון הוא מה שדרשו <b>רז'ל</b> שהייתה צנועה בבית חמיה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חותמך
id: 0138
nru: יח
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 38
htm:
</b>מרב תאוותו נתן ג' דברים עירבון על דבר קל. <br>
<br>
ופירוש <b><span id='pink'>קדשה</span></b> בפסוק: <b><span id='katom'>לא יהיה קדש</span></b> אפרשהו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: תקח לה
id: 0138
nru: כג
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 38
htm:
</b>עזוב אותה ותקח העירבון.<br>
<br>
<b><span id='pink'>פן נהיה לבוז -<br>
</span></b>ללעג שנתתי חותם ופתיל ומטה עירבון על דבר קל כזה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואני הנה שלחתי את הגדי הזה ואתה לא מצאתה -<br>
</span></b>וזה אות, כי תיקח לה העירבון:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי על כן לא נתתיה
id: 0138
nru: כו
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 38
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>כי על כן ראיתי פניך</span></b>, כטעם חכמינו הואיל ולא נתתיה. <br>
או טעמו: עשתה כן, כי לא נתתיה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לדעתה -<br>
</span></b>לשכב עמה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויתן יד
id: 0138
nru: כח
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 38
htm:
</b>האחד מהם ולא נזכר שמו, כי עוד לא נקרא. <br>
גם אלה במעשה פלא, שנבקעו השליות יחד והשיב זה ידו ויצא אחיו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולא ידע אתו מאומה כי אם הלחם
id: 0139
nru: ו
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 39
htm:
יש אומרים:</b> <br>
שהוא כינוי לשכיבת אשתו וזה רחוק. <br>
<b>ועוד,</b> כי אדוני יוסף סריס היה. <br>
<br>
<b>והנכון בעיני:</b> <br>
שכל אשר לו היה בידו חוץ מן הלחם שלא היה אפילו נוגע בו, בעבור היותו עברי, כי הנה מפורש <b><span id='katom'>כי לא יוכלו המצרים לאכול את העברים לחם, </span></b>כי פוטיפר ידע שיוסף עברי הוא. <br>
וכן אשתו אומרת: <b><span id='pink'>ראו הביא לנו איש עברי.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ויהי יוסף יפה תאר -<br>
</span></b>כאמו:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לשכב אצלה
id: 0139
nru: י
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 39
htm:
</b>אפילו לשכב במקום קרוב ממנה.<br>
<br>
או <b><span id='pink'>להיות עמה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
לדבר שיחות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי כהיום הזה
id: 0139
nru: יא
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 39
htm:
</b>משבוע אחד מהיום שהחלה לדבר לו שכבה עמי, או מחדש אחד, או אחר שנה תמימה והוא הנכון בעיני.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לעשות מלאכתו -<br>
</span></b>מלאכת הבית או הממון, כי פקיד היה על הכל. ודרש <b><span id='pink'>ואין איש</span></b> דברי יחיד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בית הסהר
id: 0139
nru: כא
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 39
htm:
</b>לא נדע אם הוא לשון הקדש או לשון מצרים, בעבור שפירש אחריו ואמר מה הוא, כמו: <b><span id='katom'>האחשתרנים </span></b>שהוא לשון פרס, ופירש שהם בני הרמכים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויפקד שר הטבחים
id: 0140
nru: ד
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 40
htm:
</b>והנה כאשר הושמו אלה הסריסים בבית שר הטבחים פקד את יוסף. והטעם זכר דבריו והביאו אל ביתו ושמהו בבור והוא המשמר וזאת דעת המדקדק הגדול. <br>
<br>
<b>ולפי דעתי:</b> <br>
שבית הסהר היה בבית שר הטבחים ושם היה יוסף. והעד מקום <b><span id='pink'>אשר יוסף אסור שם.</span></b> וצוה שר הטבחים להיות יוסף אתם לשרת אותם. כי מעלה גדולה הייתה להם בבית פרעה, כי שרים היו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויחלמו
id: 0140
nru: ה
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 40
htm:
</b>כטעם <b><span id='pink'>איש כפתרון חלומו</span></b>, כי ראה כל אחד בחלומו מהו פתרון חלומו לעתיד ומה שאירע לו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: זועפים
id: 0140
nru: ו
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 40
htm:
</b>מתרעשים, כטעם <b><span id='katom'>ויעמד הים מזעפו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ויבא אליהם -<br>
</span>יתכן</b> שבלילה היה לן בבור.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: פתרונו
id: 0140
nru: יב
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 40
htm:
</b>פירושו. ולא מצאנו מלת פתרון כי אם עם החלום. <br>
<br>
<b>יש שואלים:</b> <br>
<span id='red'>מאין ידע יוסף כי שלושה שריגים הם ימים ולא חדשים או שנים?</span> <br>
<b>ויתכן </b>יום הולדת את פרעה כמו היום שנולד בו, כי הנה היום יש מלכים שיעשו משתה ביום תקופת שנתם ויקראו לכל עבדיהם ויתנו להם מתנות. <br>
או יתכן שהגבירה הייתה הרה והראשון קרוב אלי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מארץ העברים
id: 0140
nru: טו
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 40
htm:
</b>אפרשנו בפסוק: <b><span id='katom'>כי תקנה עבד עברי.</span></b> <br>
ואחר כל חלום במקרא מלת הנה טעמה כאילו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בעוד
id: 0140
nru: יט
pch: ויישב
lvr: C0137
prk: 40
htm:
</b>בטרם עוד וטעמו: לא יעבור עוד כך זמן, עד שיהיה זה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ישא פרעה את ראשך מעליך -<br>
</span></b>ישאנו ממקומו וטעמו יסירנו. או ירימנו על עץ.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0141
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת מקץ<br>
</div><br>
<div id='title1'>ראב'ע מקץ פרק מא<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי מקץ
id: 0141
nru: א
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>לא פירוש הכתוב י זה החשבון. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ויהי מקץ ארבעים שנה. </span></b><br>
וכן: <b><span id='katom'>ובעוד שישים וחמש שנה. <br>
ויהי בשלשים שנה.</span></b> <br>
<b>ויתכן</b> להיות שזה החשבון ליציאת שר המשקים מבית הסהר, או לשבת יוסף שם.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ימים -</span></b> כבר בארתיו<br>
<br>
<b><span id='pink'>. ופרעה חלם -<br>
</span></b>היה חולם. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ורבקה שומעת</span></b>.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: באחו
id: 0141
nru: ב
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
יש אומרים:</b> <br>
עמק שבו צמחים. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא שם צמח, הבי'ת נוסף כבי'ת <b><span id='katom'>השביעני במרורים</span></b> ועל שני הפירושים, <b><span id='katom'>כי הוא בין אחים יפריא,</span></b> הוא ואחיו בן אמו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שבלים
id: 0141
nru: ה
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>לשון רבות נקבות ואם הוא במ'ם. כמו: נשים ופלגשים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שדופות -<br>
</span></b>שארע שידפון מרוח מזרחית, כי נקרא מזרח קדם, בעבור צאת השמש בתחילה. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>המלאות</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כמו <b><span id='pink'>הבריאות.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותפעם רוחו
id: 0141
nru: ח
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>מבנין נפעל, כמו: <b><span id='katom'>נפעמתי ולא אדבר.</span></b> <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהכל מן גזרת הולם פעם. והטעם, שהרוח דומה לגוף המוכה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>חרטומי -<br>
</span></b>מלה מרובעת. <br>
<b>ויתכן</b> להיות ארמית או מצרית. והם חכמי התולדות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת כל חכמיה -<br>
</span></b>במזלות ופתרון חלומות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: פרעה קצף על עבדיו
id: 0141
nru: י
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
לפי דעתי</b> כי אין פרעה שם עצם רק שם תאר. והוא מלשון מצרים כמו: חירם בצור. <br>
גם היום יקרא כל מלך גדול על ישמעאל נגיד המאמינים, על כן מצאנו פרעה בימי אברהם ובימי יוסף ומת פרעה וקם פרעה. וכן בימי ירמיהו. הלא תראה הכתוב יפרש מה טעם פרעה כי הוא מלך מצרים, והעד תפרע שהוא שם העצם. וכן <b><span id='katom'>פרעה נכה</span></b> כי נכה שם העצם. <br>
ואל יקשה עליך דרש כסא שלמה, כי לא לקחו מלך מצרים. ועד שני שאמר שר המשקים <b><span id='pink'>פרעה קצף. <br>
</span></b>וכן אמר יוסף: <b><span id='pink'>אלוהים יענה את שלום פרעה.</span></b> <b><span id='pink'><br>
הראה את פרעה. <br>
יעשה פרעה. </span></b><br>
ואין מדרך המוסר להזכיר עם המלכים שם העצם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אותי ואת שר האופים -<br>
</span></b>אמר אותי פעם שנית. כי כן דרך הלשון, כמו: <b><span id='katom'>ואני אנה אני בא.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: בלעדי
id: 0141
nru: טז
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>מלה אחת מורכבת משתי מלות. והטעם, שב אל <b><span id='pink'>תשמע חלום לפתור אותו.</span></b> <br>
אמר יוסף: בלעדי פתרוני <b><span id='pink'>יענה אלוהים את שלום פרעה</span></b>. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי טעמו:בעבור שאמר לו כי אתה פותר חלום. <br>
אמר: בלעדי הוא הפותר והוא אלוהים, שיענה את שלום המלך.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>יענה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שימציא תמיד. <br>
וכן: <b><span id='katom'>כי האלהים מענה בשמחת לבו.</span></b> <br>
וכן: <b><span id='katom'>הארץ תענה</span></b> והוא קרוב ממשמעו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: צנומות
id: 0141
nru: כג
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>אין לו חבר במקרא וטעמו כמו רקות. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שפירושו צלמים, כי כן בלשון ישמעאל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שבע גדול
id: 0141
nru: כט
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>שם כמו רעב. על כן יטעה האומר בתפלת שבת ובשובע כלכלתנו בוי'ו כי שובע שם הפועל הוא <b>והנכון</b>: <b><span id='katom'>ובשבע כלכלתנו</span></b> בלא וי'ו:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועל הישנות
id: 0141
nru: לב
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>בנין נפעל מגזרת שנים וטעמו: הפרות והשבלים גם הוא לעד, כי הדבר נכון הוא ובעבור היות שני החלומות בלילה אחד לעד, כי <b><span id='pink'>ממהר האלהים לעשותו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: יעשה פרעה
id: 0141
nru: לד
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>זו העצה או יקנה. כמו: <b><span id='katom'>עשה לי את החיל הזה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>וחמש -<br>
</span></b>שיקנה החומש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויצברו בר
id: 0141
nru: לה
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>הפקידים. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי טעם <b><span id='pink'>בר, </span></b>להיותו עם שבליו. <br>
<br>
<b>והנכון בעיני:</b> <br>
שנקרא בר אחר מלאכת לזרות או להבר. והאומר כי אויר מצרים לח בעבור היאור ולא יעמד שם דגן ז' שנים, יוכל לערבו עם דברים שיעמידוהו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הנמצא כזה
id: 0141
nru: לח
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>בנין נפעל והוא פועל עבר כאומר הנמצא בעולם כזה. <br>
<b>ויתכן </b>להיות הנו'ן סימן המדברים הנמצא אנחנו כזה, דברי פרעה אל עבדיו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אתה תהיה
id: 0141
nru: מ
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>שר על ביתי.<br>
<b><span id='pink'><br>
ישק -<br>
</span></b>דגשות השי'ן לחסרון נו'ן נשק והוא נגיד החיל. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא מגזרת נשיקה בדרך רחוקה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>רק הכסא אגדל ממך -<br>
</span></b>ידוע כי <b><span id='pink'>אגדל</span></b> פועל עומד וטעמו: לא תהיה לי גדולה ממך רק גדולת הכסא. <b><span id='katom'>ואין כי מנעורי גדלני כאב </span></b>פועל יוצא, רק פירושו: גדל עמי. <br>
ודרך <b><span id='pink'>אגדל ממך</span></b> במקרא ידועה, כמו: <b><span id='katom'>נובלת עליה. <br>
ותאבדו דרך:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: בגדי שש
id: 0141
nru: מב
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>מפורש בפרשת: <b><span id='katom'>ויקחו לי תרומה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>רביד הזהב -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>מרבדים רבדתי ערשי:<br>
<br>
</span>


autr: עזרא
trm: המשנה
id: 0141
nru: מג
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>מגזרת שנים, כי המלה כאחד ואחריו המשנה, כמו: שני לו. ואחריו השליש כמו שלישי.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מרכבת -<br>
</span></b>עץ נתונה על ארבעה סוסים, ומרכבת שלמה לעדה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אברך -<br>
</span></b>כל אדם קורא לפניו אכרע ואשתחוה. וזו המלה מבנין הכבד הנוסף. <br>
<b><span id='katom'>ויברך על ברכיו -</span></b> מהקל וכלם מגזרת ברכים. <br>
<br>
<b>ויאמר רבי יונה המדקדק הספרדי:</b> <br>
<blockquote>כי אברך שם הפועל והאל'ף תחת ה'א. כמו: אשכם ושלוח. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי</b> שאל'ף אשכם לשון המדבר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אני פרעה
id: 0141
nru: מד
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>אני לבדי המלך ואין אדם שיהיה ברשותו זולתך.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>רגלו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
לו רשות ללכת, או על דרך משל והוא הנכון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: צפנת פענח
id: 0141
nru: מה
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>אם זו המלה מצרית לא ידענו פירושה. <br>
ואם היא מתורגמת לא ידענו שם יוסף. <br>
ויהי פירוש <b><span id='pink'>פענח - </span></b>כאשר תרגם המתרגם ארמית והיא מלה מרובעת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כהן און -<br>
</span></b>עובד השם או עובד עו'ג, כי אין כוהן בכל המקרא כי אם משרת על דעתי.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויצא יוסף -<br>
</span></b>יצא שמו. כטעם: <b><span id='katom'>ויצא לך שם בגוים.</span></b> <br>
או יצא ועבר על כל מקום והכריזו עליו כדי שיכירוהו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: את כל אוכל
id: 0141
nru: מח
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 41
htm:
</b>אין פירוש כל כי היו מתים ברעב. <br>
וכן <b><span id='katom'>וכל הארץ באו</span></b>, רק טעמו שקבץ כל אשר יכול.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מא, נא]<br>
כי נשני אלהים -<br>
</span></b>טעמו כי אמר.<br>
<br>
<b>ויאמר רבי יהודה המדקדק הראשון:</b> <br>
<blockquote>כי נשני על משקל חנני. <br>
</blockquote><b>ויאמר רבי משה הכהן הספרדי:</b> <br>
<blockquote>כי הפתח תחת חירק.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: וירא יעקב
id: 0142
nru: א
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 42
htm:
</b>בעבור היות ההרגשות נחברות במקום אחד יחליפו זו בזו. כמו: <b><span id='katom'>ראה ריח בני. ומתוק האור.</span></b> וכן: <b><span id='pink'>וירא יעקב</span></b>, כי אחריו כתוב: <b><span id='pink'>הנה שמעתי.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>למה תתראו -<br>
</span></b>אל תתראו שיש לכם הון. <br>
או אל תהיו מריבים זה עם זה. כמו: <b><span id='katom'>נתראה פנים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויתנכר
id: 0142
nru: ז
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 42
htm:
</b>מגזרת נוכרי, הראה שהוא נכרי.<br>
<br>
<b><span id='pink'>קשות -<br>
</span></b>שם התאר, והטעם מלות קשות. <br>
וכן: <b><span id='katom'>יענה עזות.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ויכרם -<br>
</span></b>בתחילה הכיר שהם אחיו. ואחר הסתכל בכל אחד והכירו וזהו: <b><span id='pink'>ויכר יוסף את אחיו:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ערות הארץ
id: 0142
nru: ט
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 42
htm:
</b>בעבור היות המנהג להסתיר הערוה שהיא דבר מגונה, על כן אמר דרך משל. <br>
או בעבור היות הערוה נסתרת, כך אתם באים לראות את סוד הארץ <b>והוא הנכון בעיני.</b> <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נחנו
id: 0142
nru: יא
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 42
htm:
</b>בלא אל'ף והוא האמת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כנים -<br>
</span></b>נאמנים. <br>
<b>ויתכן</b> להיותו מגזרת: <b><span id='katom'>כן תעשה כאשר דברת</span></b>, או מגזרת: <b><span id='katom'>כן בנות צלפחד,</span></b> כמו האמת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: זאת עשו
id: 0143
nru: יא
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 43
htm:
</b>זאת העצה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מזמרת הארץ -<br>
</span></b>כל דבר משובח, מגזרת זמירות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>צרי ונכאת -<br>
</span></b>כבר פירשתים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בטנים. -<br>
</span></b>אין לו ריע במקרא. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
אגוזים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: להתגולל
id: 0143
nru: יח
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 43
htm:
</b>מגזרת בגלל הדבר.<br>
<b><span id='pink'><br>
ולהתנפל -<br>
</span></b>כאדם שיתנפל מעצמו על אחד ויאמר לו: אתה הפלתני.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בי
id: 0143
nru: כ
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 43
htm:
</b>לשון בקשה. <br>
<b>ולפי דעתי</b> שהוא דרך קצרה. כמו: <b><span id='katom'>בי אדני העון.</span></b> <br>
והטעם עון במקום הזה, כטעם <b><span id='katom'>גדול עוני מנשוא</span></b> והטעם עשה בי מה שתרצה ותשמעני.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נתן לכם מטמון
id: 0143
nru: כג
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 43
htm:
יתכן </b>שהיה לאדם מטמון בביתו ושכחו, כאשר שמו באוצר ויצא בגורלכם, כי <b><span id='pink'>כספכם בא אלי:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: השלום אביכם הזקן
id: 0143
nru: כז
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 43
htm:
</b>שם תחת שם התאר והיא דרך קצרה, כאילו אמר השלום לאביכם. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אתה שלום.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: והוא נחש ינחש בו
id: 0144
nru: ה
pch: מקץ
lvr: C0141
prk: 44
htm:
</b>הוא נסה אתכם בו לדעת אם אתם גנבים. כמו נחשתי.<br>
 וכן <b><span id='pink'>כי נחש ינחש.</span></b> וטעמו: למה לא פחדתם כי לנסותכם שמתי גביע הכסף לפניכם והעלמתי עיני עד שתקחוהו. <br>
<br>
<b>ויאמר ר' יונה:</b> <br>
<blockquote>כי פירוש בו. בעבורו. <br>
</blockquote>וכן הוא טעמו והוא ישאל למנחשים בעבורו. <br>
גם <b><span id='pink'>כי נחש ינחש -</span></b> כי איש כמוני יש לו מנחשים. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי הגביע היה מצוייר ובו היה מסתכל לפני אחיו ואומר: זה הוא הגדול וזה נולד אחריו:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: להתאפק
id: 0145
nru: א
pch: וייגש
lvr: C0144
prk: 45
htm:
</b>לסבול.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לכל הנצבים עליו -<br>
</span></b>טעמו, עד שיצאו כל הנצבים עליו. והוצרך לקרוא להוציאם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי האלהים
id: 0145
nru: ח
pch: וייגש
lvr: C0144
prk: 45
htm:
</b>שלחני .<br>
<br>
<b><span id='pink'>לאב -<br>
</span></b>טעמו למורה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אבי כל תופש:</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי פי
id: 0145
nru: יב
pch: וייגש
lvr: C0144
prk: 45
htm:
</b>ידוע, כי פה מוכרת וכאשר יהיה סמוך ישוב הה'א הנעלם ליו'ד נעלם, כמו: <b><span id='katom'>כי פי צדיק</span></b>. גם כן לשון רבים ופי רשעים. ובהתחבר זה היו'ד עם יו'ד סימן המדבר חסרו האחד. כמו: <b><span id='pink'>כי פי המדבר.</span></b> והטעם: שהיה מדבר בלשונם עמם בלא מליץ.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: טענו
id: 0145
nru: יז
pch: וייגש
lvr: C0144
prk: 45
htm:
</b>שימו משא. <b><span id='katom'>ומטועני חרב,</span></b> קרוב ממנו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בעירכם -<br>
</span></b>בהמתכם. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אנחנו ובעירנו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וטעם אעלך גם עלה
id: 0146
nru: ד
pch: וייגש
lvr: C0144
prk: 46
htm:
</b>שיקבר בארץ ישראל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויוסף ישית ידו על עיניך -<br>
</span></b>במותך, כי כן מנהג החיים עם המתים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בנותיו
id: 0146
nru: ז
pch: וייגש
lvr: C0144
prk: 46
htm:
</b>היא דינה לבדה. <br>
<b>ויתכן</b> שהיו לדינה שפחות קטנות גדלו עמה ובעבור בתו קראם הכתוב בנות יעקב, בעבור שגדלו בביתו כמו בני מיכל. <br>
וכן: <b><span id='pink'>ובנות בניו.</span></b> כי אחת היא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בן הכנענית
id: 0146
nru: י
pch: וייגש
lvr: C0144
prk: 46
htm:
</b>לעד, כי נשי השבטים היו ארמיות ומצריות ואדומיות ומדיניות והזכיר זו לבדה, בעבור שעשה שמעון שלא כהוגן לקחת כנענית. ועל זה הדבר הזכיר מות ער ואונן, בעבור היותם בני כנענית.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובני דן חשים
id: 0146
nru: כג
pch: וייגש
lvr: C0144
prk: 46
htm:
יתכן</b> שהיו שנים ומת אחד מהם ולא הזכירו הכתוב כי כן דרך הלשון. <br>
<br>
<b>יש אומר:</b> <br>
כי מספר שבעים, בעבור שהוא סך חשבון כי שישים ותשע היו. וזה המפרש טעה, בעבור שמצאנו כל נפש בניו ובנותיו שלשים ושלש. והם שלשים ושתים ובדרש, כי יוכבד נולדה בין החומות, גם זה תמה למה לא הזכיר הכתוב הפלא שנעשה עמה שהולדת משה והיא בת ק'ל שנה?! ולמה הזכיר דבר שרה שהיתה בת תשעים! <br>
ולא די לנו זה הצער עד שעשו פייטנים פיוטים ביום שמחת תורה. יוכבד אמי אחרי התנחמי והיא בת ר'נ שנה וכי אחיה חי כך וכך שנים דרך אגדה או דברי יחיד. <br>
<br>
<b>והנכון בעיני</b> שיעקב בחשבון וממנו יחל, כאילו אמר: כל נפש בניו ובנותיו עם נפשו שלשים ושלש. והראיה על זה שאמר בתחילה <b><span id='katom'>יעקב ובניו.</span></b> ואם טען טוען ויאמר כי הנה כתוב: <b><span id='katom'>ויהי כל</span></b> <b><span id='katom'>נפש יוצאי ירך יעקב שבעים נפש.</span></b> <br>
דע כי הכתוב לא חשש להוציא אחד משבעים. כאשר אמר: <b><span id='katom'>אשר יולד לו בפדן ארם</span></b> ולא נולד לו בנימין שם. כי גם בזו הפרשה שנים עדים האחד שאמר: <b><span id='pink'>ואלה שמות בני ישראל הבאים מצרימה יעקב ובניו. </span></b>והנה הזכיר כי יעקב מבני ישראל. כי לא הלך הכתוב כי אם אחר הרוב. והעד השני: <b><span id='pink'>כל הנפש לבית יעקב הבאה מצרימה שבעים</span></b> ומנשה ואפרים לא באו אל מצרים כי שם היו ושם נולדו וכתוב אחריו: <b><span id='katom'>בשבעים נפש ירדו אבותיך מצרימה,</span></b> ואלה שניהם לא ירדו ג'כ זה הכתוב לעד כי יעקב נכנס בחשבון, כי נפש יש לו והוא העיקר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בארץ גשן
id: 0147
nru: א
pch: וייגש
lvr: C0144
prk: 47
htm:
</b>כלל. <br>
<br>
<b><span id='pink'>בארץ רעמסס -<br>
</span></b>פרט והעי'ן נח. <br>
<b>ולפי דעתי:</b> כי רעמסס פתוח העין איננה שהיו דרים שם ישראל, כי מערי מסכנות פרעה היתה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותלה
id: 0147
nru: יג
pch: וייגש
lvr: C0144
prk: 47
htm:
</b>על משקל: <b><span id='katom'>ותתע.</span></b> <b><span id='katom'><br>
כמתלהלה</span></b> כמו <b><span id='katom'>כמתעתע.</span></b> וטעמו: כאדם שלא ידע מה יעשה:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הבו
id: 0147
nru: טז
pch: וייגש
lvr: C0144
prk: 47
htm:
</b>היה הה'א ראוי להיותו נע בפתח וחטף. <br>
<br>
<b><span id='pink'>אפס כסף -<br>
</span></b>פועל עבר. כמו: <b><span id='katom'>כי ירא לשבת בצוער:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאחזו בה
id: 0147
nru: כז
pch: וייגש
lvr: C0144
prk: 47
htm:
</b>שקנו שם אחזה.<br>
<br>
חסלת פרשת ויגש<br>
<br>
<br>
<div id='title1'>ראב'ע פרשת ויחי<br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויחי
id: 0147
nru: כט
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 47
htm:
</b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
מפורש בדברי אליעזר. גם <b><span id='pink'>חסד ואמת.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושכבתי עם אבותי
id: 0147
nru: ל
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 47
htm:
</b>כינוי למיתה. <br>
או יהיה פירושו <b><span id='pink'>אל נא תקברני במצרים,</span></b> ואשכב עם אבותי. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0148
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'>ראב'ע ויחי פרק מח<br>
</div><br>
<b><span id='pink'>[מח א]<br>
ויאמר -<br>
</span></b>האומר ליוסף. <br>
וכן: <b><span id='katom'>אשר ילדה אותה ללוי במצרים:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: שכל את ידיו
id: 0148
nru: יד
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 48
htm:
</b>כאלו ידיו השכילו, מה שהוא רוצה לעשות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי מנשה הבכור -<br>
</span></b>אע'פ שמנשה הוא הבכור. <br>
וכן: <b><span id='katom'>כי עם קשה עורף</span></b> ורבים כן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בך יברך ישראל
id: 0148
nru: כ
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 48
htm:
</b>כל בני ישראל:<br>
<br>
<b><span id='pink'>וישם את אפרים -<br>
</span></b>בדבור הברכה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: את אשר יקרא אתכם
id: 0149
nru: א
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>דבר הנביא לעתיד. <br>
ותעו האומרים שהם ברכות בעבור שמצא בסוף <b><span id='pink'>ויברך אותם</span></b> ואיה ברכת ראובן ושמעון ולוי. ועל דרך הנבואה אמר: וזאת אשר דבר להם אביהם. ואחר כן ברך אותם ולא הזכיר הכתוב הברכות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ראובן בכורי אתה כחי
id: 0149
nru: ג
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>בך נראה בתחילה כחי והבכור יקרא ראשית און. וכמוהו <b><span id='katom'>ראשית אונים.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>יתר שאת -<br>
</span></b>ראוי היית ליתרון על הכל שתהיה נשא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויתר עז -<br>
</span></b>כפול בטעם כדרך כל הנבואות ופירוש עז תקיף.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: פחז
id: 0149
nru: ד
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>בעבור שפחזת כמים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אל תותר -<br>
</span></b>לא יהיה לך יתרון. והיה ראוי להיות אל תותר בשורק הוי'ו. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
רק אתה פחזת כמים הנשפכים ולא הותרת כלום, רק על דעתי שלא תמצא מלת אל רק במקום צווי. ואע'פ שנמצא <b><span id='katom'>ודרך נתיבה אל מות</span></b> ואיננו צווי, ופירש אל תבקש יתרון אפילו פחז כמים. ויהיה משקל תותר <b><span id='katom'>זכור מלחמה אל תוסף.</span></b> <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>אפילו דבר רק כמים לא יהיה לך יתרון. <br>
</blockquote><b><span id='pink'>ופחז -<br>
</span></b>מגזרת אנשים רקים ופוחזים. ואין פוחזים הפוך.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אז חללת -<br>
</span></b>מיום שחללת נסתלק יצועי, כאילו אמר: עלה מעלי, גם תמצא מלת עלה כרת. כמו אומר אלי: <b><span id='katom'>אל תעלני בחצי ימי.</span></b> וזאת הפרשה מפורשת בדברי הימים ובחללו יצועי אביו ואמר על יהודה שהוא הנגיד והבכורה ליוסף. <br>
<br>
<b>ויש מפרשים:</b> <br>
ולא להתייחס לבכורה שיהא תחילת המספר מראובן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שמעון ולוי אחים
id: 0149
nru: ה
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>בעבור מעשה שכם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מכרותיהם -<br>
</span></b>יש אומרים מן הכרת פניהם ואיננו נכון בדקדוק. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
קניניהם. כמו: <b><span id='katom'>תכרו מאתם</span></b> ואין תכרו כי אם מלשון חפירה. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
מלשון מכירה, שמכרו עצמן כמו: <b><span id='katom'>עם חרף נפשו למות.</span></b> <br>
<br>
<b>והנכון בעיני:</b> <br>
שהיא מגזרת: <b><span id='katom'>מכורותיך</span></b> והוא חסר בי'ת. <br>
כמו: <b><span id='katom'>הנמצא בית ה'</span></b>. <b><span id='katom'><br>
אשר צויתי מעון.</span></b> <br>
והטעם: על החמס שעשו, שאחר שהכניסו אנשי שכם בברית, הרגום במרמה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בסודם אל תבא נפשי
id: 0149
nru: ו
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
אמר רב אהרן:</b> (גאון ישיבת פומבדיתא רבו של רב האי גאון)<br>
שפירוש <b><span id='pink'>אל תבא נפשי</span></b> כמו: <b><span id='katom'>ובא השמש.</span></b> <br>
והטעם: שלא ארצה להיות חוץ מעצתם. <br>
והנה פירושו הפך הדבר. כי מה טעם לכלי חמס והלא אמר לשניהם <b><span id='katom'>עכרתם אותי.</span></b> ובאמת כי הסתכן יעקב וביתו על ידם לולי חתת אלוהים, היו מסבבים להשחית הכל. <br>
וכן פירוש: <b><span id='pink'>ארור אפם.</span></b> וברצונם עקרו שור ארור כי אפם עז. <br>
ואלה פירושים יקרים<br>
<br>
<b><span id='pink'>. בסודם אל תבא נפשי -<br>
</span>א'ר משה הכהן ז'ל:</b> <br>
<blockquote>כי כבודי. כמו ונפשי. ורבים בספר תהילות כמוהו. ויפה פירוש כי הטעם הוא כפול, כדרך הנבואות שאל אביך, מה אקוב. <br>
</blockquote>והנה <b><span id='pink'>בסודם</span></b> כמו בקהלם, <b><span id='pink'>ותבא</span></b> כמו תחד, <b><span id='pink'>ונפשי</span></b> כמו כבודי.<br>
<br>
<b>ויאמר רבי יהודה בן בלעם הספרדי:</b> <br>
<blockquote>שטעה ר' משה, כי כבוד הנפש הוא הגוף, כמו עדי בצואר, כטעם המשביע בטוב עדיך. וראייתו וכבודי לעפר ישכן סלה. <br>
</blockquote><b>ואני אומר</b> שר' יהודה טעה, כי הנה הכתוב אומר <b><span id='katom'>למען יזמרך כבוד.</span></b> לכן <b><span id='katom'>שמח לבי ויגל כבודי אף בשרי,</span></b> שהוא הגוף. וזה כבודי לעפר הוא, על דרך משל שיכניע נפשו עד העפר שאין למטה הימנו, והנה אתן לו עד נאמן והוא: <b><span id='katom'>דבקה לעפר נפשי.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>תחד -<br>
</span></b>מלשון יחד.<br>
<br>
<b>ועל דעת ר' משה הכהן המדקדק ז'ל:</b> <br>
<blockquote>שהנח הנעלם תחת אלף אחד, וכן אמר על לא תאשם. <br>
</blockquote>וטעם <b><span id='pink'>בסודם –</span></b> <br>
כמו: <b><span id='katom'>בהוסדם יחד עלי,</span></b> אחר שכליהם הם חמס, אל תבא נפשי בסודם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הרגו איש -<br>
</span></b>שם המין. כמו: <b><span id='katom'>שור וחמור</span></b> והרמז על אנשי עיר שכם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שור -<br>
</span></b>חומה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>צעדה עלי שור.</span></b> וכבר ביארתי בספר מאזנים, כי החולם והשורק יתחלפו זה בזה <br>
<br>
<b><span id='pink'>ועקרו -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>סוסיהם תעקר</span></b>, וזה אות כי עיר שכם גדולה הייתה, כי היא מוקפת חומה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ארור אפם כי עז
id: 0149
nru: ז
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>דרך נבואה, או דרך תפילה שיחסר אפם וטוב להם, כי ארור הפך ברוך וכאשר הברכה תוספת הארירה מגרעת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועברתם -<br>
</span></b>כפול הטעם.<br>
וכן: <b><span id='pink'>אחלקם. ואפיצם.</span></b> <br>
והטעם: שהם אלה ראויים שייפרדו ולא יתחברו יחדו והנה מצאנו כי גורל שמעון נפל בתוך נחלת בני יהודה, והנה הוא ברשות אחר, וגם עריו לא היו דבקים זו לזו. רק מפוזרות בינות גורל יהודה. <br>
גם כן לוי שהיו לו שמנה וארבעים עיר והן מפוזרות בינות השבטים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: יהודה אתה
id: 0149
nru: ח
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>כשמך. <br>
<br>
וכן: <b><span id='pink'>יודוך אחיך</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b><br>
וכאשר יראו כי <b><span id='pink'>ידך בערף איביך</span></b> <b><span id='pink'>ישתחוו לך בני אביך</span></b>, כמו למלך וכן מצאנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: גור אריה
id: 0149
nru: ט
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>המשילו לגור אריה הקטן, שהוא במין אריה כאשר יגדל, ואין בו כ'ף הדמות, כמו: <b><span id='katom'>ועיר פרא.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>מטרף בני עלית -<br>
</span></b>דמית לי בני לגור אריה כאשר עלית מהטרף. <br>
והטעם: מטרף אחר וזהו פשוטו. ואם נפרשנו על דבר יוסף, היה ראוי שיהיה תחת עלית העלית כי עלית פועל עומד. והנה הפסוק הבא אחריו לעד: והלא תראה: <b><span id='katom'>ותעל אחד מגוריה.</span></b><br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>כרע רבץ כאריה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שמנהג האריה אחר שטרף ישב על כרעיו וירבץ ואילו היה עובר כל מין חיות, לא יקום מפניהם שיברח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא יסור שבט מיהודה
id: 0149
nru: י
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>לא יסור שבט גדולה מיהודה, עד שבא דוד שהוא תחילת מלכות יהודה וכן היה. <br>
הלא תראה כי דגל יהודה נוסע בראשונה. <br>
גם אמר השם יהודה יעלה תחילה.<br>
<br>
ופירוש <b><span id='pink'>מחוקק –<br>
</span></b>סופר שיחוק על הספר.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>מבין רגליו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שכן דרך כל סופר להיות יושב בין רגלי הקצין.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שילה -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
כדרך המתרגם ארמית כטעם שלו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא מגזרת ובשליתה. <br>
<br>
<b>ויש</b> מי שהוציאו מלשון קדמונינו ז'ל שליל. <br>
ויש מי שפירש אותו על עיר שילה. ויפרש <b><span id='pink'>יבוא</span></b> כמו: <b><span id='katom'>ובא השמש.</span></b> <br>
או עד כי יבוא קץ שילה. כי כן כתוב: <b><span id='katom'>ויטוש משכן שילה.</span></b> ואחר כן: <b><span id='katom'>ויבחר בדוד עבדו</span></b> גם זה איננו רחוק. <br>
או יהיה שילה כמו בנו. והה'א תחת וי'ו כמו בתוך <b><span id='katom'>אהלה </span></b>מגזרת לא תשלה אותי, שפירושו לא תוליד.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>יקהת</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כמו ליקהת אם. והיו'ד משרת לעתיד. <br>
וטעמו: שיסורו גויים אל משמעתו וכן היו עמים רבים תחת יד דוד ושלמה בנו. ואין טעם עד <b><span id='pink'>כי יבא שילה,</span></b> שיסור השבט ממנו בבוא שילה, רק טעמו כמו לא יחסר לפלוני לחם, עד שיגיע עת שיהיו לו שדות וכרמים רבות. וכמוהו: <b><span id='katom'>כי לא אעזבך עד אשר אם עשיתי את אשר דברתי לך</span></b>, שישיבהו אל הארץ.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אסרי
id: 0149
nru: יא
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>היו'ד נוסף כמו: <b><span id='katom'>היושבי לסוסתי.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>עירה -<br>
</span></b>כמו <b><span id='katom'>על שלשים עירים.<br>
</span></b><br>
ויו'ד <b><span id='pink'>בני אתונו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
נוסף. <br>
או יהיה פירושו: כי אסרי ישרת עצמו ואחר עמו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולשרקה -<br>
</span></b>כפול כי היא כגפן ועיר כאתון ג'כ.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ובדם ענבים סותה -<br>
</span>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא כמו<b><span id='katom'> כסותו</span></b> והוא חסר כ'ף. <br>
<b><br>
והנכון בעיני:</b> <br>
שהוא מגזרת מסוה. <br>
והטעם: שתרבה תבואת כרמיו עד שיסור עירה לגפן ולא יחוש אם יאכל ענבים.<br>
ותחת מים יכבס ביין לבושו. ודמהו לדם, בעבור שיתאדם וזה על דרך משל, כמו: <b><span id='katom'>יטפו ההרים עסיס. <br>
<br>
</span>


autr: עזרא
trm: לחוף ימים
id: 0149
nru: יג
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>גם זה לאות כי זאת דרך נבואה.<br>
 <br>
ופירוש <b><span id='pink'>לחוף</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>מחוז והוא מגזרת <b><span id='katom'>חופף עליו כל היום,</span></b> כי האניות לא תעמדנה במקום מגולה לרוח.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וירכתו על צידון -<br>
</span></b>שיגיע ירכו על צידון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: חמר גרם
id: 0149
nru: יד
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>דמהו לחמור שיש לו עצם כבד, והנה חמור סמוך על כן <b><span id='pink'>רובץ.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>בין המשפתים -<br>
</span></b>בין המערכות. <br>
<b>ויתכן</b> היותו מגזרת <b><span id='katom'>ה' תשפות שלום לנו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירא מנוחה
id: 0149
nru: טו
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>כאשר ראה ארצו ומקום מנוחתו נעימים, נטה <b><span id='pink'>שכמו לסבול</span></b> כל משא, כאשר ישא החמור ושב כעבד נותן מס וזה הטעם על יששכר שלא היו גיבורים ולא ירצו לצאת למלחמה לעזוב מקומם. <br>
וכן אמר משה: <b><span id='katom'>ויששכר באהליך.</span></b> והיו נותנים מס למלך ישראל שלא יצאו (או) לגוים, שלא יבאו להלחם עליהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מאשר
id: 0149
nru: כ
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
יש אומרים:</b> <br>
כי המ'ם נוסף. <br>
<b><br>
והנכון בעיני:</b> <br>
שמארץ אשר יבא לחם ושמן. ופה לחם לשון נקבה. וכן בית. ומקום. ויד. ואש. ועין. ורוח. וארץ. וארון. ועם.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>מעדני מלך</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
ידוע. <br>
וכן אמר משה: <b><span id='katom'>וטובל בשמן רגלו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: בן פורת יוסף
id: 0149
nru: כב
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>בן כמו סעיף והוא לשון נקבה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ועל בן אמצת לך.</span></b> <br>
ודקדוק <b><span id='pink'>פורת</span></b>, פועלת כי על שני דרכים ימצא הפועל. כמו אויביה גם אויבתי וכן פורה ופורת מלשון פריה. <br>
ויש מי שפירש אותה מלשון <b><span id='katom'>ותשלח פארות.</span></b> <br>
והזכיר בן פורת פעמיים, כדרך אנשי לשון הקדש. <b><span id='katom'>כי הנה אויביך ה' כי הנה אויביך</span></b> והטעם פעם אחר פעם תמיד. <br>
ועל הפירוש השני יהיה התי'ו תחת ה'א. כתי'ו ושבת לנשיא.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בנות צעדה עלי שור</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שיוסף היה כבן פרת ועשה בנות. צעדה. כל אחת ואחת מהן על החומה. <br>
והטעם: שגבהו מאד על החומות הבצורות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בנות צעדה -<br>
</span></b>על דרך <b><span id='katom'>זבובי מות יבאיש</span></b>.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וימררהו
id: 0149
nru: כג
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
אמר הנגיד:</b> <br>
<blockquote>שפירושו שמו מררתו כמו מטרה. ואח'כ יורו בעלי חצים וככה השמיעו אל בבל רבים.<br>
וכטעם וימררהו יסבו עליו רביו. בסוף ישפוך לארץ מררתו.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>וישטמהו -<br>
</span></b>מוקדם קדם וימררוהו. כאילו אמר: וכבר שטמוהו וזה רמז על אחיו שמכרוהו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותשב באיתן
id: 0149
nru: כד
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>במקום איתן קשתו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויפוזו -<br>
</span></b>ויתחזקו והקרוב אלי מפזז. <br>
<br>
<b>ויש מפרשים אותו:</b> <br>
מפז, ואין טעם לו.<br>
והטעם ששטמוהו בעלי חצים והתחברו לשפוך מררתו וקשתו הייתה חזקה ופחדו ממנו ולא יכלו לו, כי היו ידיו חזקים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מידי אביר יעקב משם -<br>
</span></b>רמז אביר יעקב שהוא השם, מאותו הכח יכול והיה <b><span id='pink'>רועה אבן ישראל</span></b>, וכן היה <b><span id='katom'>ויכלכל יוסף</span></b>. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אביר יעקב –</span></b><br>
שהוא ידע אהבתו את יוסף.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אבן</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כעצם הדבר. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי <b><span id='pink'>משם</span></b> כמו מאז וכזה לא מצאנוהו בכל המקרא. <br>
גם <b><span id='pink'>אבן ישראל</span></b> שמת לבו והיה כאבן ושב לרעות. והטעם: לחיות במאכל וזאת דרך רחוקה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מאל אביך
id: 0149
nru: כה
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
על דעתי</b> שהוא דבק עם הפסוק שהוא למעלה. <br>
והטעם: זה הכח שהיה בידך מאל אביך היה. <b><span id='pink'>והוא יעזרך.</span></b> ומ'ם מאל משרת עצמו ואחר עמו. כמו: <b><span id='katom'>באל שדי ושמי ה'.</span></b> <br>
והנה הטעם כפול ומאת שדי והוא יברך אותך. <br>
<br>
<b>והגאון פירש:</b> <br>
<blockquote>אשאל מאל אביך. <br>
</blockquote><b>ויתכן</b> היות ברכת שמים דבק עם מאל אביך. <br>
והטעם יתברר במלת תהיין. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ברכות תהום -<br>
</span></b>כאשר אמר משה: <b><span id='katom'>וממגד ארץ.</span></b> <br>
גם תהום לשון נקבה. <br>
וכן: <b><span id='katom'>תהום רוממתהו.</span></b> וכן טעמו שירדו גשמים ממעל בארצו וירבו המעיינות והנחלים מהתהום שהיא רובצת מתחת לארץ.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ברכות שדים ורחם -<br>
</span></b>דמה השדים לשמים והרחם לתהום, והטעם: שירבו בניו. והפך זה: <b><span id='katom'>רחם משכיל ושדים צומקים:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ברכות אביך
id: 0149
nru: כו
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>אלה הברכות שברכתיך עצומים הם ויתחברו עם ברכות הורי שברכוני. והורי. כמו יולדי. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ותהר את מרים, <br>
הורה גבר.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>תאות -<br>
</span></b>מגזרת<b><span id='katom'> והתאויתם</span></b> והטעם: שתגבהנה הברכות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>נזיר אחיו -<br>
</span></b>מגזרת <b><span id='katom'>נזר.</span></b> והוא סמוך כמו: <b><span id='katom'>נדיב לב:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: בנימין
id: 0149
nru: כז
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>דמהו לזאב כי גבור היה. והאות אנשי הגבעה.<br>
<b><span id='pink'><br>
עד -<br>
</span></b>תרגום שלל. <br>
וכן <b><span id='katom'>אז חלק עד שלל.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>ליום קומי לעד. <br>
בגד עדים.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ולערב יחלק -<br>
</span></b>הטרף ששלל לבניו וישועה, אמר כי זה רמז לשאול שנצח את עמלק. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בבוקר</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> בתחלת המלכות<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולערב -<br>
</span></b>בגלותא על דבר מרדכי. וזהו דרך דרש ודעת המתרגם ארמית ידוע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: איש אשר כברכתו
id: 0149
nru: כח
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 49
htm:
</b>כאשר באה לכל אחד מהברכות כן ברך אותם, כטעם <b><span id='katom'>איש כפתרון חלומו</span></b>.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויחנטו
id: 0150
nru: ב
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 50
htm:
</b>כדמות אבק. <br>
<b>ויתכן</b> רק על דרך רחוקה מעט להיות כמוה: <b><span id='katom'>התאנה חנטה פגיה.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לו ישמטנו
id: 0150
nru: טו
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 50
htm:
</b>שמא יטור לנו איבה. כמו: <b><span id='katom'>וישטום עשו.</span></b> ויש לו במקרא על דרכים רבים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בני שלשים
id: 0150
nru: כג
pch: ויחי
lvr: C0147
prk: 50
htm:
</b>בעבור היות מלת בני סמוכה הנה יהיו הבנים רבעים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ילדו -<br>
</span></b>גדלו:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואלה
id: 0201
nru: א
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>טעם הוי'ו, בעבור שהזכיר בסוף הספר הראשון כי ראה יוסף לבניו בני שלשים, הזכיר כי אחיו ברדתם היו מעטים ופרו ורבו ומלת <b><span id='pink'>אלה</span></b> גם בחסרון הה'א שוה לזכרים ולנקבות וכתיב: <b><span id='katom'>כי את כל התועבות האל.</span></b> ואחריו: <b><span id='katom'>מכל התועבות האלה.</span></b> <b><span id='katom'><br>
לאנשים האל.</span></b> <b><span id='katom'><br>
אלה יולידו להרפה</span></b>. <br>
<b><span id='katom'>מה אעשה לאלה.</span></b> <br>
<br>
וככה מלת <b><span id='katom'>לז.</span></b> <b><span id='katom'><br>
השונמית הלז, <br>
הנער הלז.</span></b> <br>
ובעבור היות מלת אלה מלעיל, היה הה'א נוסף כה'א <b><span id='katom'>לילה.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>נחלה מצרים.</span></b> ושם לשון זכר. ורבים שמות כי התי'ו כולל סימן רבים ורבות. כמו: מקומות ואבות. גם המ'ם ככה סימן הזכרים והנקבות. כמו: <b><span id='katom'>נשים ופילגשים. <br>
</span></b>ויש שמות שימצאו במ'ם גם בתי'ו. כמו: <b><span id='katom'>נפשים נפשות</span></b> <b><span id='katom'>לבבות, </span></b>גם <b><span id='katom'>לבבים על לבבהן.<br>
</span></b>ה'א <b><span id='pink'>מצרימה</span></b>. תחת מלת אל כמו: <b><span id='katom'>נלכה דותינה.</span></b> <b><span id='katom'>ותבא אותי ירושלימה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>את יעקב -<br>
</span></b>עם יעקב, כמו: <b><span id='katom'>כרת ה' את אברם.<br>
</span><span id='pink'><br>
איש וביתו -<br>
</span></b>יוצא חלציו ואין בית בכל המקרא אשה והנה העד <b><span id='pink'>איש וביתו באו,</span></b> כי לא היו נשי השבטים במספר השבעים. <br>
ואל יקשה בעיניך <b><span id='katom'>וכפר בעדו ובעד ביתו.</span></b> כי פשוטו בית אביו, כי שלושה וידויין היו ועזר הכהן שהיא אשתו בכח בעדו. והיא נכללת עמו כי האיש ואשתו הוא האדם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ראובן
id: 0201
nru: ב
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>כל שהוא נע כזי'ן זבולן בהכנס עליו אחת מאותיות בוכ'ל וראוי להיות האות המשרת בשוא נע. והנה אין יכולת בלשון לקרוא שני שואי'ן נעים, על כן שמו חירק תחת האות המשרת, כי אם היה בי'ת האות המשרת הנכנס עליו יאמרו בזבולן. ואם כ'ף או למ'ד כזבולן לזבולן. ואם וי'ו יאמרו שורק תחת חירק, כאילו הוי'ו בקריאת אל'ף כמו וזבולן. כי המלה תראה כקריאת אל'ף או זבולן. ואם היה האות הראשון יו'ד כמו יהודה שהיו'ד מאותיות הנעלמות יעלימוהו, כמו: <b><span id='katom'>נעלה ביהודה.</span></b> כיהודה. <b><span id='katom'>ליהודה נחשון,</span></b> כי עתה היו'ד הוא נעלם ואינו נזכר ונרגש בשפה. גם ככה עם וי'ו <b><span id='katom'>ויהודה.</span></b> והנה נכתבו השבטים הנה כסדר תולדותם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: יששכר
id: 0201
nru: ג
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>בעבור התחברות שני שיני'ן חסרו האחד מהמבטא, כדרך <b><span id='katom'>מחצצרים </span></b>שיקרא מחצרים. ואין שי'ן כמוה במקרא. ומנהג העברים בהתחבר וי'ו עם אחד מאותיות השפה שהם במ'ף חבירי הוי'ו ינעו אל'ף נוסף בקריאה וינקדו הוי'ו בשורק, כמו: <b><span id='katom'>ופרו ורבו.</span></b> <b><span id='katom'>ומלאו בתי מצרים:</span></b><br>
וככה ובנימין. בעבור היות בנימין בן הגברת הזכירו לפני בני השפחות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: דן
id: 0201
nru: ד
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>בהתחבר השמות הם על שישה דרכים וכולם נכונים. <br>
<b>האחד, </b>כמו: <b><span id='katom'>עילם ואשור וארפכשד. <br>
</span>והשני</b>, <b><span id='katom'>בנפך ארגמן ברקמה ובוץ. <br>
</span>השלישי,</b> <b><span id='katom'>אודם פטדה וברקת. <br>
</span>הרביעי, <span id='pink'>דן ונפתלי גד ואשר. <br>
</span>החמישי</b>, <b><span id='katom'>מור ואהלות קציעות. <br>
</span>הששי</b>, <b><span id='katom'>אדם שת אנוש:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי
id: 0201
nru: ה
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>מלת יהי הייתה ראויה להיות כמו ירב המשא עליו. ובעבור היות בה'א מן הגרון. פתחו במלת <b><span id='pink'>יהי</span></b> היו'ד הראשונה בקמץ קטן יהי. והיה ראוי להיות היו'ד האחרון בשו'א נח נראה. כמו הבי'ת במלת ירב והיה ראוי להיות יהי. רק יכבד על הלשון על כן העלימוהו. וננקד הה'א בחירק. על כן: <b><span id='katom'>לו יהי.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>כי הוא אמר ויהי. </span></b><br>
ובעבור שידברו במלה הזאת הרבה תמיד השיבו הטעם מלרע והניעו היו'ד בשו'א. <b><span id='katom'>יהי כן ה'.</span></b> על כן אין בבנין הקל פעל שיהיה האות המשרת בשו'א רק זאת הגזרה. <br>
וגזרת <b><span id='katom'>ויחי יעקב.</span></b> והיה זה כי השתים האותיות שלו שרש מאלה השתי גזרות. <b>ויחי. ויהי</b> השתי האותיות הם מאותיות הנוח. והם יו'ד ה'א היה חיה. ובעבור כי אלה שתי האותיות הם מאותיות הנוח פעמים שאינם נראים בסוף המלה בא האות המשרת שהוא היו'ד עליהם בשו'א ולא כן בכל הגזרות בבנין הקל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>יצאי ירך -<br>
</span></b>רמז לקרוב אליו אבר המוליד כמו להסך את רגליו, כי שישים ותשע היו אך יעקב יחשב בראשונה. על כן כתב בתחלה <b><span id='pink'>את יעקב</span></b> כמו שאמרנו למעלה ופרשה הראשונה <b><span id='katom'>ויגש אליו</span></b> כתוב יעקב ובניו והנה עם יעקב היו כל נפש בניו ובנותיו שלשים ושלש. והעד: <b><span id='katom'>בשבעים נפש ירדו</span></b> <b><span id='katom'>אבותיך מצרימה.</span></b> כי נפש הייתה ליעקב. ויוסף שהיה במצרים במספר הוא ושני בניו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וימת יוסף
id: 0201
nru: ו
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>אב ובנו שתי דורות. והעד שחיה איוב אחרי שבותו מאה וארבעים שנה והוא ראה ד' דורות. <b><br>
<br>
וקדמונינו ז'ל אמרו:</b> <br>
עשרה דורות מאדם ועד נח ומנח ועד אברהם עשרה ואין מספר שנות אלה כאלה.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>וימת יוסף</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כי מת בגדולתו, גם אחיו לא ראו ימי הרעה.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>וכל הדור ההוא-</span></b> על המצרים, כי יזכיר <b><span id='pink'>אשר לא ידע את יוסף.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובני ישראל פרו
id: 0201
nru: ז
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>הולידו כעץ יתן פריו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וישרצו -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>ישרצו המים.</span></b> <br>
רק הראשון מהפעלים העומדים בעצמם כמו: <b>הלך ישב עמד שכב. <br>
</b>והשני מהיוצאים תלוויה בדבר אחר, כמו: <b>אכל שמר שכר.</b> <br>
<b>אכל את הלחם. שמר את הדבר. שכר את החמור.</b> אלו נקראים פועל יוצא. <br>
והנה <b><span id='katom'>ישרצו המים</span></b> מהפעלים היוצאים. <br>
וזה השני <b><span id='pink'>וישרצו,</span></b> מהפעלים העומדים. והנה זו הגזרה כגזרת שב. פעם עומד כמו: <b><span id='katom'>ושב וקבצך.</span></b> ופעם יוצא כמו: <b><span id='katom'>ושב ה' אלוהיך את שבותך.</span></b> <br>
אולי מלת <b><span id='pink'>וישרצו, </span></b>רמז שילדו נשיהם תאומים ויותר ואני ראיתי ד' בנים שילדה אשה אחת, והרופאים נותנים טעם עד שבעה יגיע בבטן אחת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וירבו -<br>
</span></b>שלא יהיו מתים כדרך עם רב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויעצמו -<br>
</span></b>שהיו בעלי עצם תקיפין.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>במאד מאד –</span></b> <br>
שלא היו יכולין להיות יותר. ובי'ת במאד כמו בי'ת <b><span id='katom'>ויסעו בראשונה,</span></b> כי כתוב: <b><span id='katom'>ראשונה יסעו.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>ותמלא הארץ -<br>
</span></b>ארץ גושן היא רעמסס. בשוא נח תחת העין, כי הראשון שתחת העי'ן שהוא דבק עם הרי'ש יקרא נח והשני תחת מ'ם יקרא נע, כי הוא כמו תחילת נע השפה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקם מלך חדש
id: 0201
nru: ח
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>פירושו כמשמעו בלא תוספת, שלא היה מזרע המלוכה. על כן כתיב: <b><span id='pink'>ויקם</span></b> כמו: <b><span id='katom'>כי הקים בני את עבדי.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר אל עמו
id: 0201
nru: ט
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>המצרים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הנה עם -<br>
</span></b>מלת עם איננה סמוכה רק <b><span id='pink'>בני ישראל</span></b> פירוש ותוספת ביאור כמו: <b><span id='katom'>אהיה אשר אהיה.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>אשר התהלכו אבותי לפניו אברהם ויצחק.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ממנו -<br>
</span></b>כל ממנו בספרי אנשי מזרח סימן לרבים הנו'ן רפה. כמשפט להפריש בינו <b><span id='katom'>ובין ממנו פנה.</span></b> שהוא סימן לשון יחיד שאיננו נמצא בפני המדבר, שהוא דגוש כמשפט. וכל ספרי מערב שניהן דגושים בין שהוא סימן לשון יחיד ובין שהוא סימן לשון רבים. והיה כן כי ממנו לשון יחיד דגוש הפך המנהג, כי מלת אני רפה. וכן מלת <b><span id='katom'>נחני ה'.</span></b> והנה מלת מן כפולה. ונדגש הנו'ן ממני לחסרון הנו'ן האחרת כאלו היה ממנני. כי הנו'ן הראשון תבא עם אות המ'ם, כאילו הוא מן נו'ן ני לסימן המדבר. <b><span id='katom'><br>
אם כן יהיה איש ממנו.</span></b> שהוא לשון רבים, כאילו הוא ממננו. וטעם נו'ן ממנו דגוש להתבלע הה'א בחסרון. כי יאמר מן ישמור ישמרו. <b><span id='katom'>אשר יקראו.</span></b> <b><span id='katom'>אויב ירדפו</span></b> והוא המעט. <b><span id='katom'>כי הרב ישמרהו.</span></b> רק ישמרו דרך קצרה. כמו: <b><span id='katom'>והנהו עושה מלאכה</span></b> שהוא כמו והנה הוא. <b><span id='katom'>והנו נצב.</span></b> ופעמים יוסיפו הנו'ן <b><span id='katom'>ישחרונני ואל ימצאונני.</span></b> <b><span id='katom'>תברכני נפשך.</span></b> כמו תברכנני<b><span id='katom'>. זובח תודה יכבדנני. יסובבנהו יבוננהו יצרנהו.</span></b> ופעמים יבלעו הה'א בנו'ן ולא ישמרנו בעליו:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הבה
id: 0201
nru: י
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
<span id='katom'>הבה את אשתי </span></b>לשון זכר והוא הנכון, כמו: לכה נא. עמנו. ולנקבה: <b><span id='katom'>הבי המטפחת.</span></b> <b><span id='katom'>לכי ובאי.</span></b> בעבור שידברו במלות האלה הרבה יאמרו: <b><span id='katom'>הבה נרדה.</span></b> ולנקבה <b><span id='katom'>הבה נא אבוא אליך</span></b>. כמו: <b><span id='katom'>לכה נשקה את אבינו יין:<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>נתחכמה -<br>
</span></b>נבקש דרך חכמה שלא ירבה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לו -<br>
</span></b>בעבורו, כמו: <b><span id='katom'>אמרי לי.</span></b> <br>
דע כי כל הפעלים עוברים או עתידים שם הפועל בכחם. פירוש שם דבר הנגזר מן הפועל שהוא חסר, הוא נשמע מכח הפעלים כמו: <b><span id='katom'>והנה ברכת ברך.</span></b> <b><span id='katom'>וברך ולא אשיבנה.</span></b> <br>
והטעם וברך ברכה. וככה וברוב יועצים תקום. והשלם יועצים עצה תקום. וככה כי תקראנה קורות מלחמה. <br>
<br>
<b>א'ר מרינוס:</b> <br>
<blockquote>כי טעם ועלה מן הארץ כמו ועלינו. ודבר ככה שלא יכשול השטן פיהו.<br>
</blockquote>. ולפי דעתי אין צורך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכאשר יענו אותו
id: 0201
nru: יב
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>אע'פ שהיה בעינוי, <b><span id='pink'>כן ירבה</span></b> כימים אשר לא עונה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>יפרוץ -<br>
</span></b>שעבר החוק בפריה ורביה. כמו: <b><span id='katom'>ופורץ גדר.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעבידו
id: 0201
nru: יג
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>רעות רבות חדש עליהם בראשונה לעשות מלאכתו. וכאשר ראה שלא חסר רבותם, נתן רשות למצרים ולשריהם להעבידם יותר מחק העבדים וזהו בפרך. והוא כדברי המתרגם ארמית. ולומר בפיוט פרוכים. איננו נכון כלל. וכאשר ראה שלא יועיל זה, אז קרא למילדות שהן שרות על כל המילדות וצוה להרוג כל הזכרים הילודים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וימררו
id: 0201
nru: יד
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>ידוע הוא כי התי'ו סימן לנקבות על הרוב והמ'ם סימן לזכרים, כמו: <b><span id='katom'>מועדות ומועדים.</span></b> <br>
ודרך חכמי ספרד כי בניני הפעלים שמורים ולא תחסר אות מן השרש. ואינם כן רק שמות דברים יאמרו כאשר נמצאו. כי יחיד מן מועדות מועד לא מועדה. כאשר אמר החכם בעיניו, כי מן מקום יאמר מקומים וממקומות מקומה, אולי יפקח עיניו ויראה כי מן בכור יאמר בכורים. <b><span id='katom'>למכה מצרים בבכוריהם. </span></b>והנה <b><span id='katom'>ובכורות בקרך. </span></b>אם כן יהיה היחיד בכורה. וככה לבנים לא יאמר לבן כי אם לבנה.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בחומר ובלבנים</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
לבנות בתים וגדרות גם לחרוש ולקצור ולזמור ולבצור וזה את כל עבודה בשדה. ואחר כן כלל <b><span id='pink'>את כל עבודתם</span></b> לצרכיהם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אשר עבדו בהם -<br>
</span></b>ישרתו בעבור שנים <b><span id='pink'>עבדו בהם בפרך.</span></b> <br>
וגזרת עבד בלא בי'ת אחריה היא עבודת העבד. <b><span id='katom'>וככה עבדתיך.</span></b> ואם אחריה בי'ת הוא על שני דברים: <br>
<b>האחד</b> בעבור כמו: <b><span id='katom'>ויעבד ישראל באשה.</span></b> <br>
<b>והשני:</b> <b><span id='katom'>לא תעבד בו בפרך.</span></b> <b><span id='katom'><br>
כדרך אשר לא עובד בה.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>וככה אשר לא יעבד בו.</span></b> כי כתוב <b><span id='katom'>והארץ הנשמה תעבד.</span></b> <br>
ועל הדרך הזה כנושה, כאשר נושה בו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר מלך מצרים למילדות
id: 0201
nru: טו
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>שרות היו על כל המילדות, כי אין ספק כי יותר מחמש מאות מילדות היו, אלא אלו שתיהן שרות היו עליהן לתת מס למלך מהשכר, וככה ראיתי היום במקומות רבות. והאם והבת היו בדרך קבלה, כי נכון הוא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר בילדכן את העבריות
id: 0201
nru: טז
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>כל שהוא ממשפחת עבר יקרא עברי. ועל אמונתו יקרא עברי. על כן: <b><span id='katom'>אבי כל בני עבר.</span></b> הבא מעבר הנהר. עבר נהר משתי העברים.<br>
<b><br>
אמר בן קריש:</b> (בלשן בן דורו של רס'ג)<br>
<blockquote>כי אל'ף אבנים נוסף מגזרת בנים והטעם המשבר. כמו מי אפסים. <br>
</blockquote><b>והנכון </b>שהיא כמו באבנים והאל'ף שורש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והמתן אותו -<br>
</span></b>בסתר שלא יודע הדבר, כי חמס היה עושה.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>וחיה,</span></b> קשה מאד בדקדוק והיא זרה כי המשפט וחיתה. כי ה'א השרש מן חיה, יחליפוהו בתי'ו כמשפט בסמוכים. <b><span id='katom'>ולכל חית הארץ.</span></b> והיה כן בעבור שהה'א והתי'ו קרובים במכתב ואין ביניהם לבד משך הנקודה שבתוך הה'א אבל לא במבטא, כי הבדל יש ביניהן בשמות, כי תחלה תקרא ה'א וכשתמשך הנקודה תקרא תי'ו וזה לאות כי הכתב שבידינו הוא כתב עברי. והכלל כי מלת חי גם חיים בספק, כי הסכימו חכמי הדקדוק. כי <b><span id='katom'>וארפכשד חי.</span></b> מפעלי הכפל. וכמוהו כי אם <b><span id='katom'>תם הכסף,</span></b> שהוא מן תמם. <br>
וחיי כמו רבים חיים. ולפי דעתו כי זו הגזרה זרה ואם איננו כן. יראנו ממנו פעל עתיד. כמו אחוג יחוג. לחוג. היה ראוי שיאמר אחוי יחוי לחוי. <br>
או כמו סב. <b><span id='katom'>סבו ציון</span></b>. סבי עיר. והנה זאת לאות כי היא מהפעלים בעלי הה'א באחרונה. אחר שלא מצאנו מגזרת חי אחת מכל הגזרות שהזכרנו, הנה זאת לאות כי הוא מהפעלים בעלי הה'א באחרונה, כי מצאנו שיאמר אחיה נחיה יחיה תחייה כמו יאמר מן היה נהיה אהיה תהיה יהיה. וא'כ הוא מגזרת חיה כמו היה. ואף על פי שמצאנו שיאמר <b><span id='katom'>וארפכשד חי</span></b> בלשון עבר, לא נחוש לכל זה, אע'פ שידמה שהוא מפעלי הכפל. והוצרכתי לומר ככה, בעבור שראיתי כי אין וא'ו בכל המקרא שהיא שרש בסוף המלה. <br>
ואין טענה עלי ממלת שלו. כי הוי'ו תחת ה'א. כי אותיות אהו'י מתחלפות זו בזו והעד: <b><span id='katom'>שלו כל בוגדי בגד.</span></b> והוא מן שלה. <br>
והנה אפרש לך למה לא תבא וי'ו שורש בסוף המלה והיה זה בעבור כי הוי'ו ישרת בסוף, בעבור יחיד שאיננו נמצא. כמו: <b><span id='katom'>עבדו ואמתו.</span></b> וסימן לשון רבים <b><span id='katom'>פרו ורבו.</span></b> <br>
וגם יש וי'ו נוסף כמו. <b><span id='katom'>בנו בעור.</span></b> ואילו היה וי'ו שרש היה מתערב עם אחת מאלו השלשה ווי'ן שהזכרנו יחיד ורבים ונוסף. ולא תדע המלה. <br>
גם ככה אומר לך באות יו'ד שלא תבא שורש באחרונה כי הוא סימן יחיד מדבר ידי גם ידי. וסימן רבים בסמוך. <b><span id='katom'>ידי נשים רחמניות.</span></b> וסימן נקבה. <b><span id='katom'>דעי וראי.</span></b> ויו'ד היחוס <b><span id='katom'>העברי או העבריה.</span></b> גם נוסף בפעלים <b><span id='katom'>המגביהי להושיבי.</span></b> <br>
גם בשמות <b><span id='katom'>בני אתונו</span></b>. גם במלות הטעם זולתי <b><span id='katom'>מני אפרים.</span></b> ובעבור כל זה אינו ראוי שיבא יו'ד שרש באחרונה פן תתערב לנו המלה עם אחת מכל אלה שהזכרנו. <br>
על כן אמרתי כי מלת וחיה זרה והיא כמו וחיתה ותהיה מהפעלים בעלי הה'א באחרונה כאשר פירשתי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותיראן
id: 0201
nru: יז
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>העלימו האל'ף בעבור שלא תתערב המלה עם גזרת ראה.<br>
<b><span id='pink'><br>
ותחיינה -<br>
</span></b>בכל כחן יותר ממשפטן הראשון, כי מה צורך היה להאריך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרא
id: 0201
nru: יח
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>הנכון בנות מות. כי הפכתן מצותי. ואין הפרש בין ותאמרנה עבר. כמו: <b><span id='katom'>ותאכלנה הפרות.</span></b> ובין כשידבר עליהן לנכח עצמן בהכנס הוי'ו הפתוח. וככה <b><span id='pink'>מדוע עשיתן ותחיין:</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותאמרנה
id: 0201
nru: יט
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>לא עברנו על מצותיך, כי העבריות אינן כמצריות, כי כח חיים הרבה יש להם. ובא היו'ד רפה. מן כי חיות והוא הנכון כמו: דוות רוות. <b><span id='katom'>עלות עלי.</span></b> <br>
ונדגש היו'ד במלת חיים שהוא תאר. כמו: <b><span id='katom'>ונתפשם חיים.</span></b> כיו'ד <b><span id='katom'>אלהי העבריים.</span></b> גם כן חיים. שהוא שם דבר. כמו: <b><span id='katom'>עץ חיים.</span></b> וכמו: <b><span id='katom'>ופטורי ציצים.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>וילדו -<br>
</span></b>נקבות פועל עבר, כי שוה הוא לזכרים. <b><span id='katom'>טוו, צבאו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וייטב
id: 0201
nru: כ
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>בעלי היו'ד בראשונה, פעם יעמד היו'ד כמו זו. ופעם יחליפוהו בוי'ו כמו: <b><span id='katom'>ויושב שם רעבים.</span></b> שהוא מן ישב. כמו וייטב מן יטב. וזה הטוב הוא הנזכר אחר כן: <b><span id='pink'>ויעש להם בתים.</span></b> כמו: <b><span id='katom'>כי בית יעשה לך ה'.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי כי יראו
id: 0201
nru: כא
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 01
htm:
</b>בעבור שלא יראו ממלך מצרים רק יראו מהשם וייטב עליהן. <br>
ודע כי זו המלה איננה מהפעלים העומדים ולא מן היוצאים, כי הוא על דרך שיקבל האדם היראה מאחר. על כן יראו מאת ה' הוא הנכון. ואחזו דרך קצרה לומר ירא את ה'. על כן מלת נורא איננה בבנין נפעל. כמו: נולד נשבר ונדכא. <b>והמשכיל יבין.<br>
</b><br>
<b>


autr: עזרא
id: 0202
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div align='center'><br>
<div align='right' dir='rtl' id='guf'> <br>
<br>
	<br><br>
<div id='title1'>ראב'ע שמות פרק ב<br><br>
</div><br><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וילך
id: 0202
nru: א
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>בערים רבות היו ישראל יושבים כי רבים היו. וכלם יקראו ארץ רעמסס, אולי בעיר אחרת הייתה זאת.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>בת לוי -<br>
</span></b>בן ישראל והיא אחות אביו. ולא דבר נכונה האומר: כי תבואת השדה הנזרעת בשדה אחרת תצליח רק באותו שדה עצמו לא תצליח כראוי, כי עיקר איסור ערוה היה להיות ישראל קדושים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותהר
id: 0202
nru: ב
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>אין ספק כמו שהזכרנו כי אהרן גדול בשנים ממשה. וככה קבלו אבותינו שפועה הייתה מרים, וכתוב: <b><span id='pink1'>ותתצב אחותו מרחוק.</span></b> <br>
והנה ידענו כי תחלת קץ ארבע מאות שנה היו מיום שנולד יצחק, כי הוא לבדו יקרא זרע והנה בן שישים שנה הוליד את יעקב, ויעקב הוליד את ראובן בן שמנים וחמש, והיה ברדתו אל מצרים בן מאה ושלשים שנה. חברנו עליהם שישים של יצחק עלו ק'צ והנה נשארו ר'י נוציא מהם שבעים שנה שחיה יוסף אחרי כן, והנה נשארו ק'מ ושנות לוי ברדתו אל מצרים מ'ג, והנה חיה כ'ב שנה אחרי יוסף. והנה נשארו קי'ח, כי כתוב הוא <b>וימת יוסף בן מאה ועשר</b> <b>שנים.</b> ומתי מלך המלך החדש וכמה שנים בנו ערי מסכנות, והנה קרוב מלדת משה נגזר על הזכרים. <br>
<br>
<b>ובן זוטא אמר:</b> (פרשן קראי)<br>
כל המספר דבר מעשה לא ישא פנים לנכבד להזכירו תחלה. <br>
וכתיב: <b>ותלד לעמרם את אהרן ואת משה ואת מרים אחותם</b> והנה היא קטנה. והנה זה המוכה בסנוורים שכח <b>שם חם ויפת.</b> וכתיב: <b>ויולד נח.</b> ויפת הוא הגדול. <br>
<b>ועוד</b>: <b>שמה קברו את אברהם ואת שרה אשתו.</b> והיא נקברה במערה קודם אברהם ל'ח שנה. ודע כי הנו'ן תמצא חסרה או מובלעת בדגשות בתחלת המפעל כנו'ן <b>גש הלאה.</b> <b>ויגש אליו.</b> ובאמצע כמו: <b>וגם אף עלה בישראל.</b> או: <b>ויחר אף</b>. והנה הנו'ן מובלעת באמצע על כן נדגש פ'א. <br>
<b>ויחר אפו, ישוב אפך.</b> וככה נו'ן נתן במלת <b>תתי.</b> כי הוא כמו: תנתי. כי תי'ו האחרון איננו שורש רק הוא כמו: <b>שבתי. לכתי.</b> לדתי. <br>
גם בסוף <b>תת פחדך. טוב תתי אותה לך.</b> וככה בשמות כי בת הייתה ראויה להיות לשון נקבה. כמו מן בן בנה. והיא תתערב עם <b>אשר בנה בית.</b> והנה החליפו הה'א בתי'ו כמו גבירה גברת. עטרה עטרת. פעם סמוך ופעם איננו סמוך כמו: <b>עטרת תפארת.</b> <br>
והנה חסרו הנו'ן להקל על הלשון ויאמרו בת. ומלת <b>רחל בתו.</b> כמלת אמת חסדו ואמתו. והנה התי'ו לשון נקבה והנה הנו'ן מובלעת. ול' רבות אמונות ולא אמתות ולא אמתיות. כמו בנות ולא בתות ולא בתים.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>ותהר -<br>
</span></b>לא הזכיר הכתוב לידת מרים ואהרן, כי לא התחדש דבר בלדתם. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink1'>טוב –</span></b> <br>
כאשר תמצא באיש מלא דעת. <br>
<b>יתכן</b> היותו בנשמה, כמו: טוב עם ה' וטוב עם אנשים. או <b>טוב עין.</b> או בגוף או בצורה טוב תאר. או מראה. ובעבור שמצאנו בילד <b><span id='pink1'>כי טוב הוא,</span></b> אין לפרשו כי אם בצורתו טוב מכל הילודים.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>שלשה ירחים -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
כי בחדש השביעי מתחלת ההריון נולד. <br>
גם זה דרש, כי לא יוכלו המצרים לדעת מתי הרתה האשה. <br>
<b>ולפי דעתי:</b> <br>
כי הכתוב ספר החדשים שיכלה להצפינו, כי אין כח באדם לראות באשה מתי תלד כי רחוק הוא שהוא נולד בחדש השביעי מתחלת ההריון, כי הנולדים ככה הם קצרי קומה. ויותר חיים ונכבדים הם הנולדים באחד עשר. כי רובי הנולדים הם סמוכים לתשעה חדשים. והיודע עת ההריון יכול לדעת עת הלידה, והיודע עת הלידה יכול לדעת עת ההריון, כי דבר מנוסה הוא לקדמונים. וחמשה פעמים נסיתיו גם אני כי מקום מזל הלבנה ומעלתה ברגע ההריון, היא מעלת מזל הצומח ברגע הלידה. <br>
גם מעלה הצומחת רגע ההריון שם תהיה הלבנה רגע המולד. <br>
והנה המעמד הקצוב הם רנ'ט ימים ושליש יום. והאמצעי רע'ג. והגדול שהוא הארוך רפ'ז. וחכמי המולדות יודו כן. ואין טענה מהשבטים. כי להיותם על הסדר איננה ראיה. כי הרבה כאלה בתורה, על כן יתכן שרחל נתנה שפחתה ליעקב בלדת שמעון. גם נולד יששכר קודם אשר. ודינה בבטן אחת נולדה עם זבולון. על כן מלת <b>ואחר ילדה בת.</b> כמו: <b>ואחרי כן יצא אחיו</b>. שלא זכר ותהר לכל אחד. גם <b>לתקופת הימים</b> שלוש היו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותתצב
id: 0202
nru: ד
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>מלה זרה, כי שמו נח נעלם בין שתי התוי'ן תחת היו'ד. <br>
<br>
<b>אמר ר' משה הכהן:</b> ( בן ג'יקטילא מדקדק פרשן ומשורר)<br>
כי תי'ו לרדת ולגשת נוסף בעבור חסרון הפ'א מן פעל וככה לדעת, כי בעבור אות הגרון נפתח. ועתה החליפו התי'ו לה'א במלה לדעה. כמו: <b>אשר תנה הודך.<br>
</b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותרד
id: 0202
nru: ה
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>מארמונה.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>לרחוץ -<br>
</span></b>מנהג המצריות היה. <br>
והזכיר דבר נערותיה שהולכות על מקום היאור. כמו: <b>ויד תהיה לך.</b> בעבור ששלחה אמתה והיא אחת מהנערות לקחת התיבה. כי בת המלך לא תכנס אל מקום הסוף. כי במקום רחוק מן היבשה הושמה התיבה, שלא יגיע אליה כל עובר. <br>
<b>ועוד:</b> כי אין מדרך הדקדוק להיות זרוע כי המ'ם רפה ומ'ם אמה ארכו דגוש. <br>
<b>ועוד</b>: כי אמה ארכו מדה לא זרוע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותפתח ותראהו
id: 0202
nru: ו
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>אחר שאמר <b><span id='pink1'>ותראהו</span></b> הוסיף לבאר. כמו: <b>ובית דוד כאלהים. כמלאך ה'.<br>
</b><br>
<b><span id='pink1'>והנה נער בוכה -<br>
</span></b>היו איבריו גדולים כאילו הוא נער. וראתהו מהול ובעבור יפיו חמלה עליו. וזה טעם: <b><span id='pink1'>כי טוב הוא.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותאמר וגו' ותינק
id: 0202
nru: ז
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>בעלי היו'ד בראשונה. יש מתחלף היו'ד. כמו מן ידע בוי'ו תודיע. <br>
ויש שיושם נח נעלם בין האות המשרת והעי'ן תחת יו'ד ופעם נכתב ופעם לא נכתב, וככה <b><span id='pink1'>ותיניק לך את הילד.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: היליכי
id: 0202
nru: ט
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>כמו: היניקי, כי שנים שרשים הם. <br>
ילך גם הלך והטעם אחד. כי אין הה'א מאותיות המשך על כן ה'א אחרת כמוה. <br>
<b>ועוד</b>: כי האל'ף גם היו'ד והוי'ו ימצאו בתוך המלה, פעם נכתבים ופעם נחים נמצאים במבטא לא במכתב ופעם נעדרים. והה'א לעולם באמצע היא נראית. ומלת <b>בלטיהם.</b> איננה כמו: <b>בלהטיהם </b>כאשר אפרש.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>ותאמר -<br>
</span>אמר הגאון:</b> <br>
כי היליכי הם שתי מלות. <br>
ולא דבר נכונה, רק היא מלה אחת על משקל <b><span id='pink1'>והיניקהו לי</span></b> כמו שאמרתי. והוא מהבנין הכבד הנוסף. <br>
<br>
<b>גם אמר: <br>
</b>שהוא כמו הא לך והנה הא כמו וגם אני הא. <br>
ואנחנו לא מצאנו בכל המקרא לנקיבה ליכי כ'א לך, רק היא מלה אחת. <br>
<br>
<b><span id='pink1'>ותניקהו -<br>
</span></b>מעלומי העי'ן מן הפעלים השניים הנראים. והנה בפסוק אחד שנים שרשים והטעם אחד <b>וככה הטיבי נגן</b> צווי. כמו הליכי, אך <b>הטיבו כל אשר דברו</b> כמו: <b>והם הביאו אליו</b> מעלומי העי'ן:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי לה לבן
id: 0202
nru: י
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>כמו: <b>ואלה בני מיכל.</b> <b><br>
זרובבל בן שאלתיאל. <br>
והוא בן פדיה אחי שאלתיאל</b> ובעבור שגדלו נקרא בנו.<br>
<br>
שם <b><span id='pink1'>משה</span></b>, מתורגם מלשון מצרים בלשון הקדש. ושמו בלשון מצרים היה מוניום. <br>
וכך כתוב בספר עבודת האדמה הנעתק מלשון מצרים, אל לשון קדרים. גם ככה בספרי חכמי יון. אולי למדה בת פרעה לשונינו או שאלה. ואל תתמה בעבור שאיננו משוי. כי השמות אינם נשמרים כמו הפעלים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויצא אל אחיו
id: 0202
nru: יא
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>המצרים, כי בארמון המלך היה. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink1'>מאחיו – </span></b><br>
אחר הזכיר עברי ממשפחתו. כמו: <b>אנשים אחים/<br>
</b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: נצים
id: 0202
nru: יג
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>שם התאר מבנין נפעל, והשלם ננצים כמו: נראים.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>לרשע -<br>
</span></b>העושה חמס:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישמע
id: 0202
nru: טו
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>ארץ מדין סרים היו אל משמעת פרעה, על כן הוצרך להיות רועה צאן, שלא יעמוד בישוב אולי יכירוהו. וכאשר אמר לו השם שמת פרעה ועבדיו שברח מפניהם, ונולד לו בימים ההם בנו הקטן, אז אמר <b>ויצילני מחרב פרעה.</b> כי כל ימי חייו היה ירא ממנו. <br>
ואחר שהזכיר <b>וישב בארץ מדין.</b> שב לפרש למה ישב, כי בתחלה ישב לפני הבאר הידועה כדרך <b>ויצא יעקב וגו' וילך.</b> ושב לומר: <b>ויפגע במקום:<br>
</b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולכהן
id: 0202
nru: טז
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>הוא יתרו ולא רעואל, וכל כוהן שבמקרא משרת הוא לשם או לעו'ג, והעד: <b>וכהנו לי וכהני ה'.</b> ויתרו היה כוהן לשם, כאשר אפרש עוד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבאו
id: 0202
nru: יז
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>מ'ם <b><span id='pink1'>ויגרשום.</span></b> כמו נו'ן. שלא תתערב המלה עם הנו'ן הנוסף לעתיד. וככה צאנם במ'ם שלא להתחבר שני נוני'ן:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותבאנה אל רעואל
id: 0202
nru: יח
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>אבי אביהן היה. כי יתרו היה חותנו והוא חובב. <br>
וכתוב: <b>ומבני חובב חותן משה.</b> <br>
וכתוב: <b>לחובב בן רעואל המדיני:</b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר אל בנותיו
id: 0202
nru: כ
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>אבי האב יקרא אב. כמו: <b>אלהי אבי אברהם.</b> <br>
<b>גם נבוכדנצר אבוך</b> ובן הבן יקרא בן. וככה: <b>הבנות בנותי. והבנים בני.</b> <br>
<b>ואנת ברי בלשצר.<br>
</b><br>
<b><span id='pink1'>ויאמר -<br>
</span></b>הנה תפש הכתוב דרך קצרה שלא הזכיר ותקראנה לו, כי ידוע הוא מדרך הסברא.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>קראן לו -<br>
</span></b>מלה זרה, בעבור שאין על משקלה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותלד
id: 0202
nru: כב
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>משה. <br>
וזאת צפורה הוא האשה הכושית אשר אמר. ואשר כתוב בדברי הימים דמשה אל תאמן. <br>
וכלל אומר לך, כל ספר שלא כתבוהו נביאים או חכמים מפי הקבלה אין לסמוך עליו, ואף כי יש בו דברים שמכחישים הדעת הנכונה. וככה ספר זרובבל. וגם ספר אלדד הדני ודומה להם:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וימת מלך מצרים
id: 0202
nru: כג
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 02
htm:
</b>עתה יוכל משה לשוב אל מצרים. וישראל עשו תשובה, כי יחזקאל הזכיר שהיו ישראל עובדים גלולי מצרים. על כן ענם השם ותחת אשר לא עבדוהו עבדו אכזרים:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0203
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div align='center'><br>
<div align='right' dir='rtl' id='guf'> <br>
	<br><br>
<div id='title1'>ראב'ע שמות פרק ג<br><br>
</div><br><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הר האלהים חרבה
id: 0203
nru: א
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 03
htm:
</b>ככה כתב משה. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink1'>חרבה –</span></b> <br>
מרוב החום שלא ירד שם גשם, כי הוא קרוב ממצרים דרך שלשת ימים, כאשר דבר משה. ובעבור שהיאור רחוק, על כן אין שם ליחה ותגבר בו היבשות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירא
id: 0203
nru: ב
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 03
htm:
יש מפרשים: <br>
<span id='pink1'>בלבת אש -</span></b> בלהבת אש. <br>
<b>והנכון בעיני:</b> כי פירושו בלב האש, כי כן מצאנו <b>מה אמולה לבתך.</b> <br>
<br>
<b>ור' אדנים אמר:</b> <br>
אילו היה כן היה בלבת בחירק תחת הלמ'ד, כמו: <b>אל גנת אגוז.</b> <b><br>
והנה שכח וכגנה זרועיה תצמיח.<br>
</b><br>
<b><span id='pink1'>הסנה -<br>
</span>אמר הגאון:</b> <br>
כי זה מין קוץ. <br>
<b>ורצון שוכני סנה.</b> שמים, והטעם על השם הנכבד. <br>
<br>
<b>ור' ישועה אמר:</b> <br>
הכבוד ששכן בסנה.<br>
<b>ולא דבר נכונה</b> כי איך יקרא שוכני על רגע אחד. <br>
<b>ועוד</b>: <span id='red1'>למה נאמר על גזרת פועל ואיננו כן עושה שמים וארץ?</span><br>
כי השם הוא עושה תמיד ומעמיד כהגה היוצא מפי אדם. <br>
<br>
<b>ועוד</b>: אחר שהזכיר כל מגד, הזכיר באחרונה רצון השם. <br>
<b>ועוד</b>: מה טעם להזכיר זה המלאך: <br>
<b>ועוד</b> היה ראוי להיותו שוכני בסנה הידוע.<br>
<br>
<b>ולפי דעתי</b> <br>
כי כל סנה אחד הוא והוא מין קוץ יבש וככה היא בלשון ישמעאל. וככה הר סיני בעבור הסנה. וכן פירש  <b>ורצון שוכני סנה</b>, רצון שיבקש השוכן במקום הסנה. שהוא דורש ומבקש תמיד שיעשה השם רצונו וילחלח ארצו שהוא שוכן בה, שהיה מקום יובש וסנה, עד שיהא בה הרווי והיתה כגן רוה מלוחלח. והודיע מתוך הסנה בה'א הדעת, כי הם דברי משה בכתבו התורה.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>ובוער -<br>
</span></b>מהפעלים היוצאים. כי אש בוערה כמו: <b>אש אכלה</b> והעד: <b>כאש תבער יער. </b>והנה האש שהיה בסנה בוער כל אשר סביביו, כי זה כמו: <b>שלחו באש מקדשך.</b> וככה: <b>ההר בוער באש.<br>
</b><br>
ומלת <b><span id='pink1'>אוכל</span></b> <b><span id='pink1'>-</span></b> שם התאר כמו פעול. <br>
וכמוהו: <b>אם תראה אותי לוקח מאתך</b> שהוא קמוץ <br>
<b>וככה לנער היולד.</b> <br>
<b>כהם יוקשים בני האדם</b>. <br>
ואלה הפעלים כאשר הם יוצאים. על כן: <b>ורגל מועדה</b> איננה כמוהם. רק השורק תחת חולם והיא כמו פועלת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר משה אסורה נא
id: 0203
nru: ג
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 03
htm:
</b>גזרה סר אם בא אחריה מ'ם היה למרחוק כמו: <b>סורו ממני.</b> הוא אומר להם רחקו ממני. ואם אחריה אל בשלש נקודות תהפך הדב,ר כמו: <b>סורה אלי</b>, סור ממקומך ובא אלי שיסור ממקומו ויקרב אל מקום הסנה. <br>
<br>
<b><span id='pink1'>את המראה הגדול -<br>
</span></b>זה אות ראשון כתוב בתורה שעשה השם על ידי נביאו משה. על כן אמר לו: <b><span id='pink1'>וזה לך האות כי אנכי שלחתיך.</span></b> ואמר יפת טעם זה האות, כי האויב נמשל לאש וישראל לסנה, על כן לא יבער.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר אנכי אלהי
id: 0203
nru: ו
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 03
htm:
</b>אחר שהזכיר אלהי אביך פירש כי הם אברהם יצחק יעקב. והחל מאברהם כי הוא החל לקרא בשם ה' לבנות מזבח לשם. כי אביו וגם אחיו היו עובדים ע'ג. והזכיר אלה השלשה ולא הזכיר שלושה הקרובים אליו שהם לוי וקהת ועמרם, כי השלשה שהזכיר היו נביאים לבדם. <br>
<b>ועוד</b>: כי השלשה שהזכיר הם אבות לכל ישראל ואין לוי כולל, כי משה כנגד כל ישראל. וכשאמר למשה: <b><span id='pink1'>אנכי אלהי אביך.</span></b> כאילו אמר לכל ישראל, כי למשה ידבר במקומם.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>ויסתר משה פניו -<br>
</span></b>כדרך: <b>כי ראיתי אלוהים פנים אל פנים ותנצל נפשי.</b> <br>
ושער העין משער השמים כי ברגע אחד יראה תמונות רבות רחוקות עם קרובות ואין ככה שער האזנים ואף והחיך והיד. ובעבור יראתו הסתיר פניו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0203
nru: ז
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 03
htm:
</b>השליח ידבר בלשון שולחו.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink1'>ראה ראיתי</span></b> <b><span id='pink1'>–</span></b> <br>
החמס הנעשה להם בסתר שלא יראוהו בני אדם אני רואהו<br>
<b><span id='pink1'><br>
ואת צעקתם -<br>
</span></b>ששומעים הכל אני שמעתי.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>והמכאובים -<br>
</span></b>שיש בלבו אני ידעתי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וארד
id: 0203
nru: ח
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 03
htm:
</b>בעבור היות השמים נכבדים מן הארץ והשם מלא כבודו הכל. רק בעבור כי כל הגזירות באות מן השמים, על כן מלת <b><span id='pink1'>וארד.</span></b> <br>
<b>ועוד</b>: כי מעלת המלאך עצומה ואין יכולת במשה לעלות אל השמים, על כן מלת וארד להציל עמי.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>ולהעלותו -<br>
</span></b>כנגד וארד, כי כאשר אני דר במקום עליון כן אשכנם במקום שהוא עליון מכל הארץ. ואלה דברי המלאך וככה כתוב: <b>ירכיבהו על במתי ארץ.</b> <br>
הנה יצאו מארץ שהם שם בעוני אל ארץ טובה. ולא הזכיר הגרגשי כי הוא קטן מן השבעה. <span id='red1'>והנה שאלה ראויה אחר שהששה גויים בני כנען למה הזכיר הכנעני?</span> <br>
והתשובה כי כל הארץ תקרא ארץ כנען, כי הוא השם הכולל שהוא המין.<br>
והפריזי הוא צידון ושאר בנים הנזכרים הם מעטים וכללם הכתוב במלת הכנעני.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0203
nru: יג
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 03
htm:
</b>עתה בקש משה מה שם יאמר לישראל משמותיו. כי בשם אל שדי לא יעשה אותות, רק בשם הנכבד. <br>
<br>
<b>וא'ר ישועה:</b> (קראי)<br>
כי קבלה הייתה לישראל מאבותם כי המושיע לישראל גלה שם חדש שלא נשמע. וכאשר ראה אני ה' אשר הוצאתיך מאור כשדים. פירש  בו כי הם דברי משה. <br>
ולא דבר נכונה. כי הנה בתחלת התורה בפרשת בראשית אין כתוב השם הנכבד רק אלהים, עד לעשות ומשם והלאה כתוב ה' אלהים, ומשנולד קין כתוב השם לבדו. ולעולם לא ימצא בדברי משה שם אלוהים רק השם הנכבד. רק במקום אחד בעבור שאמר פרעה: <b>העתירו אל ה'</b> <b>ורב מהיות קולות אלהים.</b> אז אמר משה <b>מפני ה' אלוהים </b>ולא ימצא עוד בכל התורה ככה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר אהיה
id: 0203
nru: יד
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 03
htm:
</b>פירושו <b><span id='pink1'>אשר אהיה.</span></b> כמו: ובית דוד כאלהים. ואחריו. <b>כמלאך ה' לפניהם.</b> והוא פירוש כאלהים:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר עוד
id: 0203
nru: טו
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 03
htm:
</b>שם אחר והוא מטעם הראשון רק האחד על לשון המדבר. וזה לשון יחיד שאינו מדבר. ומגזרת יה. ואלה השלשה שמות הם שמות העצם. <br>
ועתה אפרש לך מה טעם שם העצם וטעם אלה האותיות <b>וקצת סוד השם הנכבד</b> ולמה אינו נקרא ככתבו. <br>
<br>
<b>אמר אברהם המחבר:</b> <br>
הנה נא הואלתי להאריך כי ליסוד מוסד אני צריך דע כי שם העצם הוא המושם לאות ולסימן לקוראו ולשומעו מקום עצם הנקרא. ובארבעה דברים יבדל שם העצם משם התאר. <br>
<b>האחד: </b>כי שם התאר נגזר מפעל כמו: <b>חכם בני.</b> <b>אם חכם לבך.</b> פועל עבר. <br>
<b>למען תחכם באחריתך. </b>פועל עתיד. <br>
ולא כן שם העצם כמו אברהם לא יגזור ממנו עבר או עתיד. אע'פ שיש שם עצם שנגזר מפעל כמו יצחק לא אמר יצחקתי ולא איצחק כי שם עצם איננו במקרה. <br>
<br>
<b>והדבר הב': </b>שתחבר חכם שם התאר ותאמר חכמים. ולא יתכן לומר מאברהם שהוא שם העצם ולא יאמר על רבים אברהמים ולא מישראל שהוא שם העצם. א'כ היה שם שני אנשים לא יאמר ישראלים. רק יאמר ככה כשיתייחס איש אחד אל ישראל שהוא שם המין. <br>
<br>
<b>והדבר השלישי:</b> שם העצם לא יהיה מבואר בה'א הדעת כאשר יבואר שם התאר כי מן חכם יאמר <b>החכם. </b>והנה לא יאמר האברהם היצחק. ואין טענה במלת <b>אמר הקהלת.</b> כי איננו שם העצם רק שם תאר לחכמה שנקהלת בו. והאדם הוא שם תאר ויש לו סוד כי הוא שם המין. ומלת <b>המנשה </b>בעבור היחס. <br>
<br>
<b>והדבר הרביעי:</b> <br>
שם העצם לא יסמוך כאשר יסמך שם התאר, כמו <b>חכם לבב.</b> לא יאמר יצחק הדור. כי העצם עומד בעצמו. והנה ככה מלת <b><span id='pink1'>אהיה</span></b> גם השם הנכבד מד' אותיות כי שניהם שמות העצם. והנה מצאנו <b>ה' צבאות</b> והוצרכו רבים לומר כי צבאות שם העצם הוא, או הוא אות בצבא שלו. וזה לא יתכן כי הנה <b>אלהי הצבאות.</b> ולבדו לו תמצאנו כי אם עם אלוהים או עם השם הנכבד ה' אלהים. <br>
ואל יקשה בעיניך <b>ה' אלוהים צבאות</b> כי הוא כדרך <b>והנבואה עודד הנביא</b> בעבור שהשם שוכן עד עומד לבדו ובו הכל עומד, על כן פעם הוא זה השם כמו תאר. על דרך <b>ויזכור ימי עולם משה עמו. </b>והטעם שהוא המעמיד. על כן <b>ה' אלוהים </b>דבקים עמו המלאכים הקדושים וככה <b>ה' צבאות</b> הם צבאות השמים. <br>
<br>
<b>ואל תאבה לשמוע אל דברי הגאון האומר: <br>
</b>שבעבור ישראל נקרא כן. והביא ראיה מן והוצאתי את צבאותי. <br>
הלא תראה וכל צבא השמים עומדים עליו. והנה אלוהים תאר השם כי הוא על לשון רבים ויחיד. כמו: <b>הלא אלוה גובה שמים.</b> <br>
<b>ועוד:</b> שיסמוך לומר: אלוהים <b>אלהי ישראל</b> ומלת אל תקיף. וככה שדי. <b>כקול מים רבים כקול שדי.</b> <b>והיה שדי בצריך.<br>
</b><br>
ודע כי האחד סוד כל המספר ויסודו. ושנים תחלת מספר הזוגות ושלשה תחלת מספר הנפרדים. והנה כל המספרים הם תשעה מדרך אחת והם עשרה מדרך אחרת. ואם תכתוב התשעה בעיגול ותכפול הסוף עם כל המספר תמצא האחדים שמאלים והעשרות הדומות לאחדים לפאת ימין. ובהגיעך אל חמישה שהוא אמצעי. אז יתהפכו המספרים להיות העשרות אחדים והאחדים עשרות. ומדרך אחרת הם עשר ספירות בלי מה. כי לא תוכל להחל אחד אם לא יהיו עשרה. והנה עשרה הוא דומה לאחד. והוא שם כולל האחדים שהם מאחד ועד עשרה ושם העשרה כוללם. עם היותם מספר ראשון ותחלת המספרים הדומים לאחדים. כי בהגיעך אל עשרים אז הם שני עשרות כנגד שני אחדים. ושלשים כנגד שלושה אחדים וכן כל עשרות עד תשעים הם תשע עשרות כנגד תשעה אחדים ובהגיעך למספר מאה הוא דומה לאחד. ובהגיעך לתשע מאות גם הם כנגד תשעה אחדים. עד שתגיע לאלף שהם עשר מאות. גם הוא האלף דומה לאחד. עד היותם תשעה אלפים כנגד תשעה אחדים. ובהגיעך לעשרת אלפים אז נשלם החשבון בהיותו רבבה אחת. וככה עד עשר רבבות על הדרך הזה. כי כל ראשי המספרים הם דומים לאחד. <br>
<br>
על כן אמרו חכמי המספר כי כל המספרים הם חלק מעשרה או התחדש מכפלו. או ממחברתו אל אחדיו או מהשנים דרכים נחברים. והנה עשר ספירות כמספר עשר אצבעות חמש כנגד חמש. וככה הגלגלים תשעה שהם גופות נכבדות עומדות והעשירי שהוא קדש נקרא כן בעבור שכחו בכל כסא הכבוד. והוא התקיף וכל הגופות מקיף. והנה יהיו האמצעיים במספר עשרה הם שנים. והם חמישה והם ששה. ואלה ארבעתם אהו'י הם הנכבדים וכל מספר מרובע ששם אחד נוסף על המרובע ככה יש בשרשו וככה בדומה לו. וכן במרובע חמישה חמשה ובמרובע שישה ששה אלה הד' מספרים לעולם שומרים עצמם במרובעה וזהו מעלתם על כל המספרים המרובעים. <br>
<br>
<b>ועוד</b>: <br>
כי כל מספר הוא באחד בכח. והוא בכל מספר במעשה. והוא יעשה בפאה אחת מה שיעשה כל מספר בשתי פאות. והנה כח האחד. ובחברך מרובעו אל מרובע כפלו, אז יהיו חמשה. וזהו חשבון השוה במרובעים כי אם תחבר מרובעו אל מרובע כפלו, כה יהיה מעוקב חמישה וכל מספר לפני חמישה יהיה ערך המעוקב אל השנים המרובעים בחשבון. בערך החשבון אל חמשה. ולמעלה מחמשה יהיה הדבר בהפך. וחשבון שישה הוא חשבון שוה בחלקיו ואין בכל מערכת מספר שוה רק אחד. וכאשר תחבר מרובע האחד אל מרובע ראש הנפרדים יהיה המחובר הוא הדומה. ואם תשים אלכסון עגול במספרו. ותוציא יתר בשלישית יהיה המשולש שהוא שוה השוקים כמספר הקו הסובב וכמוהו המרובע הארוך בעגול ולפני זה המספר יהיה ערך המשולש אל הקו כערכו אל עשרה. ולמעלה ממנו הפך הדבר. <br>
<br>
והנה אלה הארבעה המספרים הם היקרים ומספרם שנים ועשרים כמספר כל האותיות. ואל תחשוב הכפולים כי הם בעצמם רק מה שהיה ברוחב השיבו באורך והטעם על המבטא בלשון שם אחד להם ידמו זה לזה. אבל לא ידמו במכתב. <br>
<br>
ובעל לשון הקדש ראה כי חמש מקומות הם מוצאי האותיות. והנה שם חצים שרשים לעולם וחצים פעם שרשים ופעם נוספים לטעם בראש המלה או בסופה. והנה זה החצי נכבד מהראשון. וראוי שיבחר בכל מוצא האות הקל לבטא בו הרבה. וראוי להיות האות הראשון גם החמישי גם הששי גם העשירי קלים במבטא. וכבדים בטעם. ויהיו נמצאים עם התנועות עד שיהיו ארבעתם אותיות המשך ויהיו פעם נראים ופעם נעלמים ופעם נוספים ופעם חסירים ופעם מובלעים בדגשות ופעם מתחלפים אלה באלה. והנה אותיות הגרון הם ארבעה ותחלתם עי'ן ואחר חי'ת. ואל תזכור האות כאשר תבטא בתוספת אותיות הנזכרות עם האות. כי אינם מאותיות הגרון רק האות לבדה כשתשים תחתיה פתח. ואלה שניהם עי'ן חי'ת כבדים מאד ומי שלא נהג בנערותו לבטא בהם לא יכון לדבר בם כמו העו'ג. על כן נבחרו האל'ף והה'א. <br>
<br>
גם בחר מאותיות החיך <b>גיכ'ק</b> שהוא אחר הגרון הקלים והם יו'ד כ'ף על כן היו ג'ק מהשרשים. ואותיות הלשון <b>דטלנ'ת </b>שם השנים שרשים והם ד'ט. והאחרים בחר. ואותיות השינים <b>זסשר'ץ, </b>כולם כבדים והקל שבהן השי'ן על כן בחרו. והניח האחרים. על כן הוצרך לקחת מאותיות השפה שהם <b>בומ'ף</b> שלשה. והניח האחד שהיא הפ'א. וראוי להיות תחלת האותיות מהגרון. כי הוא המוצא הראשון במתכונת האדם מלמטה למעלה. והאל'ף לפני הה'א כי הוא הקל מאותיות הגרון על כן הושם ראש לכל האותיות כנגד האחד וראוי להיות הה'א האות החמישי כנגד חמישה במספר שהוא נכבד. ואלה השנים אותיות הם קלים במבטא יותר מכל האותיות בעבור ששם אות הראשון מהגרון. שם אחריו אות מסוף החמשה מקומות שהוא השפה. על כן היה בי'ת אחר אל'ף. גם וי'ו אחר ה'א. ופ'א אחר עי'ן. והנה היה לו צורך לשום עוד שנים אותיות עד שיגיע אל הה'א. ושם האחד מהחיך והוא גימ'ל והשני מהלשון והוא דל'ת. על כן הוצרך לשום זי'ן שהוא מהשינים אחר וי'ו. והנה יש לו צורך לשום אות רביעי שהוא כנגד מספר העשרה עשירי לאותיות. וכבר לקח מהגרון השנים הנכבדים והמבוארים. ומהשפה הקל הנכבד שהוא הוי'ו. ואין במוצאם הנשרשים קל מאותיות החיך. והנבחרים היו היו'ד גם הכ'ף והיו'ד יותר קל. <br>
<br>
והנה ארבעה אותיות ראויים להיותם אותיות המשך. ובעבור כי האל'ף כמו האחד. על כן נמצא נעלם עם כל תנועה. והנה עם חלם <b>ראש</b>. ועם קמץ גדול <b>ראשים.</b> ועם חירק ראשון. ועם קמץ קטן <b>ראשית.</b> ועם שורק. <b>מסעף פארה.</b> ועם פת'ח גדול <b>לחטאת ולנדה.</b> ועם פת'ח קטן <b>עושה פלא</b>. ובעבור היותו ראש שמוהו סימן המדבר זכר גם נקבה. ובעבור שלא ימצא נראה באחרונה על כן איננו סימן. רק פעם יתחלף בה'א. <b>קראן לי מרא.</b> <b>גבהא קומתו.</b> וימצא נוסף בסוף כמו <b>ואתיקיהא.</b> <b>ההלכוא אתו</b>.<br>
<br>
גם נראה בראשונה והוא נוסף <b>אתמול, אזרועך</b> ובאמצע <b>והאזניחו נהרות</b> ויכתב בסוף ולא יבוטא בו. כמו: <b>חטא.</b> ופעם יהיה חסר כמו: <b>על כס יה.</b> ויתחלף בה'א האמון ההמון. גם ביו'ד תתימרו יתאמרו גם בוי'ו במבטא ולעמש' תמרו. <br>
<br>
והנה השלשה אותיות הם ראויים, שיהיו לסימן בראש ובסוף. והנה האות שהוא היו'ד שהוא דומה לאחד שמוהו בסוף סימן המדבר זכר גם נקבה בפעלים. שמרתי אמרתי. ובשמות כמו שמי. ושמוה בראש סימן יחיד זכר הוא דומה לנמצא. כמו שמספר עשרה דומה לאחד ושמוהו בסוף. הפך זה סימן לנכח הנקבה דעי ראי למען תזכרי. ובעבור כי במספר דומה לאחד היה ליחס. ובעבור היות העשרה כולל כל חשבון על כן היו'ד באחרונה כולל סימן רבים בסמוכים ידי נשים. ובסמוך אל המדבר <b>ידי נטו שמים.</b> והיו'ד ימצא נעלם עם חירק רגלי. ועם קמץ קטן <b>רגלי חסידיו ישמור.</b> ועם קמץ גדול ידיו רגליו והיו'ד תחת ה'א. <b>הנה יד ה' הויה.</b> ואתה הוה להם למלך. ותחת ה'א יחסיון חסה. ותחת אלף <b>כל פקודי כל ישרתי</b>. וימצא נוסף <b>יצהר היושבי רבתי.</b> והה'א שמוהו סימן היש הדבר. כי כן טעם <b>הא לכם זרע.</b> פעם לתמה <b>הבמחנים הנהיה.</b> ופעמים לדעת המבואר האיש. <b>העבד העברי, האנשים.</b> ובאחרונה סימן לנקבה לשון עבר. גם כן בשמות. כי הזכר הניחו בלא סימן. אמרו: <b>אמרה קהלת.</b> גם הייתה סימן נקבה בפועלים בעתידים אשמרנה ישמרנה נשמרנה תשמרנה ישמרוה שמרנוה שמרוה. וסימן בשמות <b>נערה בתולה.</b> והה'א נוסף בבנין הכבד. גם בבנין התפעל. גם היא מובלעת מזה בידך. כמו יו'ד <b>בטרם אצרך.</b> ואלף <b>ואבדך</b> כרוב הסוכך. ונוספת באחרונה <b>אשמעה.</b> ובשמות כמו <b>לילה.</b> והוא נעלם עם קמץ <b>עשה.</b> ועם קטן <b>בונה </b>ירושלים. ועם פתח קטן אשר אני בונה. ועם חולם כי <b>פרעה אהרן.</b> גם שלמה. ועם שורק לא יקרחה קרחה. ובעבור היות הוי'ו מוצאו מהתחברות השפתים. על כן שמוהו בראשונה לדבק זה עם זה אברהם ויצחק. מי פעל ועשה. <br>
<br>
ובאחרונה לשון רבים זכרים. גם נקבות בפעל עבר וסימן בעתידים לזכרים. ופעמים גם לנקבות. אם תמצאו אם תעירו והוי'ו ימצא נעלם עם שורק ועם חולם. ובעבור היות הה'א נוסף בסוף סימן הנקבה. הוצרכו להיות הוי'ו סימן לזכר. <b>שמרו.</b> גם <b>בשמות ידו.</b> גם בעתידים אויב <b>ירדפו</b>. ובתוספת ה'א או נו'ן בדגש או שורק. ישמרהו <b>ישמרנו </b>בעליו. וסימן לשון רבים מדברים בפעל עבר. ובעתידים. והנה הראתי כי אלו הארבע אותיות הם אותיות המשך. על כן היו השמות נכבדים שהם שמות העצם מאלה האותיות. והנה השם הראשון איננו במקרא רק במקום הזה. וידענו כי משה לא דבר לפרעה דברי השם רק ככתבו. ולא היה מזכירו בכינוי, כי הוא היה קדוש. על כן הוצרכו הקדמונים לכנותו. <br>
<br>
ופירוש <b><span id='pink1'>וזה זכרי –</span></b> <br>
כמו <b><span id='pink1'>זה שמי,</span></b> כי הטעם כפול. והעד שאנחנו קוראין אותו אלוהים בהתחברו עם אל'ף דל'ת שהטעם שהוא אדון. ובאה המלה על דרך לשון רבים. דרך כבוד. כמו <b>אלהי.</b> על כן האומר לשם כמו לאדם <b>אדני שאל.</b> טועה הוא.<br>
<br>
ועתה אזכיר הטעם דע כי שלושה עולמים הם. האחד הוא השפל. והוא על מעלות רבות רק שלוש כוללם. והאחד המתכות והם שבעה. כנגד שבעה המשרתים ולמעלה מהם הצמחים והם על מעלות רבות. ולמעלה מהם החיים ומעלותם רבות. והאדם לבדו הוא במעלה העליונה בעולם השפל. והשנוי יקרנו בעצמו בגופו גם בנפשו כנגד מחשבתו גם בענייניו וכל עסקיו. וחכמי לב דמו המינים שהם הכללים שהם שמורין כי הפרטים אובדים. דמו אותם המינים הכללים העומדים לצד עץ על מים רצים תמיד. והעולם האמצעי על מעלות רבות. והנה החמשה הכוכבים המשרתים מעלתם גדולים כי הם עומדים בעצמם לא יכלו ולא יחסרו. ולא תשתנה תנועתם ולא תוסיף ולא תגרע. ולא יעלו ולא ירדו. רק כפי המערכת יש להם שינוים רבים. כי פעם הוא הכוכב בקו המזלות. ופעם שמאלי ופעם ימיני, רב או מעט ופעם עולה בגלגלו הקטן. גם בגלגלו הגדול. שהנה מוצקו רחוק ממוצק הארץ. ופעם עולה גלגלו או יורד. ירוץ ופעם יתמהמה ופעם יעמוד ופעם ישוב אחורנית. וכל זה כנגד ארץ ופעם יראה ופעם יסתר. ופעם במזרח ופעם במערב וערכו אל חבורו וגם אל צבא השמים מלמעלה. גם אל הלבנה מלמטה. לעולם משתנה עד אין חקר. כי פעם מתחבר לאחד השבעה המבטים. והנה המחברות לבדם במעלה אחת משלש מאות וששים הם מאה ועשרים. <br>
<br>
ובעבור אלו השינויים ישתנו כל הנבראים בעולם השפל בעצמם. ואף כי במקריהם והם בעצמם ובאורם לא ישתנו על כן למטה מהם הלבנה כי כל מקריהם יקרוה. ויותר כי יש להם שני גלגלים שאין מוצקם כמוצק הארץ. <br>
<b>ועוד:</b> כי תנועתם כגלגל הקטן, הפך תנועת גלגל הגדול. <br>
<b>ועוד:</b> כי אין לה אור בעצמה כי אם מהשמש. והעד, כי בהתחבר עמו עם ראש התלי או זנבו, לא תראה השמש אם היה ביום. ואם הייתה לנכח השמש בלילה באחד המקומות הנזכרים, יהיה אור הלבנה נעדר. והנה למעלה מהמשרתים הם כוכבי גלגל המזלות והם קבועים בגלגל אחד לא מתנועעים כמשרתים ולא ישתנה רחבם ולא ערך זה לזה ותנועה אחת להם בלי תוספת, ומגרעת ערכם אל הארץ שוה ושינוי הראותם כפי מקומות הארץ. ותנועת השמש והעולם העליון הוא עולם המלאכים הקדושים שאינם גופות. ולא בגופות כנשמת האדם. ומעלותם נשגבו מדעות הנקלות כנגדם. וכל זה העולם כבוד וכולו עומד ואין תנועה בשנוי בערך רק מעמדו איננו בעצמו רק בשם הנכבד לבדו. ונשמת האדם ממינם. ומקבלת כח עליון כפי מערכת המשרתים. וכל המשרת כנגד הצבא הגדול בעת הבראו. ואם תחכם הנשמה תעמוד בסוד המלאכים ותוכל לקבל כח גדול מכח עליון שקבל על ידי אור המלאכים. אז יהיה דבק בשם הנכבד. <br>
וזהו שנדר יעקב <b>והיה ה' לי לאלהים,</b> כי יתבודד כל ימי חייו לדבקה בשם כפי כחו. על כן אמר: <b>הסירו את אלהי הנכר.</b> ועד היום לא אמר ככה. כי אז יחל לעבוד את השם כפי נדרו. על כן אמר יתרו: <b>עתה ידעתי כי גדול ה' מכל האלהים.</b> וחכם גדול היה. והעד <b>וישאלו איש לרעהו.</b> ועוד <b>וישתחו. </b>ואין לו פחד ממנו. <br>
<br>
ובעבור שראה אדם כי ימות הוליד בן להיות המין שמור. והנה קבל כח מעמד על דרך כלל על כן אמרה חוה: <b>קניתי איש את ה'.</b> ובני הנביאים היו מתבודדים אולי יקבלו כל אחד כפי כחו. והנה בשם הזה יתחדשו בעולם אותות ומופתים וכאשר נאמר לו זה השם הנכבד, בקש אותות ומופתים על כן לא תמצאנו בספר קהלת, כי ידבר על המעשים. אשר עליהם אין להוסיף ומהם אין לגרוע ואין כל חדש, כי החכמה העליונה:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לך ואספת
id: 0203
nru: טז
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 03
htm:
</b>טעם אלהי אברהם שכרת ברית אתו לתת לו את ארץ כנען. <br>
<br>
והטעם <b><span id='pink1'>פקוד – <br>
</span></b>באה עת פקודתם:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואומר
id: 0203
nru: יז
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 03
htm:
</b>וכבר אמרתי לאבותיכם שאעלה אתכם וזהו: <b>ואחרי כן יצאו ברכוש גדול</b>. <b>וגם אנכי אעלך גם עלה.</b> או גזרתי עתה להיות זה. כמו: <b>ותגזר אומר:</b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושמעו
id: 0203
nru: יח
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 03
htm:
</b>כל שמע אחריו למ'ד או בי'ת הטעם שישמעו הענין שנושא הקול לא לשמוע הקול. דגשות יו'ד העבריים דרך צחות להראות יו'ד היחוס כי יו'ד העברים בחירק תחת הרי'ש סימן רבים כמשפט.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>נקרה עלינו -<br>
</span></b>בה'א גם באל'ף הטעם אחד. כמו <b>נקרא נקראתי</b>. <br>
ועוד אפרש טעמו כי הוא <b>פן יפגענו:</b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואני
id: 0203
nru: יט
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 03
htm:
</b>לא יתן רשות או כמו יניח. כמו: <b>כי על כן לא נתתיך לנגוע אליה. </b>ולא בעבור יד החזקה שיש לו. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
ולא ביד חזקה בפעם אחת:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
id: 0204
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div align='center'><br>
<div align='right' dir='rtl' id='guf'> <br>
	<br><br>
<div id='title1'>ראב'ע שמות פרק ד<br><br>
</div><br><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויען
id: 0204
nru: א
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>הנה השם אמר שיאמינו בו הזקנים רק לא הזכיר ככה. <b>כי ושמעו לקולך</b> אולי לא יאמינו בלב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0204
nru: ב
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>זה האות לא נתנו למשה שיאמין, כי כבר נתן לו אות הסנה רק עשה לו האות שיעשה ככה לבני ישראל. על כן כתוב: <b><span id='pink1'>למען יאמינו</span></b> והטעם תעשה כן להם. והוא נתן לו בנמצא עמו תמיד. כי מטהו משענתו כמנהג הזקן, כי כדרך רועה לא בא אל פרעה.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>ויאמר -<br>
</span>דעת חכמי המחקר:</b> <br>
<span id='red1'>איך יתכן זה?</span> <br>
והוצרכו לומר להסיר היבושת וכל דבריהם רוח. כי הוא דרך מופת ואינו על דרך התולדת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0204
nru: ג
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
אמר יפת:</b> (קראי)<br>
זה המופת רמז, כי היה בתחלה דבר רך, כמו מטה ונהפך לנחש וכתוב התנין הגדול ובסוף ישוב כבראשונה והיה כלא היה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0204
nru: ד
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>האות הראשון מטהו שהוא נמצא בידו והשני בידו. <br>
<b>אמר יפת:</b> <br>
בעבור שחשד ישראל שלא יאמינו נצטרעה ידו אם כן היה ראוי להיות זה האות הראשון. <br>
<br>
<b>ור' ישועה אמר:</b> <br>
כי זה רומז לישראל שהיו בתחלה חפשים ונגעם השם בעבודת מצרים והוא ירפאם וישובו חפשים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0204
nru: ו
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
הגאון אמר:</b> <br>
כי החיק הוא בית הזרוע. וככה בחיקו ישא. שאהו בחיקך. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
כי הוא הבגד הסמוך לחזה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיה
id: 0204
nru: ח
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>ידענו כי השם ידע אם יאמינו או לא יאמינו. רק הכתוב דבר כנגד משה, שאם היו מקצת ישראל שלא יאמינו לאות הראשון, יאמינו לאות האחרון. <br>
והכתוב אמר: לקול האות ואין לו קול. רק דברה תורה כלשון בני אדם, כמו: <b>מות וחיים ביד לשון.</b> <br>
ואמר הכתוב: האות האחרון אע'פ שיש שם אות שלישי, בעבור שלא הראה לו עתה רק אלה שני האותות, כי השלישי עתיד לעשותו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיה
id: 0204
nru: ט
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>ואם היו עוד מקצת ישראל שלא יאמינו באות אחרון, תעשה האות השלישי ויאמינו. <br>
וכתיב: <b><span id='pink1'>ויעש האותות לעיני העם.</span></b> וזה האות השלישי שהוא <b><span id='pink1'>והיו לדם ביבשת</span></b> <b><span id='pink1'>-</span></b> הוא חלק מהמכה הראשונה בעשר המכות העתידות להיות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0204
nru: י
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
כל המפרשים פה אחד אמרו:</b> <br>
כי פירוש <b><span id='pink1'>בי</span></b> לשון בקשה. <br>
<br>
<b>ור' יהודה הלוי אמר:</b> <br>
כי הוא דרך קצרה והטעם, בי אדני העון. כלומר עשה בי עונש מה שתרצה והניחני מזה שלא תשלחני. וככה <b>בי אדוני ידבר נא עבדך דבר,</b> עשה בי מה שתרצה והניחני לדבר.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>איש דברים -<br>
</span></b>יודע לדבר צחות שאיננו מתעכב בלשונו בדברו, או מגמגם, או שיכבדו על פיו אותיות ידועות. ומנהג העברים כאשר ירצו להשוות שני דברים או שלשה, יוסיפו מלת גם בתחלה כמו: <b>משול בנו גם אתה גם בנך גם בן בנך.</b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink1'>שלשום – </span></b><br>
לא יאמר תמול כי אם ליום הזה שהוא מדבר בו. והנה שלישי שעבר ליום הזה שהוא מדבר בו, והמ'ם כדרך לשון רבים בעבור היום ואתמולו. ואף על פי שאין השי'ן קמוצה כמשפט, או המ'ם נוסף באחרונה כאשר הוא נוסף בראשונה, <b>ויהי כמשלש חדשים.</b><br>
<br>
<br>
<b><span id='pink1'>גם מאז דברך -<br>
</span></b>מעת דברך כמו: <b>ומאז באתי אל פרעה לדבר בשמך.</b> כי לא סר כובד לשונו רק נשאר כאשר היה. והאומר ששכח לשון מצרים איננו נכון. כי הוא אומר שני דברים: <b><span id='pink1'>כבד פה וכבד לשון.</span></b> ועוד נלמוד מתשובת השם: <b><span id='pink1'>מי שם פה לאדם או מי ישום אלם, </span></b>שאינו מדבר על לשון מצרים, רק ככה נולד שהיה כבד פה שלא היה יכול להוציא אותיות השפה וכל אותיות הלשון, רק קצתם היה מוציאם בכובד וזה הוא טעם: <b><span id='pink1'>ואנכי אהיה עם פיך והוריתיך.</span></b> אמר שיורינו אשר ידבר מלות שאין שם מאותיות הכבדות על פיו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0204
nru: יא
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>הנה מצאנו <b><span id='pink1'>אלם</span></b> כנגד שימת הפה. <br>
ועור כנגד פקח. <br>
ונשאר חרש לבדו ואין אחר כנגדו.<br>
והאמת כי מלת פקח כנגד החרש, והעור ככתוב: <b>פקוח אוזנים, לפקוח עינים עורות</b>. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0204
nru: יג
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>כבר פירשתי, כי כל נא במקרא כמו עתה. וככה: <b>דבר נא באזני העם.</b> <b><br>
שמע נא יהושע. <br>
יומת נא את האיש הזה. <br>
אוי נא לנו כי חטאנו.<br>
</b><br>
<b><span id='pink1'>ביד תשלח -<br>
</span></b>חסר אשר, כאלו הוא כתוב ביד אשר תשלח. כמו: <b>עם לבבם שלם.</b> <br>
והטעם שישלח זה השליחות ביד אהרן אחיו שהוא איש דברים, כי איננו כבד לשון והוא רגיל להינבא לישראל. וכתוב ביחזקאל, כי השם שלח נביא בישראל לפני בוא משה אדוננו, וכתיב: <b>ויאמר ה' אל אהרן לך לקראת משה המדברה.<span id='pink1'> <br>
</span><br>
ועוד:</b> כי הוא גדול ממנו בשנים אולי יחר לו שיהיה משה שליח אל פרעה, על כן אמר השם: <b><span id='pink1'>וראך ושמח בלבו.</span></b><br>
והנה משה איננו ממאן ללכת רק בתחלה אמר: <b><span id='pink1'>לא איש דברים אנכי.</span></b> כי קשה הוא לדבר לפני המלך מי שהוא כבד פה. וחשב כי השם יחדש לו אות להסיר כובד פה. וכאשר השיבו השם <b><span id='pink1'>והוריתיך </span></b>ידע כי כובד לשונו לא יסור. הנה תמה משה למה לא ישלח השם אהרן אל פרעה, ובעבור זה אמר: <b><span id='pink1'>שלח נא ביד תשלח.</span></b> ומתשובת השם: <b><span id='pink1'>הלא אהרן אחיך הלוי</span></b> יתברר לנו כל זה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויחר
id: 0204
nru: יד
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>חלילה להיות פירוש זה הפסוק <b>ויבקש המיתו.</b> כי עתה היה ראוי שיבקש המיתו אם היה ממאן ללכת ולא כאשר הלך כאשר אמרו אחרים. ולמה יבקש המיתו בעת לכתו?! <br>
ואין זה דומה לדבר בלעם גם דבר יעקב איננו כן. ואם טען טוען אנה מצאנו חרון אף שלא חדש שום נזק. הראינו לו <b>ויחר אף ה' בם וילך.</b> ולא בא נזק לאהרן.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink1'>הלוי, </span></b>שכן היה נודע בישראל הנביא הלוי. כי היה בהם אחרים ששמם כשמו, ודבר זה אין זה גירעון למשה רק מעלה גדולה, כי אהרן יהיה דומה לפה שיוציא דבור הנשמה שאינו נראית, כמו המלאכים שאינם נראים כי אינם גוף. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וילך וכו' יתר
id: 0204
nru: יח
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>הוא יתרו, כמו <b>גשם</b> הוא <b>גשמו.</b> <b>ושלמה</b> הוא <b>שלמון.</b> <br>
והנה אמר לו שילך לראות אחיו ולא גלה לו הסוד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0204
nru: יט
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>אין מוקדם ומאוחר בתורה ופירושו וכבר אמר. וככה: <b>ויצמח ה' אלוהים מן האדמה.</b> ורבים כאלה הנה עתה בהשיבו צאן יתרו אליו, הבטיחו השם שילך בלי פחד למצרים כי מת פרעה ועבדיו שהיו יודעים דבר המצרי. וזהו: <b>וימת מלך מצרים.</b> כי כל הימים שהיה חי לא היה נכון להיות משה שליח אל פרעה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקח
id: 0204
nru: כ
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>לא ידענו אם נולד גרשום בימי בחורותיו ובברחו אל מדין. או בזקנתו. ואל תסמוך אל דברי הימים של משה כי הבל כל הכתוב בו. ובנו השני הוא <b><span id='pink1'>אליעזר</span></b> נולד עתה בהנבאו. וחשב להוליך אשתו ובניו למצרים ושיצאו יחדו עם ישראל ולא הייתה עצה נכונה, כי הוא בא להוציא ישראל. והם יראו שבא עם אשתו ועם בניו לגור שם. <br>
ואל תתמה איך יחשוב נביא בדברי העולם דבר שאיננו נכון, כי הנה מצאנו דוד ששאל אל נתן הנביא היש ישר לבנות בית לשם. והוא השיב: <b>כל אשר בלבבך עשה וה' עמך.</b> ובלילה נאמר לו בנבואה שיאמר אל דוד שהוא לא יבנה הבית. <br>
והוצרכו הזקנים לתרגם על החמור. על נושא אדם. בעבור שהוא דרך גירעון שתרכב אשת הנביא על חמור אחד היא ושני בניה. <br>
<br>
<b>ויפת אמר:</b> <br>
כי הוא שם המין. כמו ויהי לי שור וחמור. <br>
ולא דבר נכונה, כי אין זה מקום להזכיר שם המין רק הוא כמשמעו והחמורים שהם במצרים יקרים ונכבדים מהפרדים. <br>
ואין לתמוה אם רכב גרשם בנו אחריה. אולי קטן היה והיה אליעזר בחיקה, כי עוד לא נמול.<br>
<br>
והטעם <b><span id='pink1'>וישב ארצה מצרים</span></b>, כי הוא לבדו שב, כי כאשר פגש השם את משה נימול אליעזר. ובהתרפאו שבה צפורה עם בניה אל אביה ומשה הניחם ושב למצרים.<br>
ואמר על המטה <b><span id='pink1'>מטה האלהים</span></b> <b><span id='pink1'>-</span></b> בעבור האות שנעשה בו. <br>
<br>
<b><span id='pink1'>ומטה האלהים –</span></b> <br>
הוא מטה משה והוא מטה אהרן, כי בידו היה כאשר עשה בו האותות. ושב עתה לפרש בעבור שהזכיר מטה האלהים מה שאמר השם למשה כל המופתים, שהוא עתיד לעשות במצרים והזכיר לו אות שיצאו בעבורו ממצרים, היא מכת בכורות.<br>
<br>
<b><span id='pink1'>והנה ויהי בדרך במלון - <br>
</span></b>היה ראוי להיותו דבוק עם <b><span id='pink1'>ויקח משה את אשתו ואת בניו.</span></b> ורבים כזה בתורה. כמו <b>שלם ישלם ואם אין לו.</b> כי הוא דבוק עם: חמישה <b>בקר ישלם תחת השור:</b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0204
nru: כא
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>זה אמר לו במדין והנה הודיעו כי השם יחזק את לבו ולא ישלחם, בעבור כל המופתים שיראם עם המופת האחרון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואמרת
id: 0204
nru: כב
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>טעם <b><span id='pink1'>בני בכורי</span></b> <b><span id='pink1'>–<br>
</span></b>זה הגוי שעבדוני אבותם בתחלה ואני חומל עליו כאשר יחמול איש על בנו העובד אותו, ואתה לקחתו לעבד עולם. על כן אני אהרוג את בנך בכורך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואמר
id: 0204
nru: כג
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>הנה אמרתי אליך פעם אחר פעם לשלח את בני לעבדני להקריב לי זבחים, ואתה מאנת לשלחו על כן אענשך. <br>
וחסרי דעת חשבו, כי עם משה ידבר וזה שגעון. <br>
<b>ועוד:</b> כי אליעזר אינו בכור משה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי בדרך
id: 0204
nru: כד
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>היתה קבלה בידם שלא יומל הבן ביום השמיני אם הוא חולה, או הוא בדרך שאין יכולת במוליכו להתעכב. ובעבור כי משה לא יוכל להתעכב בשליחות השם. ראה בעצתו שלא יומל כי יסתכן הנער אם יוליכו אותו בדרך. והנה שלח השם מלאך להזכיר משה שיניח עצתו ויומל הנער וילך לו לבדו. והנער יהיה עם אמו עד שיתרפא.<br>
<br>
והנה טעם <b><span id='pink1'>ויפגשהו</span></b>, שבא חולי על משה מהשם שלא עלה על לבו. וזהו ויבקש המיתו אם לא יומל בנו. ובעבור שאחזתו רעדה לא יוכל הוא למולו ומלה אותו צפורה, כי הוא גלה לה זה הסוד.<br>
ואל תתמה בעבור שהוא כתוב: <b><span id='pink1'>ויפגשהו ה'.</span></b> כי מלאך ה' הוא. וכמוהו: <b>וה' הולך לפניהם יומם</b> ושם כתוב: <b>ויסע מלאך האלהים.</b> <br>
<br>
<b>ורב שמואל בן חפני אומר:</b> <br>
חלילה להיות השם מבקש להמית משה שהולך בשליחותו להוציא עמו. רק בקש להמית אליעזר. והוא סימן ויפגשהו גם המיתו. ואחרי כן פירש שהוא אליעזר. על כן כתיב: את ערלת בנה ולא הזכירו בתחלה. כי עוד לא נקרא שמו. וכמוהו ויהי בלדתה ויתן יד:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותקח צפורה צור
id: 0204
nru: כה
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>דבר חד. כמו: <b>חרבות צורים</b> שהם חדים. וכמוהו: <b>אף תשיב צור חרבו.</b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink1'>ותגע לרגליו –</span></b> <br>
<b>לפי דעתי:</b> <br>
לרגלי משה כדרך <b>וראה הדם על המשקוף ולא יתן המשחית.</b> ע'כ <b><span id='pink1'>וירף ממנו</span></b> ממשה שסר החולי והרעדה. <br>
<br>
<b>ורב שמואל אמר:</b> <br>
כי <b><span id='pink1'>לרגליו - </span></b>לרגלי אליעזר גם כן <b><span id='pink1'>וירף ממנו.</span></b> <br>
א'כ יש להשיב עליו אם החלי היה על אליעזר איך מלה אותו להוסיף לו מכאוב על מכאובו?! ומנהג אנשים לקרוא לבן כאשר יומל חתן. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink1'>דמים.</span></b> [כמו]: <b>כי איש דמים אתה לי.</b> כי בעבורך ימות בעלי:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירף
id: 0204
nru: כו
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>דמים בלשון הקדש על ב' עניינים:<br>
<b>האחד</b>: שפיכות דמים. כמו: <b>איש דמים אתה לי. </b>והמפרש שהוא חיים איננו לשון. <br>
<b>והשני:</b> לשון רבים מדם ממש, כמו: <b>בדמיך חיי.</b> <br>
והנה אמרה בראותה שסר החולי ממשה אין אתה בני חתן דמים שהוא מענין הריגה, רק אתה חתן מתבוסס בדם המילה. <br>
<b><span id='pink1'>ומלות</span></b> <b><span id='pink1'>-</span></b> שם דבר. והנה על לשון רבים בעבור דמים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0204
nru: כז
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>לא היה מתנבא אהרן כי אין צורך. כי משה הוא השליח אל פרעה. ואהרן היה שליח לפני זה אל ישראל ומרים לנשים. על כן אמר: <b>ואשלח לפניך את משה אהרן ומרים.</b><br>
<br>
<b><span id='pink1'>הר האלהים -<br>
</span></b>הוא חורב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויגד
id: 0204
nru: כח
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>שלחו גם לישראל תחלה ואת כל האותות אשר צוהו לעשות לישראל תחלה. ואח'כ אותות אחרים לפרעה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וילך
id: 0204
nru: כט
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>הזקנים הם היועצים בכל דור ודור, כי לא יוכלו לדבר עם שש מאות אלף איש. רק הזקנים ידברו להם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידבר
id: 0204
nru: ל
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 04
htm:
</b>כי הוא המליץ, על כן משה לא דבר עם ישראל לעולם רק על ידי אהרן. ובמותו היה כמו כן מליץ תחתיו אליעזר בנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואחר
id: 0205
nru: א
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
</b>אחר שעשה אהרן את האותות באו שניהם אל פרעה ואמרו לו שניהם, כי השם הבטיחם <b><span id='katom'>ואנכי אהיה עם פיך ועם פיהו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ויאמרו כה אמר ה' -<br>
</span></b>וזה השם לא שמעו פרעה על כן הזכיר אלהי ישראל. והטעם עם ישראל ולא יעקב לבדו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויחגו לי במדבר -<br>
</span></b>לזבוח זבחים כמו: <b><span id='katom'>אסרו חג בעבותים. <br>
חגים ינקופו.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר מי ה' אשר אשמע בקולו
id: 0205
nru: ב
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
</b>שואל הוא <b><span id='pink'>מי ה'</span></b> שהוא האלהים ומתשובת משה שהשיב לו אחרי כן נלמוד זה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמרו
id: 0205
nru: ג
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
</b>זה השם הוא <b><span id='pink'>אלהי העברים</span></b> שהיו יודעים והוא אברהם הנקרא עברי. ויצחק בנו. ויעקב ובניו. כאשר אפרש בפסוק: <b><span id='katom'>כי תקנה עבד עברי.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ויאמרו -<br>
</span></b>מלת <b><span id='pink'>נקרא</span></b> כמו: <b><span id='katom'>נקרא נקראתי בהר הגלבוע.</span></b> והוא כטעם פגיעה, והנה פירש לו למה הם חייבים לחוג פן יבא דבר או חרב.<br>
<br>
מלת <b><span id='pink'>פן יפגענו -</span></b>כוללת אנחנו ישראלים. גם אתה פרעה עמנו וכל המצריים. וכראות פרעה שבא הערוב ואכל מצריים רבים. כמו שכתוב: <b><span id='katom'>ישלח בהם ערוב ויאכלם.</span></b> אז אמר: <b><span id='katom'>לכו זבחו לאלהיכם בארץ, </span></b>ומשה השיבו: לא נכון לעשות כן בארץ, רק דרך שלשת ימים במדבר ירחקו. וזה המרחק הוא בין מצרים ובין הר סיני להולך בדרך ישר. ושם יזבחו ככתוב: <b><span id='katom'>תעבדון את האלהים על ההר הזה. <br>
</span>ועוד:</b> <b><span id='katom'>ויבן משה מזבח תחת ההר.</span></b> גם המזבח שבנה בחלישת עמלק בהר סיני הוא. כי כתוב <b><span id='katom'>ויחנו ברפידים</span></b> ושם כתיב: <b><span id='katom'>הנני עומד לפניך שם על הצור בחורב.</span></b> ובבא הארבה נתן רשות לקצת ישראל שילכו לזבוח. ובמכת חשך נתן רשות ללכת כולם, רק המקנה שלהם לא ילך עמהם וכראותם שבא הדבר והנה הבכורים אז נתבררו להם דברי משה: <b><span id='katom'>פן יפגענו בדבר.</span></b> על כן אמרו: <b><span id='katom'>כולנו מתים.</span></b> וגרשו אותם המצרים ללכת לזבוח גם השאילום.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0205
nru: ד
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
</b>מלת תפריעו. כמו: שבוש. וכמוהו: <b><span id='katom'>באין חזון יפרע עם.</span></b> וכלל במלת <b><span id='pink'>לכו לסבלותיכם</span></b> משה ואהרן, כי הם כנגד כל ישראל. כי אין סבלותיכם כמו עסקיכם. והעד: <b><span id='pink'>והשבתם אותם מסבלותם:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0205
nru: ה
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
אמר יפת:</b> (קראי)<br>
<blockquote>כי פירוש: הן רבים עתה עם הארץ שלא נחוש אם יבא דבר או חרב עליכם כי רבים הם הסובלים. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי: <br>
</b>שפירושו מלאכה גדולה אתם מבקשים להשבית.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויצו
id: 0205
nru: ו
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
</b><br>
הם המצריים. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ושוטרי העם –</span></b> <br>
הם מישראל:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא תאספון
id: 0205
nru: ז
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
</b>כתוב באל'ף והמנהג להיותו בוי'ו ושניהם מתחלפין ביו'ד ומנהג בוני עפר לערב עמו תבן, או קש שיעמידנו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ללבון -<br>
</span></b>מגזרת לבנה. ובנין הלבנים חזק מהאבנים כי בנין העפר יזיקהו המים ובנין האבנים יזיקהו האש. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>ותהי להם הלבנה לאבן והחמר היה להם לחמר.</span></b> <br>
ודע, כי יש שמות לא ישתנו ממעלתם באתנח או בסוף פסוק בבעלי קמץ קטן. כמו <b>ספר.</b> ובבעלי פתח קטן כמו <b>צדק.</b> והנה כן <b><span id='pink'>תבן,</span></b> וטעמה: לא נודע רק ככה נמצאו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וקששו -<br>
</span></b>מגזרת קש, מבעלי הכפל:<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: תכבד
id: 0205
nru: ט
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי אל ישעו, כמו <b>אל ישענו</b>, והנו'ן חסר כחסרונו ממלת תת פחדך. ולא תאבה ולא תשמע אל דברי החולם האומר כי שרשו תת, בעבור שנמצא <b>תתה לי ערף.</b> חשב כמו <b>שתה עונותינו לנגדך.<br>
</b></blockquote>והנה לא יוכל לכחש כי התי'ו השני במלת תתה לנכח והתי'ו של עיקר מובלעה בדגש. אע'פ שהתי'ו ראוי להדגש. כתי'ו <b><span id='katom'>והשבתי חיה רעה.</span></b> אם כן יותר טוב שיהיה הנו'ן מובלע, כהתבלע הנו'ן בתי'ו ואמתו, כי היה ראוי להיות אמנתו. ובת בנת. ותת תנת. וחסרה נו'ן הראשון ממלת תתה לי כחסרון יו'ד <b><span id='katom'>והיום רד מאד.</span></b> וחסרו נו'ן <b><span id='katom'>גע בהרים ויעשנו.</span></b> <br>
<br>
<b>ולפי דעתי: <br>
</b>כי <b><span id='pink'>ישעו</span></b> כמו ירפו כאשר אמר <b><span id='pink'>נרפים.</span></b> וכמו: <b><span id='katom'>השע ממני.</span></b> <b><span id='katom'>שעו מני. ועיניו השע,</span></b> כי כאשר תרפינה העינים תכהינה. וכמוהו <b><span id='katom'>ולא תשעינה עיני רואים.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>בדברי שקר –</span></b> <br>
בעבור דברי שקר שמבטיחים אותם משה ואהרן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אתם מאשר תמצאו
id: 0205
nru: יא
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
</b>קרוב או רחוק.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי אין נגרע -<br>
</span></b>תואר, על כן הוא קמוץ כמשפט.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויפץ
id: 0205
nru: יב
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
</b>פועל יוצא והפועל פרעה, שהצריכם להפיץ.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לתבן -<br>
</span></b>תחת תבן. כמו: <b><span id='katom'>והחמר היה לחמר.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: והנוגשים אצים
id: 0205
nru: יג
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
</b>פועל יוצא. כמלת שב וכמלת מש, שימצא פעם יוצא ופעם עומד.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>לאמר –</span></b><br>
לאמר להם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>דבר יום ביומו -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>מדי חדש בחדשו:<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויכו וגו' עליהם
id: 0205
nru: יד
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
</b>על בני ישראל. <br>
<br>
וטעם להוסיף <b><span id='pink'>גם, </span></b>פירשתיו.<br>
<br>
והנה <b><span id='pink'>תמול</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> הוא היום שעשה משה האותות לעיני העם ולא התעסקו בעבודתם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>גם היום -<br>
</span></b>שבא משה ואהרן אל פרעה. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>ויצו פרעה ביום ההוא.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויראו
id: 0205
nru: יט
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
</b>זה הפסוק דבק בפסוקים הבאים אחריו, כי ראו נפשם בצרה בעבור שאמר להם פרעה <b><span id='pink'>לא תגרעו מלבניכם</span></b> <b><span id='pink'>דבר יום ביומו</span></b> ופגעו משה ואהרן והתרעמו עליהם.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>אותם -</span></b> כמו נפשם ועצמם. וכמוהו: <b><span id='katom'>וירעו הרועים אותם.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>ויקבור אותו בגיא.</span></b> <br>
<br>
<b>ורבי יהודה בן בלעם אמר:</b> (פרשן מדקדק ופייטן במאה ה-11)<br>
<blockquote>כי כמוהו יביא אותו אל פתח אהל מועד. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי:</b> <br>
שהכהן יצוה להביאו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויפגעו
id: 0205
nru: כ
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
</b>תחסר מלת והם היו נצבים וכמוהו: <b><span id='katom'>ופרעה חולם</span></b> היה חולם. <br>
והנה היה עומד על היאר. ורבים ככה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמרו ירא ה'
id: 0205
nru: כא
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
</b>חמסנו שהוא עליכם. <br>
ודע כי החמש ההרגשות מתחברות במקום אחד למעלה מהמצח. על כן אמרו: הרגשה אחת תחת חברתה כמו: <b><span id='katom'>ומתוק האור. <br>
</span></b><br>
<b>ורבי מרינוס אמר:</b> <br>
<blockquote>שאנו נמאסים ונבאשים בעיניו כריח רע.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: וישב משה
id: 0205
nru: כב
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 05
htm:
</b>הנה שאלה אחר שהשם הודיע למשה ואמר לו. <b><span id='katom'>ואני ידעתי כי לא יתן אתכם מלך מצרים להלוך</span></b>, עד שיעשה כל האותות אשר צוהו. <br>
אם כן למה יתרעם משה לומר למה זה שלחתני והצל לא הצלת? <br>
התשובה חשב משה כי מעת דברו אל פרעה יקל מעליהם עולם. והנה הוא הכביד העבודה עליהם. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>למה הרעתה. </span></b>הפך מה שאמרת: <b><span id='katom'>ראה ראיתי את עני עמי</span></b>, <b><span id='katom'>וארד להצילו מיד מצרים</span></b>. <b><span id='pink'><br>
ולמה זה שלחתני</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
להרע לישראל, והנה לא מצאתי תשובה להשיב לשוטרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר עתה תראה
id: 0206
nru: א
pch: שמות
lvr: C0201
prk: 06
htm:
</b>כאשר אביא המכות על מצרים, אז ירויח להם מעט כאשר אפרש עוד.<br>
<br>
חסלת פרשת שמות<br>
<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת וארא <br>
</div><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידבר
id: 0206
nru: ב
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 06
htm:
</b>הכתוב אמר: <b><span id='katom'>ויאמן העם</span></b> ולא כל העם והכל מודים באלהים אפילו פרעה כאשר אפרש עוד, על כן אמר: <b><span id='pink'>ויאמר אליו אני ה'.</span></b> <b><span id='pink'>לכן אמור לבני ישראל אני ה'. וידעתם כי אני ה' אלהיכם המוציא אתכם.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וארא
id: 0206
nru: ג
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 06
htm:
</b>נבואת האבות הייתה במראות הלילה, על כן מלת <b><span id='pink'>וארא.</span></b> <br>
<br>
מלת <b><span id='pink'>שדי</span></b> קשה בפירוש. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
כי השי'ן נוסף כשי'ן שאתה מדבר עמי. <br>
והטעם שאמר לעולם די. ולא אדע טעם לפירוש זה, כי איך יקרא שם אשר די. רק להיותו תאר כמו: <b><span id='katom'>טוב וסלח. על לבי דוי.</span></b> <br>
<br>
<b>והנגיד רב שמואל:</b> <br>
<blockquote>פירוש בו בלשון ערבי אלקהאר. <br>
</blockquote>ופירושו מנצח ותקיף. והיו'ד תחת אות הכפל. כיו'ד <b><span id='katom'>דליו שוקים מפסח.</span></b> ואל'ף <b><span id='katom'>אשר בזאו נהרים.</span></b> וכמוהו <b><span id='katom'>כקול שדי.</span></b> <b><span id='katom'>והיה שדי בצריך</span></b> ויפה פירש. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ומלת נודעתי</span></b> מבנין נפעל. ואיננו כמו הודעתי כדברי מנחם. <br>
<br>
<b>ורבי מרינוס אמר:</b> <br>
<blockquote>כי ושמי ה' שבועה כי בלשון ערבי יש וי'ו לשבועה. וטעם לא נודעתי להם כמו: שנודעתי לך. <br>
</blockquote>וכוי'ו הזה לא מצאנו בלשון הקדש. וככה דקדוקו יש מלות מושכות עצמן ואחרות עמם גם כן אותיות. כמ'ם <b><span id='katom'>מאל אביך ויעזרך ואת שדי.</span></b> שהוא ומאת שדי. וככה בי'ת <b><span id='pink'>באל שדי </span></b>כאילו כתוב ובשמי ה' לא נודעתי להם. <br>
<br>
<b>אמר רב סעדיה הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי תחסר באחרונה מלת לבדו. כאילו אמר ובשמי ה' לבדו לא נודעתי להם רק פעם באל שדי ופעם בשם ה'. <br>
</blockquote><b>וכמוהו לפי דעתי:</b> <br>
לא יעקב לבדו יאמר עוד שמך כי אם ישראל משתתף עמו ואין צורך לתיקון הזה כי ידענו כי אל שדי הוא הש'י הנכבד ואין ביניהם הפרש. רק ששם שדי הוא תואר והשם הנכבד פעם שם עצם ופעם שם תואר כאשר פירשתי. <br>
<br>
והנה מצאנו כתוב באברהם: <b><span id='katom'>אני ה' אשר הוצאתיך מאור כשדים.</span></b> <br>
וביעקב: <b><span id='katom'>אני ה' אלהי אברהם אביך.</span></b> <br>
<br>
<b>וישועה אמר:</b> <br>
<blockquote>כי אברהם ויעקב לא ידעו זה השם רק משה כתב ככה. <br>
</blockquote>ולא דבר ר' ישועה נכונה. כי איך יכתוב משה שם לא הזכירו השם. ואין ספק כי האבות ידעו זה השם שהוא שם העצם. רק זה השם הוא התאר לא ידעו. <br>
<br>
<b>ועתה אגלה לך קצת סוד אל שדי.</b> <br>
ידענו כי השם ברא ג' עולמות שהזכרתי. והעולם השפל יקבל כח מעולם התיכון. כל אחד מהפרטים כפי מערכת העליונה. ובעבור כי נשמת האדם גבוה מן העולם האמצעי. אם הייתה הנפש חכמה והכירה מעשה השם שהם בלא אמצעי. ועל ידי אמצעי. והניחה תאות העולם השפל והתבודדה לדבקה בשם הנכבד. אם יש במערכת הכוכבים בעת ההריון רעה שתבא עליו ביום ידוע. השם שדבק בו יסבב סבות להצילו מרעתו. וככה אם יש במערכה שיהיה עקר. השם יתקן לו כח תולדתו ויוליד. על כן אמרו חז'ל: שהשם אמר לאברהם: צא מאצטגנינות שלך. וקרוב מזה הטעם אין מזל לישראל. ועוד אבאר זה בפרשה כי תשא, על כן אמר השם לאברהם קודם: <b><span id='katom'>וארבה את זרעך אני אל שדי</span></b> שפירושו מנצח המערכות העליונות, לא שהמערכה תשחת רק שידע הדבק בשמו שמתחדש לו טוב, שלא יהיה במערכתו על כן אמר יעקב: <b><span id='katom'>המלאך הגואל אותי מכל רע. </span></b>שהיה נכון לבא עלי. <b>וזה הוא סוד כל התורה כאשר אפרש עוד</b>. <br>
<br>
והנה האבות לא הגיעה מעלתם לדבקה בשם כמשה אשר ידעו השם פנים בפנים, ע'כ היה יכול משה לשנות תולדות עולם השפל ולחדש אותות ומופתים שלא יכלו האבות לחדשם. <br>
והנה משה אמר שני דברים: <br>
<b>האחד:</b> <b><span id='pink'>למה זה שלחתני.</span></b> <br>
<b>והשני:</b> <b><span id='pink'>והצל לא הצלת את עמך.</span></b> <br>
והשיב על האחרון: <b><span id='pink'>עתה תראה אשר אעשה לפרעה.</span></b> <br>
ועל הראשון: <b><span id='pink'>ויאמר אליו אני ה'.</span></b> <br>
והטעם, כי על ידי האבות נודע שמי שהוא אל שדי, ועל ידך יודע שמי ה' הנכבד בעולם כאשר אמר: <b><span id='pink'>לכן אמור לבני ישראל אני ה'.</span></b> והנה שלחתיך להודיע זה השם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולקחתי
id: 0206
nru: ז
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 06
htm:
</b>כאשר תקבלו את התורה על הר סיני.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וטעם המוציא אתכם -<br>
</span></b>כי הייתה במערכת המחברת הגדולה למשרתים העליונים שיעמדו עוד בגלות, וזה יתברר לך בפרשת כי תשא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והבאתי אתכם אל הארץ
id: 0206
nru: ח
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 06
htm:
</b>כי רבים מיוצאי מצרים גם בניהם יחשבו כהם.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אשר נשאתי את ידי -</span></b> <br>
דרך משל, כאדם שישא ידו אל השמים וישבע. כמו: <b><span id='katom'>כי אשא אל שמים ידי.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>וירם ימינו ושמאלו אל השמים.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>אני ה'-</span></b> <br>
שאקיים זה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידבר הן בני ישראל
id: 0206
nru: יב
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 06
htm:
</b>שהם עמך.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לא שמעו אלי -<br>
ואיך ישמעני פרעה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שהוא מלך ואינו מעמך. <br>
<b>ועוד:</b> כי מגרעת גדולה היא שאדבר לפניו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואני ערל שפתים -<br>
</span></b>כי בפעם הראשונה הבטחתני שתורה את פי שלא אבטא באות שהוא כבד עלי אולי תכשל לשוני לפניו. <br>
ואתה אמרת, כי אהרן יהיה מליץ ביני ובין ישראל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידבר
id: 0206
nru: יג
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 06
htm:
</b>עתה כלל הענין כי גם אהרן יהיה מליץ בינו ובין פרעה כאשר יפרש עוד, על כן השתתפו שניהם בדבור.<br>
<b><span id='pink'><br>
ויצום -<br>
</span></b>ללכת <b><span id='pink'>אל בני ישראל ואל פרעה מלך מצרים.</span></b> <br>
<br>
<b>ורבי ישועה אמר:</b> <br>
<blockquote>כי טעם ויצום שלא יכעסו על ישראל אם לא ישמעו אליהם <br>
</blockquote>ואין צורך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אלה ראשי בית אבותם
id: 0206
nru: יד
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 06
htm:
</b>על משה ואהרן או שב אל בני ישראל הנזכרים למעלה. <br>
והאנשים הם מיורדי מצרים והחל מראובן, כי לא נשאר לו כבוד רק להתייחס ראשון ואלה ארבעת בניו הם יורדי מצרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובני
id: 0206
nru: טו
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 06
htm:
</b>משפחת אוהד נכרתה במצרים או במדבר, כי איננה נזכרת בפרשת פנחס.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וצחר -<br>
</span></b>הוא זרח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בני לוי
id: 0206
nru: טז
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 06
htm:
</b>הזכיר אלה השני שבטים בתחלה בעבור שהם גדולים מלוי. כי לוי הוא העיקר, כי לא בא לפרש עתה רק יחס משה ואהרן והזכיר גרשון וקהת ומררי, כאשר נולדו הם ירדו מצרים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>הוא אהרן ומשה -<br>
</span></b>הקדים שם אהרן בעבור שניו. <br>
והזכיר <b><span id='pink'>חיי לוי</span></b> ולא הזכיר חיי השבטים, בעבור כבוד משה ואהרן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובני מררי
id: 0206
nru: יט
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 06
htm:
</b>שנים היו בניו ולא יותר. על כן אמר: <b><span id='pink'>אלה משפחות הלוי לתולדותם,</span></b> כי לא הולידו יורדי מצרים רק אלה בני יעקב. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הוא אהרן ומשה
id: 0206
nru: כו
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 06
htm:
</b>הקדים אהרן למשה כי הוא גדול בשנים. <br>
<b>ועוד</b>: כי הוא התנבא לישראל קודם בא משה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הם
id: 0206
nru: כז
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 06
htm:
</b>עתה מעת שדברו אל פרעה, הקדים משה בעבור גודל מעלתו והשם דבר עמו פנים אל פנים <b><span id='katom'>ונגש אל הערפל אשר שם השם.</span></b> ולא כן אהרן. והכתוב מעיד: <b><span id='katom'>לא כן עבדי משה.</span></b> ואהרן אמר לו פעמים: <b><span id='katom'>בי אדוני.</span></b> על כן לא תמצא בכל התורה מתחלת זה הפסוק, שלא יקדים משה לאהרן. וככה בנביאים וככה בכתובים. ואין טענה ממלת <b><span id='katom'>ואלה תולדות אהרן ומשה.</span></b> <br>
גם <b><span id='katom'>ותלד לו את אהרן ואת משה.</span></b> כי כאשר נולדו הזכירם. והעד תולדות גם ותלד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי
id: 0206
nru: כח
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 06
htm:
</b>יש לתמוה על המסדר הפרשיות למה דבק זה הפסוק עם הבאים אחריו והוא סמוך אליהם ואם לא ידענו בו טעם כי כן.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ביום דבר ה' אל משה בארץ מצרים -<br>
</span></b>וזה שדבר לו אני ה' דבר אל פרעה. וכמוהו: <b><span id='katom'>ויהי כאשר תמו כל אנשי המלחמה למות מקרב העם </span></b>דבק בפרשה הסמוכה אליו. אולי בעל ההפסקות ידע לו טעם למה עשה כן. כי דעתו רחבה מדעתנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0207
nru: א
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>זהו <b><span id='pink'>ואיך ישמעני פרעה ואני ערל שפתים.</span></b> <br>
השיבו השם: <b><span id='pink'>ראה נתתיך אלוהים לפרעה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ויאמר -<br>
</span></b>טעם ראה שעשיתי לך מעלה גדולה שתהיה נחשב בעיני פרעה כמעלת מלאך וזהו אלהים. והוא מדבר אל הנביא והנביא מדבר אל אנשי דורו. <br>
והאומרים כי נביא מגזרת: <b><span id='katom'>ניב שפתי</span></b>ם, איננו נכון, כי שורש ניב מהשניים לפי דעת חכמי צרפת. ומעלומי העי'ן לפי דעת חכמי ספרד. <br>
ושרש נביא שלוש אותיות <b><span id='katom'>והעד נביאים.</span></b> ויתנבאו. כי האל'ף שרש. <br>
<b>ועוד</b>: כי ניב שפתים כמו פרי. כי הוא מגזרת תנובה. <b><span id='katom'>עוד ינובון בשיבה.</span></b> והעד הנאמן. <b><span id='katom'>וניבו נבזה אכלו. <br>
</span>ועוד</b>: מה טעם <b><span id='katom'>השב אשת האיש</span></b> <b><span id='katom'>כי נביא הוא</span></b>. אם פירושו דברן הוא?!<br>
רק פירושו הוא נביא שאגלה לו סודי. כדרך: <b><span id='katom'>כי אם גלה סודו אל עבדיו הנביאים.</span></b> והוא מתענג עלי ע'כ <b><span id='katom'>ויתפלל בעדך וחיה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: אתה תדבר אל אהרן. את כל אשר אצוך ואהרן אחיך ידבר אל פרעה
id: 0207
nru: ב
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>ואע'פ שלא נזכר אהרן בכל פעם בבוא משה אל פרעה, ידענו כי לעולם יחדו באו.<br>
<br>
פסוק ג<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואני אקשה -<br>
</span></b><span id='red'>יש לשאול אם השם הקשה את לבו מה פשעו ומה חטאתו?</span> <br>
<b>והתשובה:</b> כי השם נתן חכמה לאדם ונטע בלבו שכל לקבל כח עליון להוסיף על טובתו, או לחסר מרעתו. וזה אפרש בפרשת כי תשא, ובפסוק <b><span id='katom'>מי יתן והיה לבבם זה.</span></b> <br>
והנה טעם: <b><span id='pink'>אקשה את לבו למען רבות מופתי.</span></b><br>
<b><br>
ורבי ישועה אמר:</b> <br>
<blockquote>כי טעם אקשה את לבו לסבול את המכות. <br>
</blockquote>ולא דבר נכונה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ונתתי את ידי
id: 0207
nru: ד
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>מכתי, כי ביד היא כדרך בני אדם. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>צבאותי</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כמו שהם המלאכים צבאות ה' בשמים, כך הם ישראל בארץ.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידעו
id: 0207
nru: ה
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
כבר הזכיר ר' יהודה המדקדק הראשון:</b> <br>
ההפרש שיש בין וידעו ובין וידעו, כי הקמוץ בקמץ גדול הוא פועל עבר. כמו שמעו. והוי'ו השיבו לעתיד כמשפט. והקמוץ בקמץ קטן היו'ד סימן לעתיד כמו וישמרו. והנח הנעלם בין היו'ד והדל'ת תחת היו'ד שהוא שרש. והנה הזכיר למה הביא המכות על המצריים כדי שיודע שמו הנכבד בעולם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומשה
id: 0207
nru: ז
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>הזכיר שנותיהם ולא מצאנו בכל המקרא נביאים שהזכירם הכתוב שהתנבאו בזקנותם רק אלה, כי מעלתם גדולה מכל הנביאים ולהם לבדם היה מדבר השם בעמוד ענן. ואל יעלה על לבך כי שמואל עימהם, בעבור שכתוב: <b><span id='katom'>בעמוד ענן ידבר אליהם</span></b>. כי כבר פירשתי במקומו כי לאלה לבדם נתנה התורה והנה על ידם ינחלו הצדיקים העולם הבא. וכל הנביאים הם נביאי תוכחות או עתידות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר ה'
id: 0207
nru: ח
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>החל לשתפם שניהם כי ידע השם בתחלה, כי לא יבקש פרעה מופת רק יאמר: <b><span id='katom'>לא ידעתי את ה', </span></b>ועתה יבקש מופת.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: קח את מטך
id: 0207
nru: ט
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>הוא מטה משה שנתנו לו. והעד: <b><span id='pink'>אמור אל אהרן קח את מטך ונטה ידך.</span></b> <br>
וכתוב: <b><span id='pink'>וירם במטה ויך את המים.</span></b> <br>
והנה הודיענו בפתחות הבי'ת שהוא המטה הידוע. שאמר לו: <b><span id='pink'>קח את מטך.</span></b> <br>
<b>ועוד</b>: <b><span id='katom'>ומטך אשר הכית בו את היאור.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבא משה
id: 0207
nru: י
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>גם זה מופת שהמטה היה לתנין ואינו דומה למופת שעשה לישראל, כי לא נהפך רק לנחש. <br>
<br>
<b>ויפת אמר:</b> <br>
<blockquote>נחש הוא תנין.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: ויקרא פרעה לחכמים
id: 0207
nru: יא
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>חכמי המזלות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולמכשפים -<br>
</span></b>משנים דבר התולדות למראה העין.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והחרטומים -<br>
</span></b>הם היודעים סוד התולדות. והמלה רביעית. אולי לשון מצרים הוא, או לשון כשדים כי לא מצאנוה בכל המקרא רק בדברי שניהם. והפריש הכתוב בין מעשה משה שהיה אמת שנהפך המטה לתנין. ובין מעשה החרטומים על כן כתיב בלטיהם. והמלה השלישית. מגזרת להט החרב. אשכבה לוהטים. ולהט אותם היום הבא. והוא כמו בריקות ואש עוברת וזאת היא אחיזת עיניים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישליכו
id: 0207
nru: יב
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>זה פלא שני שבלע מטה אהרן מטות החרטומים ולא נמצאו וקראו מטה אהרן, כי כן היה בתחלה. <br>
<br>
<b>ור' ישועה אמר:</b> <br>
כי אחר ששב בלע מטותם וזה פלא גדול.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר כבד
id: 0207
nru: יד
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>פועל עבר. כמו: <b><span id='katom'>כי זקן יצחק.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>לו חפץ ה'. <br>
כאשר אהב</span></b> <br>
והיה קמץ קטן תחת מ'ם מאן שהוא שורש, שלא ידגש האל'ף ההוא אחריו. כמו: <b><span id='katom'>חרף נפשו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: לך אל פרעה בבקר
id: 0207
nru: טו
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>מנהג מלך מצרים עד היום לצאת בתמוז ואב, כי אז יגדל היאור לראות כמה מעלות עלה, וצוה השם למשה שילך בבקר ויעמוד לפני היאור ויעש האות שהוא מכת היאור לפני פרעה. וצוהו לקחת המטה אשר נהפך לנחש על ידי משה לפני לכתו אל פרעה. ויתנהו אל אהרן לנטותו על מימי מצרים, שיראה פרעה בעיניו כי מרגע שיכה אהרן במטה על היאור אז יהפך לדם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כה
id: 0207
nru: יז
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>השליח ידבר על פי השולח ואמר דרך קצרה, כי תחסר מלת שלוחו. וככה הנה אנכי שלוחו מכה במטה אשר בידי. <br>
<br>
ואמר <b><span id='pink'>אשר בידי</span></b> ואע'פ שביד אהרן היה. כי שניהם שוים ומשתתפים באות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והדגה
id: 0207
nru: יח
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>שם מין כולל לכל שורץ במים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ונלאו -<br>
</span></b>מבנין נפעל, מגזרת לאה, כטעם לא יכלו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0207
nru: יט
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
לפי דעתי</b>: <br>
הפשט, כי אהרן נטה ידו והכה היאור ונטה ידו כנגד כל הרוחות בפאת מצרים, להפוך כל נהר בארץ מצרים והטעם בכל מלכות מצרים.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>מימי מצרים. </span></b>כלל והפרט על נהרותם ואינם היאור, רק שיחור ונהרות אחרים בארץ מצרים, כי הדם היה בכל ארצם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ועל יאוריהם -<br>
</span></b>לשון רבים, בעבור שהיאור במקומות רבים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אגמיהם -<br>
</span></b>מים מחוברים מעצמם ממי המטר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ומקוה מימיהם -<br>
</span></b>הם המעיינות והבארות והבורות. <br>
<br>
<b>ואמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי מימי כפול מים מתוקים. ומים מרים כמו הים. על כן כתוב: <b>הקורא למי הים. <br>
</b></blockquote>והנה שכח מי הירדן יכרתון. ומלת מים כאשר היא סמוכה אל סימן המדבר, לעולם היא כפולה. כמו מימי ומימיך גם על לשון רבים, כי לא יתכן לומר מימי ומימה. ומצאנו מי על לשון יחיד: <b><span id='katom'>כי מי נדה לא זורק.</span></b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ובעצים ובאבנים</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>המים שהיו בבתים בכלי עץ או בכיור הנעשים מאבן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעשו כן
id: 0207
nru: כב
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>מלת <b><span id='pink'>בלטיהם</span></b> - מגזרת <b><span id='katom'>ותבא אליו בלאט</span></b>, בדברי סתר הנעלמים מן העין. ואין המלה חסרת ה' כי הה'א איננה מאותיות המשך באמצע המלה. <br>
<b><br>
ויש לשאול:</b> <br>
<span id='red'>אם על יד אהרן נהפכו כל מימי מצרים לדם. אנה מצאו החרטומים מים והפכום?</span> <br>
<b><br>
והתשובה:</b> <br>
אהרן לא הפך רק המים שהיו על הארץ, לא המים שהיו תחת הארץ. <br>
החרטומים חפרו והוציאו מים והראו כי נהפכו לדם. ויש הפרש גדול בין מעשה אהרן למעשיהם. כי אהרן הפך כל היאור שהיה לפניו וכל מים שהיה בכל גבול מצרים, שלא היה רואה אותם. <br>
<b>ועוד</b>: כי הפך מים שאינם עומדים רק רצים תמיד ומים אחרים באים. <br>
<b>ועוד</b>: כי עמדה המכה שבעת ימים. והחרטומים לא הראו שהפכו רק מים מעטים עומדים בכלי. וזה היה רגע אחד, עד ששב פרעה אל ביתו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויפן
id: 0207
nru: כג
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>טעם <b><span id='pink'>גם לזאת</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כי הזכיר בתחלה אות המטה שהיה לתנין ובלע המטות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויחפרו
id: 0207
nru: כד
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
רבים אומרים:</b> <br>
כי המים היו ביד המצרי אדומים כדם ונתלבנו ביד הישראלי. <br>
<span id='red'>אם כן למה לא נכתב אות זה בתורה? <br>
</span><b>ולפי דעתי:</b> כי מכת הדם והצפרדעים והכנים הייתה כוללת המצרים והעבריים, כי אחר הכתוב נרדוף. ואלה השלש מעט הזיקו. רק מכת הערוב שהיתה קשה, השם הפריש בין המצריים ובין ישראל וככה מכת הדבר והברד בעבור מקניהם. ולא כן בשחין ולא בארבה, כי הם יוצאים ממצרים, וכאשר חפרו המצרים כן חפרו העבריים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם </span></b>
id: 0207
nru: כז
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
תאר יוצא, כמו: <b><span id='katom'>ושבח אני את המתים.</span></b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>נגף</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כמו משחית. <br>
וכן כתיב: <b><span id='katom'>וצפרדע ותשחיתם.</span></b> <br>
<br>
<b>והמפרשים נחלקו במלת <span id='pink'>צפרדעים</span> ורבים אמרו</b>: <br>
שהוא מין דג נמצא במצרים ויקרא בלשון ערב אלתמס'ח. ויוצא מן הנהר וחוטף בני אדם. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
כי הם הנמצאים ברובי הנהרות שמשמיעים קול, והוא הנכון בעיני והוא הידוע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושרץ היאר
id: 0207
nru: כח
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 07
htm:
</b>פועל יוצא, כמו: <b><span id='katom'>ישרצו המים.</span></b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ועלו -</span></b> <br>
כי הנהר לעולם שפל מן העיר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר נטה ידך
id: 0208
nru: א
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>על רוחות השמים. <br>
והנה הצפרדעים יעלו מהיאורות ומהנהרות ומהאגמים. ולא מכל מקווה מים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויט
id: 0208
nru: ב
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>הנה נטה ידו ולא הכה ביאור כאשר עשה בראשונה, רק רמז כי יכלו לעלות הצפרדעים מרגע נטות ידו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעשו
id: 0208
nru: ג
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>במים מועטים, ע'כ ראה פרעה כי הפרש בין מעשה אהרן ובין מעשיהם. ע'כ קרא למשה, כי ראה שהחרטומים הוסיפו על המכה ולא יכלו לחסרה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרא
id: 0208
nru: ד
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>אמר <b><span id='pink'>העתירו</span></b> דרך מוסר לשניהם. וזאת המכה הייתה קשה מהראשונה כי כתוב: (תהילים עח) <b><span id='katom'>וצפרדע ותשחיתם.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר משה לפרעה התפאר עלי
id: 0208
nru: ה
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>אעשה לך תפארת, שאעתיר אל השם ויסר המכה ביום שתבקש.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ביאור תשארנה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כי שם היו בתחלה ואחר שהזכיר היאור אין צורך להזכיר הנהרות והאגמים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר למחר
id: 0208
nru: ו
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
אמר רב שמואל בן חפני:</b> <br>
<blockquote>אין מנהג האדם לבקש רק שיסור המכה ממנו מיד. וחשב פרעה כי מערכת כוכבי שמים הביאה הצפרדעים על מצרים ומשה היה יודע זה. וחשב פרעה כי עתה הגיע עת סור הצפרדעים ע'כ נסהו והאריך ואמר למחר.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: וסרו
id: 0208
nru: ז
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>באה זו המלה מלרע הפך המשפט, וכמוהו: <b><span id='katom'>כי שמו אותי בבור.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויצא
id: 0208
nru: ח
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>טעם <b><span id='pink'>ויצעק</span></b> <b><span id='pink'>– <br>
</span></b>כי בטח בשם שלא יביישהו, כי אמר אל פרעה מעצמו. <br>
<br>
<b><span id='pink'>כדברך</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>יהיה בלא רשות השם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויצברו
id: 0208
nru: י
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>ויצבר יוסף בר.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>חמרם חמרם -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>חמור חמורתים.<br>
</span></b><br>
פסוק יא<br>
<br>
<b><span id='pink'>וירא פרעה כי הייתה הרוחה -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>ורוח לשאול.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>והכבד את לבו -<br>
</span></b>שם הפועל, תחת פועל עבר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0208
nru: יב
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>דע כי על יד אהרן היו השלש המכות הראשונות. והאותות היו בשפלים כמו שפירשתי למעלה. כי השתים היו במים והשלישית בעפר הארץ. והמכות שהיו על יד משה במטה, היו בעליונים. כמו שמעלתו עליונה ממעלת אהרן. כמו: מכת <b>הברד והארבה</b> שהרוח הביאם <b>והחשך</b> שהיה באויר, גם מכת <b>השחין</b> הייתה על ידו. רק שלוש בלא מטה והם: <b>ערוב ודבר ומכת בכורים.</b> ואחת בלא מטה ע'י משה. ומעט שיתוף לאהרן והיא מכת השחין.<br>
<br>
טעם <b><span id='pink'>והיה לכנם</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כמו <b><span id='katom'>והיה לאבק</span></b> כאילו בעפר שיכה אהרן, יעלה ויוליד כנים בכל ארץ מצרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעשו
id: 0208
nru: יג
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>טעם ויעשו על משה, בעבור שדבר לאהרן שיכה במטה, כדרך <b><span id='katom'>ומטך אשר הכית בו את היאור.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ותהי הכנם -<br>
</span></b>שם המין. והמ'ם נוסף. <br>
או הוא תחת ה'א ואיננו שורש ולפעמים הוא סימן לשון נקבות כמו צפרדעים, כי האחת <b><span id='pink'>ותעל הצפרדע. </span></b>והעד כנים ותהיה מלת הכנם זרה, בעבור תוספת המ'ם כמו ריקם חנם. <br>
<br>
<b>ויפת אמר:</b> <br>
<blockquote>כי המ'ם סימן למצריים. כי האחת הן מן כנים. כמו פת מפתים. <br>
</blockquote>וזו המלה כדרך <b><span id='katom'>בתוך האהלי.</span></b> <br>
ואל תתמה, בעבור שאמר <b><span id='pink'>כל עפר הארץ היה כנים -</span></b> בעבור שהכה במטה במקום אחד, כי כן היה דבר המים. ודבר השחין. כי הטעם הוא, כי אז תחל המכה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעשו כן
id: 0208
nru: יד
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>שהכו עפר הארץ.<br>
<b><span id='pink'>להוציא את הכנים -<br>
</span></b>טעמו להולידם מהארץ כמעשה אהרן ולא יכלו.<br>
<br>
וטעם להזכיר <b><span id='pink'>ותהי הכנם</span></b> פעם אחרת, כי גם היא הייתה בחרטומים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמרו
id: 0208
nru: טו
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>בעבור שראו שעשו כמעשה אהרן בדבר התנין גם במכת הדם והצפרדע, ולא יכלו עתה לעשות כאשר עשה אהרן. אמרו לפרעה: לא באה זאת המכה בעבור ישראל לשלחם, רק מכת אלוהים היא כפי מערכת הכוכבים על מזל ארץ מצרים, כי כבר פרשתי כי פרעה לא כחש הבורא רק השם שהזכיר לו משה. וזה כדרך <b><span id='katom'>כי לא ידו נגעה בנו מקרה הוא היה לנו,</span></b> מן השמים ע'כ חזק לב פרעה. <br>
ואשר יחזיק זה הפירוש. שאמרו: <b><span id='pink'>אצבע אלוהים היא</span></b> ולא אמרו אצבע ה' שהוא אלהי ישראל. כאשר אמר פרעה במכת הצפרדעים: <b><span id='pink'>העתירו אל ה'.</span></b> וזה השם הזכיר במכות האחרונות. <br>
<b>ועוד</b>: כי משה אמר לפרעה דבר מכת היאור לפני היותה. וככה מכת הצפרדעים. ולא הזכיר לו בתחילה מכת הכנים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: משליח
id: 0208
nru: יז
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>מלה זרה מהבנין הכבד הנוסף.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>ערב</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
חיות רעות מעורבות, כמו: אריות זאבים ודובים ונמרים.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>גם האדמה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
מקום שאין בתים שם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והפליתי
id: 0208
nru: יח
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
יש אומרים:</b> <br>
שהוא חסר אל'ף. <br>
<b>והנכון</b> שהיא מבעלי הה'א. וטעמו אפרש. <br>
ומדרך הסברא עתה החל פרעה להקל מעבודת ישראל, כאשר ראה שהפריש השם בין ישראל ובין מצרים פחד לעשות להם רעה, כי צורך יש לו לשלחם לזבוח פן יפגענו בדבר. הלא תראה כי עתה נתן להם רשות לזבוח בארץ.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>כי אני ה' בקרב הארץ</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
דרך משל, כמנהג המלכים לעמוד באמצע מלכותם להיות קרוב אל הקצות. כאשר ברא השם לב האדם שהוא מלך על כל הגוף באמצע. ורוח האדם באמצע הגוף. ככתוב <b><span id='katom'>ויוצר רוח אדם בקרבו.</span></b> ועל זה ראיות רבות מן התולדות, על כן כתוב: <b><span id='katom'>מציון מכלל יופי אלוהים הופיע</span></b>, כי הוא באמצע הישוב ומלכות השם תראה ביישוב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעש
id: 0208
nru: כ
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>למחרתו כאשר דבר משה. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ויבא ערב כבד</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
מעצמו וזו המכה הייתה קשה מהראשונות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרא
id: 0208
nru: כא
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>התברר לפרעה, כי המכות באו בעבור שלא זבחו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וטעם בארץ -<br>
</span></b>במלכותו ולא במקום אחר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0208
nru: כב
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
א'ר ישועה:</b> <br>
<blockquote>כי פירוש תועבת מצרים משה כתב כן לגנות ע'ז. כי לא אמר לפרעה רק אלהי מצרים והוא אמר, כי היה אלהיהם על צורת טלה. כי היו חושבים על מזל טלה שהוא מושל בארצם. ובעבור זה לא היו אוכלים בשר. <br>
</blockquote>ואילו היה כן, למה לא יאכלו בשר שור או בשר גדיים?! <br>
<b>ולפי דעתי:</b> כי אנשי מצרים בימי משה היו על דעת אנשי לנדיא'ה שהם יותר מחצי העולם, וכלם הם בני חם ואינם אוכלים בשר עד היום. גם דם וחלב ודג ובצים. <br>
והכלל: כל דבר שיצא מן החי. והם מתעבים מי שיאכל אותם. ומלאכה נמאסה בעיניהם לרעות הצאן. וכן כתוב: <b><span id='katom'>כי תועבת מצרים כל רועה צאן.</span></b> ועד היום לא יניחו אדם שיאכל בשר בארצם. ואם אחד מהם יבא בארץ נכריה יברח מכל מקום שיאכלו בו בשר, ולא יאכל כל דבר שיגע בו אוכל בשר וכליו טמאים בעיניהם. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>כי לא יוכלון המצרים לאכול את העברים לחם.</span></b> והנה יוסף כאשר היה בבית פוטיפר המשילו על הכל לבד על הלחם אשר הוא אוכל. כי לא יגע בו, בעבור שהוא עברי. <br>
ואין טעם לשאול א'כ למה היה להם מקנה, כי כן יש לאנשי לנדיא'ה. כי הסוסים והחמורים והגמלים למשא ולרכוב והבקר לחרוש. והצאן לצמר. ועוד אדבר על זה בפסח מצרים. <br>
<br>
<b>אמר יפת:</b> <br>
<blockquote>כי תחסר ה'א ממלת ולא יסקלונו. כי הטעם. והלא יסקלונו. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי:</b> כי מלת הן נזבח כה'א התמה, והנה הוא כך הנזבח את תועבת מצרים לעיניהם ולא יסקלונו?! כמוהו: <b><span id='katom'>הן הייתה כזאת.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: דרך
id: 0208
nru: כג
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>צריכים אנו לרחוק מהמצרים.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>כאשר יאמר אלינו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
איזה מקנה נזבח וכמה נזבח ממנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0208
nru: כד
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>מלת <b><span id='pink'>העתירו בעדי</span></b> הייתה ראויה להקדים. כי הטעם העתירו בעדי ותסור זו המכה ואז אשלח אתכם לזבוח במדבר כאשר אמרתם, רק על תנאי שלא תרחיקו ללכת יותר מהשלשה ימים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר התל
id: 0208
nru: כה
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>זה השורש משונה, כי היה ראוי להיות התי'ו בדגש. כי הה'א שורש כמו: <b><span id='katom'>הנה לא ידעתי דבר.</span></b> וככה: <b><span id='katom'>התל תהתלו בי.</span></b> <br>
<b>והנכון:</b> <b><span id='katom'>ויהתל בהם אליהו.</span></b> <br>
ואמר לו משה כן, בעבור שאמר במכת הצפרדעים לשלח את העם ולא שלח.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויצא
id: 0208
nru: כו
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>יש מלות בלשון הקדש שהן שוות בטעם והם משני בנינים. מהקל. ומהכבד. כמו: <b><span id='pink'>ויעתר אל ה' והעתרתי אל ה'. </span></b><br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>אשר אנכי מורה. <br>
והוא ירה החצי.</span></b> <br>
ואלה המלות שהן ככה, מועטות הן במספר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעש
id: 0208
nru: כז
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 08
htm:
</b>מלת <b><span id='pink'>ויסר </span></b>זרה בדקדוק. כי הפעלים השניים לעולם האות הראשון קמוץ כמו. וישב. ויקם. ואם היה האות האחרון חי'ת או עי'ן או רי'ש שלא ידגשו. יהיה האות הראשון בפת'ח גדול. כמו: <b><span id='katom'>וינח ביום השביעי. וינע לבבו. ויסר אליה.</span></b> ואלה מהבנין הקל, כי מהבנין הכבד יהיה האות הראשון בפת'ח קטן. אם לא היה האות האחרון אחת מהאותיות הנזכרות. כמו: <b><span id='katom'>וישב את כל הרכוש</span></b>. והנה בא וַיָּסַר תחת וַיָּסֶר, כמו: <b><span id='katom'>ויסר את אופן מרכבותיו.</span></b> <br>
ונכון הוא להיות <b><span id='pink'>ויסר הערוב </span></b>מהבנין הקל. כמו: <b><span id='pink'>וסר הערוב.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: בא אל פרעה
id: 0209
nru: א
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>אל הארמון שלו. <br>
<br>
<b>א'ר יהודה הלוי:</b> <br>
<b>שתים מכות היו במים: <br>
האחת:</b> שהתאדמו ומתה הדגה. <br>
<b>והשנית:</b> שעלו הצפרדעים מהם. <br>
<br>
ובארץ שתים: <br>
<b>אחת:</b> מהכנים. <br>
<b>והשנית:</b> מהערוב, והן חיות מעורבות. <br>
וכתיב: <b><span id='katom'>ותוצא הארץ נפש חיה.</span></b> <br>
<br>
<b>ושתים באוויר: <br>
</b>כי הדבר איננו רק חם או קר משונה מן המנהג. וברגע אחד מתים אין להם מספר, בעבור כי רוח כל החיים שהיא בלב תלוויה באוויר. <br>
<b>והשנית:</b> מכת שחין, כי הכתוב: יקרא הרקיע אשר על ראשם שמים. <br>
<b>והמכה השביעית</b> מעורבת מגלגל הסערה ומגלגל האש. וכן כתוב: <b><span id='pink'>ואש מתלקחת בתוך הברד.</span></b> <b>והשמינית </b>מכת הארבה שבאה מרחוק ע'י הרוח. <br>
<b>והתשיעית</b> הייתה מכה נפלאה שנעדר אור שני המאורות והכוכבים מארץ מצרים. <br>
<b>ועשירית</b> רדת המשחית מגלגלי הכבוד להרוג הבכורים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הנה יד ה' הויה
id: 0209
nru: ג
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>הנה מצאנו שיתחלף היו'ד בוי'ו. <b><span id='katom'>ואתה הוה להם למלך.</span></b> והפך זה שוי'ו <span id='katom'>אשר לא יבושו</span> <b><span id='katom'>קוי</span></b>. יתחלף ביו'<b><span id='katom'>ד וקוי ה' יחלופו כח.<br>
</span></b><br>
ומלת <b><span id='pink'>דבר</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שם כלל לא מצאנוהו בפעלים. רק במקום אחת: <b><span id='katom'>ותדבר את כל זרע הממלכה.</span></b> <br>
ובספר מלכים כתוב <b><span id='katom'>ותאבד.</span></b> והפירוש רחוק, רק לא ידענו טוב ממנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והפלה
id: 0209
nru: ד
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>יאמר על עניין דברים מחוברים. כמו <b><span id='katom'>הדבר אשר דבר ה'.</span></b> <br>
גם יאמר על יש, כמו זה וכמוהו: <b><span id='katom'>לא חסרת דבר.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעש ה
id: 0209
nru: ו
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>ופירוש <b><span id='pink'>וימת כל מקנה מצרים</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> רובו. <br>
כי הנה כתיב: <b><span id='pink'>שלח העז את מקנך</span></b>. <br>
וככה תמצא בברד: <b><span id='pink'>ואת כל עשב השדה.</span></b> <br>
והעד מכת הארבה: <b><span id='katom'>ואכל את יתר הפליטה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: עד אחד
id: 0209
nru: ז
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>אפילו אחד. כאשר אפרש בשירה. <br>
וטעם זה הפסוק ואפילו ששלח וראה כי השם אוהב ישראל ובעבורם הכה מקנהו, לא חשש מהמקנה בזאת המכה לשלח עמו, אולי לא עמדה הרבה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיה
id: 0209
nru: ט
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>זה מעשה נס שזה הפיח שהוא מעט נעשה אבק על כל ארץ מצרים, ולא הפריש ישראל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אבעבועת -<br>
</span></b>האל'ף נוסף. כי הוא מגזרת <b><span id='katom'>מים תבעה אש.</span></b> <br>
והמלה כפולה, כמו: <b><span id='katom'>תשעשעו תשגשגי.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי
id: 0209
nru: יד
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>הזכיר מגפות בעבור הקולות והברד והמטר והאש שהתחברו. ולא ראינו שפחד פרעה בכל המכות העוברות כאשר פחד מזאת. ואמר: <b><span id='pink'>ה' הצדיק.<br>
</span></b>וטעם: כי <b><span id='pink'>אין כמני בכל הארץ</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כפי מחשבת מצרים היה. שאלהיהם יוכלו להרע או להטיב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואך
id: 0209
nru: טו
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>חסר נו'ן. כמו: <b><span id='katom'>ואט אליו אוכיל.</span></b> שניהם שוים ושרשם. נטה נכה.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בדבר</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
הידוע שבו הרגתי המקנה שלכם, הייתי הורג כולכם עימהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואולם בעבור זאת העמדתיך
id: 0209
nru: טז
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>פירש: מה טעם זאת. <br>
<br>
והוא: <b><span id='pink'>בעבור הראותך את כחי</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כמוהו <b><span id='katom'>ומתוכם כעין החשמל מתוך האש</span></b>. <br>
<br>
<b>ויפת אמר:</b> <br>
<blockquote>בעבור זאת המכה שהיא מכת הברד.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>וטעם ולמען ספר שמי -<br>
</span></b>איננו שב אל פרעה, רק מלת ספר שם הפועל. כמו: <b><span id='katom'>כי כבד אכבדך. </span></b>ואין הטעם שפרעה ישוטט בעולם לספר כבוד השם, רק יסופר שמו בכל דור ודור, בעבור אלה האותות שעשה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עודך מסתולל
id: 0209
nru: יז
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>כמו משתבח מגזרת סלסלה ותרוממך. ואם הוא כפול הפ'א. מפעלי הכפל, כמו: <b><span id='katom'>סלו לרוכב בערבות. וגלגלתיך, </span></b>כמו: <b><span id='katom'>מתגולל, גם גלו.</span></b> <br>
<br>
<b>ורבי מרינוס אמר:</b> <br>
<blockquote>כי פירושו מתחזק מגזרת מסלות לבית ה'. ובמקום אחר כתוב מסעד לבית ה'.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: הנני ממטיר
id: 0209
nru: יח
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>ידוע כי לא ירד גם היום על מצרים ברד ומטר ואין צורך לפרש למה זה. וככה במקומות אחרים עד היום. ובעבור זה פחדו גדול, כי לא ירד שם אלא כדמות טל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואשר לא שם
id: 0209
nru: כא
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>יש בלשון קדר טעם לוי'ו ויעזב. רק אין יכולת בנו לתרגם הדבר בלשון אחרת. וככה: <b><span id='katom'>ביום השלישי וישא אברהם את עיניו</span></b> ורבים ככה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0209
nru: כב
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>מדרך סברא יראה כי נטויות ידו במטה היתה. והנה כתיב אחריו: <b><span id='pink'>ויט משה את מטהו על השמים </span></b>הוא האויר. וכמוהו <b><span id='katom'>על פני רקיע השמים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותהלך אש
id: 0209
nru: כג
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>מהבנין הקל מל' הליכה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ארצה -<br>
</span></b>הפך תולדותה. כי היא למעלה עולה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויך
id: 0209
nru: כה
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>זאת הייתה מכה קשה שהרג אדם ובהמה ושבר עץ השדה, רק שהשם חמל עליהם ועל מקניהם ולא הזכיר משה לפרעה זה, שראה ששלח פרעה ולא מת ממקנה ישראל עד אחד ולא שת לבו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: העתירו אל ה'
id: 0209
nru: כח
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>הזכיר השם הנכבד. ואמר: <b><span id='pink'>קולות אלהים. </span></b>כי הוא מודה שיש אלוהים כאשר הזכרתי. ובעבור שלא אמר קולות ה', חבר משה שם העצם והתואר.<br>
ואמר: <b><span id='pink'>מפני ה' אלהים.</span></b> <br>
והטעם: כי השם הוא אלוהים לבדו. ולא תמצא ככה בדברי משה בכל התורה. ואין טענה ממלת <b><span id='katom'>אֲדנָי ה' אתה החילות.</span></b> כי באל'ף דל'ת הוא כתוב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר אליו משה כצאתי את העיר
id: 0209
nru: כט
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
אמרו המפרשים:</b> <br>
כי לא יוכל לפרוש כפיו במצרים, בעבור שמלאה אלילים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי לה' הארץ -<br>
</span></b>ולא לך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואתה
id: 0209
nru: ל
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
אמר רבינו שלמה:</b> <br>
<b></b><blockquote><b>כי טרם תיראון</b> כמו לא תיראון. וכמוהו: <b>טרם ישכבו. <br>
</b></blockquote><b></b>וזו המלה איננה נמצאת כאשר חשב, כי לעולם יבא אחריה הענין. כי אחר <b><span id='katom'>טרם ישכבו,</span></b> כתוב: <b><span id='katom'>ואנשי העיר אנשי סדום נסבו על הבית.</span></b> <br>
והטעם: כאשר הייתה עת שכיבתם נסבו על הבית. <br>
וככה: <b><span id='katom'>טרם יקראו ואני אענה</span></b>. <br>
וככה: <b><span id='katom'>בטרם יקטירון את החלב </span></b>וככה כל טרם. והנה אין טרם כמו לא. <br>
<br>
<b>והגאון רב סעדיה ז'ל:</b> <br>
<blockquote>דבק הענין וככה פירש: אמר משה לפרעה אני אתפלל להסיר מכת הברד רק מה שהשחית השחית.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: אפילת
id: 0209
nru: לב
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>תאר וקרוב ממנו. <b><span id='katom'>ואופל ולא נוגה לו.</span></b> <br>
והטעם: שהיו עוד תחת הארץ ולא נראו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נתך
id: 0209
nru: לג
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>כדרך כהתוך כסף בתוך כור. והיא מבנין נפעל כמו: <b><span id='katom'>ונגש אל הערפל.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירא
id: 0209
nru: לד
pch: ואירא
lvr: C0206
prk: 09
htm:
</b>הזכיר עתה ויוסף לחטוא בעבור שהודה ואמר: <b><span id='pink'>חטאתי הפעם.<br>
</span></b><br>
וטעם: <b><span id='pink'>ויכבד לבו הוא ועבדיו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
התברר מה שאמר משה <b><span id='pink'>ואתה ועבדיך.</span></b> <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בא אל פרעה
id: 0210
nru: א
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>בא אליו זאת הפעם ואל תשתומם, בעבור שחזק לבו עד עתה<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי אני הכבדתי את לבו ואת לב עבדיו -<br>
</span></b>בעבור שירך לבם בבוא מכת הארבה. <br>
וטעם שהכבדתי את לבו <b><span id='pink'>למען שיתי אותותי אלה בקרבו.</span></b> ואין דעת חכמי ספרד שוה.<br>
<b>כי יש אומרים:</b> <b><span id='pink'><br>
כי שיתי</span></b> כמו: <b><span id='katom'>בינו.</span></b> <b><span id='katom'>שימו.</span></b> והדומה להם. <br>
וככה ישית. ישים. יבין. והדומה להם בכל הסימנים. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא מבנין הפעיל. והוא הבנין חסר, בעבור שמצאו, או <b><span id='katom'>מי ישום אלם.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>לשוש עליך לטוב כאשר שם על אבותיך,</span></b> שהוא מבנין הקל. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
ישיש, כמו וישוש ושיתי כמו: שומי והכל מבנין הקל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולמען תספר
id: 0210
nru: ב
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>למשה ידבר, שהוא כנגד כל ישראל וככה<b><span id='pink'>: וידעתם כי אני ה'</span></b> שידעו כל ישראל זה. ודברה תורה כלשון בני אדם, לומר התעללתי כאדם משנה התולדת להינקם מאחר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבא
id: 0210
nru: ג
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>ידענו כי לא יבא משה אל פרעה בלא אהרן עמו, כי הוא המליץ והזכיר עתה משה ואהרן בעבור שהושבו שניהם וגרשם באחרונה, שלא עשה כן בכל המכות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לענת -<br>
</span></b>מבנין נפעל מגזרת עני.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ארבה
id: 0210
nru: ד
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>שם מין. <br>
אולי נקרא כן, בעבור שהוא יותר רב מהמינים האחרים. וכתוב: <b><span id='katom'>יתר הגזם אכל הארבה. </span></b>ועליו כתוב: <b><span id='katom'>חילי הגדול.</span></b> וא'כ יהיה האל'ף נוסף.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכסה
id: 0210
nru: ה
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>דרך משל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולא יוכל לראות -<br>
</span></b>תחסר מלת איש.<br>
<br>
<b>אמר יפת:</b> <br>
<blockquote>כי ימים רבים בין מכת הברד למכת הארבה, בעבור הצומח לכם מן השדה.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: ומלאו
id: 0210
nru: ו
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>זו המלה משונה בלשון הקדש, כי טעם <b><span id='pink'>ומלאו -</span></b> שהבתים היו מלאים מהן. והנה מצאנו: <b><span id='katom'>מלאו ארבעה כדים מים, </span></b>שהוא פועל יוצא. כאילו הוא כתוב בפתחות המ'ם ודגשות הלמ'ד מהבנין הדגוש.<br>
<br>
<b>אמר רבי ישועה:</b> <br>
<blockquote>כי ויפן הוא שב אל משה שהיה חולק כבוד למלכות שפונה אל המלך בצאתו והוא הולך אחורנית. <br>
</blockquote><b>ויפת אמר:</b> <br>
<blockquote>כשהשלים צרכו. וככה ופנית בבקר. <br>
</blockquote>והנה מה יעשה במלת: <b><span id='katom'>ויפן כה וכה.</span></b> והנה טעם ויפן מגזרת פנים. כאילו הוא וירא. והנה משה יצא מאת פרעה בלא רשותו והזכיר הכתוב זה, בעבור שכעס פרעה וצוה לגרשם אחר שהושבו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויושב
id: 0210
nru: ח
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>מלת את כמו עצם הדבר. וכאשר יאמר האדם אוהבי. שהיו'ד סימן המדבר, או יאמר אוהב אותי. שהטעם עצמי הדבר שוה. על כן אם אמר אומר כי ראובן הרג את שמעון, אז שמעון הרוג. אך באמור ראובן הרג שמעון הטעם שוה, כמו: <b><span id='katom'>ורב יעבד צעיר.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>אשר ברא אלוהים אדם</span></b>. <br>
ואל תחשוב כי מלת את לאות על הפעול, בעבור שהוא נמצא כן ברבים וימצא עם הפועל, <b><span id='katom'>ובא הארי ואת הדוב</span></b> ואחרים ככה. <br>
<br>
<b>ואמר רבי יהודה המדקדק:</b> <br>
<blockquote>כי בעבור מלת את אמר ויושב ולא אמר ויושבו. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי:</b> כי אמר <b><span id='pink'>ויושב</span></b>, בעבור כי משה הוא העיקר. וככה: <b><span id='katom'>ותדבר מרים ואהרן.</span></b> היא הייתה עיקר הדבור.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר יהי כן ה'
id: 0210
nru: י
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>שאתם אומרים עמכם.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ראו כי רעה נגד פניכם</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כי הרעה קרובה מכם ונגד פניכם היא. ועם זה הטעם דבק. <br>
<br>
<b><span id='pink'>כי אותה אתם מבקשים -<br>
</span></b>כי דין שאעשה ככה. ועתה חשב פרעה שהם רוצים לברוח. ודע כי משה אדונינו לא אמר לפרעה שישובו עוד שיכזב. רק אמר שירחיקו דרך שלשת ימים. ודעת המצריים הייתה שישובו על כן השאילום. ובעבור דבר אחר שאילו נתן להם פרעה רשות ללכת ולא ישובו. לא היה רודף אחריהם. והשם ציווה לעשות כן, עד שירדוף אחריהם ויטבע. <br>
והנה זה מפורש <b><span id='katom'>וישובו ויחנו לפני פי החירות.</span></b> ואין להרהר אחרי מעשי השם שהכל עשה בחכמה, אע'פ שהיא נעלמה מעיני החכמים. והנה בדברי דוד: <b><span id='katom'>כשמעך את קול הצעדה בראשי הבכאים אז תחרץ כי אז יצא ה' לפניך להכות במחנה פלשתים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא כן לכו נא הגברים
id: 0210
nru: יא
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>מלת גבר בכל המקרא הם הזכרים ולא כן מלת אדם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי אותה אתם מבקשים -<br>
</span></b>על הרעה הנזכרת למעלה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בארבה
id: 0210
nru: יב
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
אמר רבי משה הכהן:</b> <br>
<blockquote>כי טעם בארבה שארבה שם במטה. <br>
</blockquote>ואין זה נכון. רק הטעם בארבה בעבור שיבוא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: קדים
id: 0210
nru: יג
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>שם התאר. כי קדמה מזרחה שם. ונקרא <b><span id='pink'>קדים,</span></b> בעבור שהוא נקדם בפאות כי משם תחל השמש לזרוח. ע'כ נקרא מערב אחור. כמו: <b><span id='katom'>הן קדם אהלך ואיננו ואחור ולא אבין לו.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>נשא את הארבה -<br>
</span></b>ממקומו והניחו בכל ממלכות מצרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעל
id: 0210
nru: יד
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>אמר <b><span id='pink'>ואחריו לא יהיה כן</span></b> <b><span id='pink'>- </span></b>נכתב על פי הנבואה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויכס
id: 0210
nru: טו
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>טעם <b><span id='pink'>ותחשך הארץ -</span></b> כי הארבה הבדיל בין השמש ובין הארץ, כי לעולם הארץ חשך היא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועתה שא נא
id: 0210
nru: יז
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>מלת שא נא אפרשנה בפרשת כי תשא. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אך הפעם</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כי לא אחטא עוד למרוד פי השם. ובעבור שהיה כעוס משה לא אמר לו שישלח העם. ויצא מחוץ לעיר כמשפטו <b><span id='pink'>ויעתר.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהפך ה' רוח ים
id: 0210
nru: יט
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>נקרא מערב ים בלשון הקדש, בעבור הים הגדול היוצא מספרד ועובר על ארץ מצרים אל ארץ ישראל. והוא לפאת מערב. ואיננו ים אוקינוס, כי ישראל לא ירשו כל כך. ונקרא ים ספרד הים הגדול, בעבור שרחבו ג' מאות פרסאות ושאר הימים שבארץ ישראל כים סוף. וים כנרת. וים המלח. אין בהם שיהיה רחב שלשים פרסה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0210
nru: כא
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>מדרך הסברא, כי המטה היה בידו אף על פי שאיננו כתוב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וימש חשך -<br>
</span>אמר יפת:</b> <br>
<blockquote>כי וימש חשך כמו וימיש. והטעם כי ימיש כל חשך שהיה להם ידוע. ויבא אחר עב ממנו. <br>
</blockquote><b>ויש אומרים:</b> <br>
כי הוא חסר אל'ף ומלת אמש בלשון הקודש הלילה שעבר. כמו: <b><span id='katom'>אמש אמר אלי.</span></b> <br>
ובלשון ערבי אמ'ס כי השי'ן יתחלף בסמ'ך ברוב המלות. כמו שמש שמ'ס. והנה אין טעם לפירושם. <br>
<b>ולפי דעתי:</b> <br>
כי <b><span id='pink'>וימש </span></b>מגזירת ימשש. ואין טענה בעבור שהוא מפעלי הכפל. כי כמוהו בזה הענין <b><span id='katom'>ידיהם ולא ימישון.</span></b> ושב על מצרים, כי מצרים לשון יחיד. כמו: <b><span id='katom'>ויאמר מצרים אנוסה</span></b>. <br>
והנה הטעם שימששו בידם החשך שכל כך יהיה עב כי האור של אש לא ידלק ולא הנר, והעד: <b><span id='katom'>לא ראו איש את אחיו</span></b>, לא באור היום ולא באור הנרות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>[י כב]<br>
ויט -<br>
</span></b>ולא ידעו שהיו ג' ימים אלא על פי ישראל שהיה להם אור. והנה בים אוקינוס יבא חשך עב שלא יוכל אדם להפריש בין יום ובין לילה ויעמוד זה לפעמים חמישה ימים ואני הייתי שם פעמים רבות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרא
id: 0210
nru: כד
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>אחר ג' ימים שראו אור.<br>
<br>
<b><span id='pink'>רק צאנכם ובקרכם יצג -<br>
</span></b>לדעת מה בלב משה אם דעתו לברוח. ואמר: <b><span id='pink'>גם טפכם ילך</span></b> כמו שאמר לו משה בתחלה <b><span id='pink'>בנערינו ובזקנינו נלך.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וגם לא תשאר פרסה
id: 0210
nru: כו
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 10
htm:
</b>מאיזה מין שיהיה ממקנינו, שלא נדע אי זה מין נבחר וכמה נקריב ממנו. וזהו טעם <b><span id='pink'>מה נעבוד.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר ה'
id: 0211
nru: א
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 11
htm:
</b>היה ראוי שתהיה דבקה בפסוק הזה פרשת <b><span id='pink'>ויאמר משה כה אמר ה'</span></b> ונכנסה ביניהם פרשת <b><span id='pink'>עוד נגע אחד. </span></b>והטעם: להורות זה שאמר: <b><span id='pink'>כה אמר ה'. </span></b><br>
<span id='red'><br>
ומתי נאמר לו?</span> <br>
וזה נאמר לו במדין עוד. <b><span id='katom'>הנה אנכי הורג את בנך בכורך</span></b> ובבוא מכת בכורים ציווה מאת השם בהר סיני שישאלו איש מאת רעהו וכבר פירשתי למה שם כתוב <b><span id='katom'>ושאלה אשה משכנתה</span></b>. וכאן כתיב: <b><span id='pink'>וישאלו איש מאת רעהו. <br>
</span></b>והנה פירוש <b><span id='pink'>ויאמר ה' אל משה עוד</span></b> <b><span id='pink'>נגע אחד -</span></b> וכבר אמר השם זה למשה כי רבים ככה. <b><span id='katom'>ויאמר גרש יגרש. כאשר אמר וביד חזקה יגרשם מארצו.<br>
<br>
</span>


autr: עזרא
trm: ויתן
id: 0211
nru: ג
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 11
htm:
</b>ספר הכתוב כי השם קיים מה שהבטיח למשה. <b><span id='pink'>ונתתי את חן העם.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>גם האיש משה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כי היו רבים מהם משאילים אותם, מפני כבוד משה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ובעיני העם -<br>
</span></b>עם מצרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כחצות הלילה
id: 0211
nru: ד
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 11
htm:
</b>יש מדקדקים שאמרו כחצות שם הפועל. והטעם: כאשר יהיה חצי הלילה בשוה, כי רצו לדמותו כמו: <b><span id='katom'>ויהי בחצי הלילה</span></b> וידוע כי אין יכולת בחכם לידע רגע חצי היום, כי אם בטורח גדול בכלים גדולים של נחשת. ואף כי חצי הלילה שהוא יותר קשה. <br>
<b>ולפי דעתי:</b> <br>
אין צורך לכל זה, כי פירוש <b><span id='pink'>כחצות הלילה,</span></b> כאשר יעבור חצי הלילה הראשון וככה בחצי הלילה הנשאר. והעד הנאמן: <b><span id='katom'>ויהי בחצי הלילה ויחרד האיש וילפת.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>חצות לילה אקום להודות לך.<br>
<br>
</span></b>וטעם <b><span id='pink'>אני יוצא -</span></b> על הגזירה היוצאת מאת השם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: היושב על כסאו
id: 0211
nru: ה
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 11
htm:
</b>הראוי לשבת על כסאו אחריו. <br>
והזכיר הנכבד מכל מצרים שהוא בן אדוניהם, שהכל עבדים לו. והנבזה מהכל, <b><span id='pink'>בכור השפחה</span></b> שהוא עבד.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>אשר אחר הרחים –</span></b> <br>
שהוא טוחן. כמו: <b><span id='katom'>ויהי טוחן בבית האסורים.</span></b> <br>
וכבר אמרתי, כי הנביאים אינם שומרים המלות רק הטעמים. כי מלת <b><span id='katom'>הגמיאיני השקיני.</span></b> וזכור ושמור ושוא ושקר לא תחמוד ולא תתאוה שוים בטעם. <br>
ועוד אדבר על זה בתפלת משה. <br>
<br>
והנה <b><span id='pink'>בכור השפחה - </span></b>כמו <b><span id='pink'>בכור השבי -</span></b> כי השבויה שפחה היא ותישן בבית הבור בלילה כמנהג האסורים, כאשר הזכיר יוסף <b><span id='katom'>כי שמו אותי בבור.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיתה
id: 0211
nru: ו
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 11
htm:
</b>לא ראינו כזאת בכל המקרא לומר כמוהו לא נהיתה וכמוהו לא תוסיף, ותחסר מלת על וככה הוא אשר כמוהו לא נהיתה ועל כמוהו לא תוסיף צעקה.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>כמוהו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שוד או שבר או מות והדומה להם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא יחרץ כלב לשונו
id: 0211
nru: ז
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 11
htm:
</b>שיפחידם כמו: <b><span id='katom'>לא חרץ לבנ'י לאיש את לשונו.</span></b> והטעם שיהיה נובח או נושך. והנה בארץ לא יחרץ להם כלב לשונו ולבהמתם. ואף כי ישלח מן השמים משחית להכות בכוריהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירדו
id: 0211
nru: ח
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 11
htm:
</b>והשתחוו לי לאמר. על פיך.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וכל העם אשר ברגליך -<br>
</span></b>שהם ברשותך שאוליכם אל המקום שארצה כמו: <b><span id='katom'>ויעל ברגליו.</span></b> <br>
והנה בעבור שאמר לו: <b><span id='katom'>אל תוסף ראות פני, </span></b>יצא בחרי אף.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0212
nru: א
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>עתה הזכיר תחילת המצוות שהיו על ידי משה ואהרן, כי הם לבדם היו נביאי התורה כי אחריהם לא נתחדשה מצווה רק אם הייתה לצורך שעה, כדבר גדעון ואליהו ואל יעלה על לבך דבר השיר שהיה בבית השם על יד דוד, כי כמו תיקון היה ומוסד שיסד דוד ושלמה וככה כתוב באמונתם. ולא בנבואתם. <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>כי קבלה הייתה בידם מפי משה כי מלך יקום ויחדש כלי שיר. <br>
</blockquote>וכמוהו: <b><span id='katom'>לא תוציאו משא מבתיכם ביום השבת.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: החדש הזה
id: 0212
nru: ב
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
א'ר יהודה הפרסי:</b> (מראשוני הקראים).<br>
<blockquote>כי ישראל היו מונים כפי שנות החמה כמשפט העמים הערלים וראייתו ושמרת את החקה הזאת למועדה. כי שנת לבנה איננה שוה. כי ימי החריש והקציר תלוים בהליכת השמש לבדו כפי נטותה לצפון או לדרום. <br>
</blockquote>ולא דבר נכונה. <br>
<b>ועתה אפרש לך.</b> ידענו כי מהלך הלבנה בגלגלה. בנקודה הידועה כנגד גלגל המזלות עד שובה אל הנקודה בעצמה, הם כ'ז יום ושלישית יום בקרוב. והנה נחשוב כי התחברה עם השמש כשהיתה בנקודה הראשונה בתחלת מזל טלה, והנה בשובה אל ראש מזל טלה לא מצאה השמש שם, כי כבר הלך במהלכו האמצעי כ'ז מעלות, כי מהלך שניהם בראיות גמורות הוא ממערב למזרח הפך התנועה העליונה. <br>
והנה הלכה הלבנה באלה המעלות שכבר הלך השמש. גם הלכה הלבנה בחלקים שהלך השמש בלכת הלבנה המעלות הנזכרות שני ימים וקרוב מחמש שעות. התחברו שניהם לסוף כ'ט יום וחצי ושני ידות שעה. וע'ג חלקים מחלקי ישראל והשנה באמת היא לשמש לבדו, כי הוא המוליד זמני קור וחום וקיץ וחורף שהם ד' תקופות השנה. <br>
ואז נחשוב שהיתה בתחלת ראש טלה. והוא ילך בגלגלו שס'ה ימים וקרוב מרביעית יום עד שובו פעם שנית ובעבור זה נקרא שנה. והנה אין ללבנה שנה כלל. כאשר אין לשמש חדש כלל. כי לא יתחדש בשמש דבר רק דבר החידוש הוא לאור הלבנה. ובעבור זה נקרא חדש. גם ירח. בעבור חידוש אור הלבנה כי אין לה אור בראיות גמורות. כי אם מהשמש. על כן לא תקדר השמש כי אם ברגע מחברתו עם הלבנה. אם היו בראש הטלה או בזנבו ולא תהיה קדרות ללבנה כי אם בהיותה לנכח השמש בלילה במקומות הנזכרים. <br>
ובעבור ששנת העמים קרובה אל שנת החמה. וראו ששתים עשרה פעמים תתחדש הלבנה בשנת החמה. חלקו ימי השנה על שנים עשר. וקראו לכל חלק חדש. בעבור שהוא קרוב מימות חדש הלבנה. וזאת ההסכמה מהם אינה בדרך התולדות. <br>
<br>
גם הישמעאלים בעבור שמועדיהם תלויים בימי חדשי הלבנה. ותחילת החדש מליל ראות הלבנה. וראו כי י'ב חדש יש בשנת החמה לא מצאו חשבון יותר קרוב מזה. כי אין בין שני המספרים רק י'א יום. על כן שמו כל שנותיהם שנות הלבנה וכל שנה ישתנה מועד פסחם אחורנית י'א יום עד שיהיו ל'ג שנות חמה, הם ל'ד שנות הלבנה כי אלה אינם על דרך התולדות. והשם ציווה בתורתו לשמור מועד במועדו. כי אמר: <b><span id='katom'>שמור את חדש האביב</span></b> <b><span id='katom'>ועשית פסח לה'.</span></b> והנה אם לא ימצא אביב בחצי החדש. נעשה הפסח בחדש הסמוך אליו. וככה קרא חג השבועות חג הקציר. וסכות חג האסיף. כי הקציר והאסיף תלוים באביב. <br>
<br>
וראינו שאמר שלא נעשה פסח רק בחצי חדש הלבנה. וככה סכות. והנה ציווה לשמור ימי חדש הלבנה ויהיו המועדים זמניהם שמורים. ומשה לא הזכיר בתורה שנספור י'ב חדש או י'ג. רק אמר בחדש שנמצא אביב בו נחל לספור. והוא יקרא ראשון בין שתהיה השנה מי'ב חדש או י'ג. וככה כתוב<b><span id='katom'>: בחדש השני, בחדש השלישי</span></b> וכולם על דרך הזה. <br>
וניסן ואייר וסיון וכל שמות החדשים אינם לשון קדש כ'א לשון כשדים, על כן לא תמצא במקרא כתוב אחד מהם רק בנבואת זכריה ודניאל ועזרא ומגלת אסתר שהיו בגולה. וככה הפירוש בחדש הראשון שנקרא ניסן בלשון כשדים רק מצאנו בלשון הקדש שנקראו שלושה חדשים בדרך אחרת: <br>
<b>ירח זיו. <br>
בירח האיתנים. <br>
בירח בול. <br>
</b>ואם רדפנו אחר הפשט אין ירח זיו ניסן רק אייר, כי כן כתוב: <b><span id='katom'>הוא החדש השני</span></b> הידוע. שהוא שני לראשון לחדשי ישראל. <br>
<br>
ומלת <b><span id='katom'>למלוך שלמה</span></b> אינה דבקה עם החדש, רק עם <b><span id='katom'>בשנה הרביעית למלוך שלמה</span></b>, כי לא מצאנו בחשבון כל המלכים שיספר החדשים רק השנה שמלך הוא. והעד שהוא שכתוב בדברי הימים <b><span id='katom'>בחדש השני (בשנת ארבע למלכותו).</span></b> <br>
ויש לטעון על יהודה הפרסי, כי כל השנים אינם שוות כי יבא להם שינוי מפאת מערכת המשרתים שירבו הגשמים או ימעטו. וימעט או ירבה החום או הקור בכל חדש שישנה מהמנהג הידוע. על כן לא ימצא אביב בשוב השמש אל הנקודה שהיה שם בתחלת השנה שעברה, שנמצא אז אביב. ויהיה בין אביב לאביב יותר משנה שלימה עם תוספת שבועיים, על כן היו ישראל סומכין על האביב הנמצא בארצם באיזה חדש שיהיה נמצא. כי האביב ישתנה עתו בכל הארצות, כפי מרחק כל ארץ מהקו השוה. <br>
<br>
ועתה אתן לך כלל אף ע'פ שישראל בבית המקדש היו מסתכלין אל האביב, לא היה עבור השנה מסור להם. כי אם לב'ד שהיה מסתכל לדברים אחרים חוץ מהאביב, ככתוב במשנה. והנה משה לא פירש לנו בתורה איך נקבע השנים והחדשים. ואם לא נמצא אביב מה נעשה. ויש לתמוה מזה תימא גדולה, איך פירש דיני כל נגעי המצורע שהוא באדם אחד ולא יעמוד בכל זמן והניח דבר המועדים שכל ישראל חייבים לשמרה בכל זמן, ויש כרת על אכילת חמץ בפסח. ועל אכילת יוה'כ?! <br>
<br>
והנה אם סמך על המולד, היה לו לפרש אם הוא כפי המהלך האמצעי, או כפי מולד האמתי שהוא כנגד גלגל המזלות. שפעמים יהיה בין מולד העבור למולד האמתי. פעם להוסיף ופעם לגרוע. קרוב מי'ד שעות. ובעבור זה אמרו אבותינו הקדושים פעמים בא בארוכה ופעמים בא בקצרה. וזה לא יוכל לדעת רק מי שהוא יודע בחכמת המזלות. וזה היה לו לפרש על איזה מקום מהארץ הוא המולד. כי הנה בין ירושלים ובין העיר הזאת ששמה לוק'א יותר מג' שעות. ואם על הראייה סמך, היה לו לפרש על איזה מקום היא הראייה, כי תשתנה קשת המראה בכל מקום כפי רוחב הארץ וכפי מרחב הלבנה מקו המזלות. על חלוף המראה באורך וברוחב וגבהו ושפלתו ואוירו. ואלה הדברים צריכים פירוש ארוך. ואם לא היה האויר זך הנעשה ר'ח שני ימים מספק. וזה לאות כי סמך על קריאת ב'ד בכל דור ודור. והיתה קבלה בידם שלעולם יקבע ב'ד שבע שנים בכל י'ט שנה. שהם רל'ה חדשים והם ו' אלפים יום תתקל'ט. גם שתי שלישיות יום. גם תקצ'ה חלקים ואלה הם י'ט שנות החמה בלי תוספת ומגרעת. <br>
<br>
ואל תחוש לשעה ותפ'ה לחשבון תקופת שמואל. וידענו כי לא נעלם ממנו זה. רק תפש דרך קרובה בזמנו לאנשי דורו. כי היום יש בין תקופת האמת ותקופתו קרוב מט' ימים. ואל תתמה על זה כי הנה אמרה הברייתא: <br>
<blockquote>הרוצה לידע מקום הלבנה יחשוב שנות העולם ויעשה מהם חדשים. ויתן לכל חדש כ'ט יום וחצי. ושתי ידות שעה שהם תש'כ חלקים. <br>
</blockquote>והנה חסר ע'ג חלקים. והנה התחברו מהם בכל מחזור יותר משתי שלישיות יום. והנה יהיה המרחק בין חשבון מולדות מימי בראשית ובין חשבון מולדנו היום קרוב מחצי שנה. <br>
<br>
והנה התברר לך כי כלל שנותינו ישוב בכל המחזור שנות החמה. וחדשינו תמיד חדשי הלבנה. וברוך השם שהדריכנו בדרך ישרה. הנה אתן לך ראיה מן המקרא שהמועדין תלויין בבית דין. דכתיב ויועץ המלך חזקיהו לעשות פסח בחדש השני ואם הייתה קבלה בידם להסתכל לדבר האביב כאשר אמרו החולקים על רבותינו ז'ל. למה לקח עצה לקבוע פסח בחדש השני?! <br>
<br>
והנה יראה אם דבריהם אמת כי עשה חזקיהו שלוש רעות: <br>
<b>האחת:</b> שלא הקריב פסח במועדו והיה טהור. <br>
ולמה איחר זה בעבור רוב הקהל שלא באו. ואין זה כתוב בתורה, כי אם בדברי הקבלה. <b><br>
<br>
והשנית:</b> שאכל והאכיל כל ישראל חמץ בחדש הראשון. <br>
<br>
<b>והשלישית:</b> שבדא מלבו לעשות חג המצוות בחדש השני שבעת ימים. וכן לא יעשה כי השם לא ציווה לעשות חג המצוות בחדש השני רק על אכילת הפסח לילה אחד. כי כל הטמאים אוכלים מצה בחדש הראשון עם כל ישראל. וחלילה חלילה שעשה חזקיהו רעות כאלה. כי הכתוב דבר עליו לא סר מכל מצוות ה' ימין ושמאל. גם הוא אמר בתפלתו: <b><span id='katom'>זכור נא את אשר התהלכתי לפניך והטוב בעיניך עשיתי. <br>
<br>
</span></b>והנה עתה אפרש לך, דע כי חזקיהו נועץ עם כל הקהל בהכנס החדש הראשון שיעשו פסח בחדש שבא אחריו בעבור רוב הקהל שלא באו והכהנים לא התקדשו למדי. והנה עיבר השנה. והפסח שעשה פסח ראשון היה. ובמועדו נעשה. והעד כי השם נגע האוכלים בפסח בלא ככתוב ואם לא נעשה במועדו למה נגעם אחר שלא היה הפסח מקובל לפניו. ואילו חטא חזקיהו איך התפלל בעדם ושמע השם תפלתו וירפא העם. <br>
ואם טען הטוען הלא החכמים ז'ל לא הודו לו שעיבר ניסן בניסן. <br>
התשובה אמת אמרו, כי מנהג כל בית דין להסתכל בסוף חדש אדר אם הוא צריך לעבר השנה או לא, והנה חזקיהו לא עשה כן כי שגג שגגה קטנה לעבר השנה בראש חודש, ובעבור כי חדש העיבור לעולם יהיה לפני החדש הראשון, ע'כ יהיה הוא לעולם ראש לחדשים. ויהיו המועדים בחדש השביעי ממנו. וזהו <b><span id='pink'>ראשון הוא לכם לחדשי השנה.</span></b> <br>
<br>
וידענו כי מצוות רבות הם בתורה זכר ליציאת מצרים והנה ראוי זה להיות תחילת חשבון ישראל. וככה כתוב: <b><span id='katom'>ויהי בשמונים שנה וארבע מאות שנה לצאת בני ישראל מארץ מצרים בשנה הרביעית בחדש זיו הוא החדש השני. <br>
</span></b>והאומות אומרים: כי אם השנה בנויה מהחדשים. הנה חדש האביב הוא יסוד וראש. אם כן למה תחלו מספרכם מהחדש השביעי ותאמרו כי הוא ראש השנה?! <br>
והתשובה כבר הזכירו חכמינו ז'ל כי ארבעה ראשי שנים הם וראינו מפורש כי קדוש שנת היובל בחדש השביעי בעשור לחדש. <br>
<br>
<b>ועוד:</b> כי ציווה השם לקרוא בתורה <b><span id='katom'>במועד שנת השמטה בחג הסכות למען ישמעו ולמען ילמדו</span></b> ואם תחלה שנת השמטה תהיה מניסן למה לא ציווה לקרוא בתורה בחג המצות?! <br>
והנה חצי שנה עמדו בטלים וכתוב: <b><span id='katom'>וחג האסיף תקופת השנה.</span></b> ובמקום אחר הוא אומר: <b><span id='katom'>וחג האסיף בצאת השנה.</span></b> <br>
<br>
ועוד נוכל ללמוד מדרך התורה גם מדרך התולדות שאמר בתחלה: <b><span id='katom'>לא תזרעו</span></b> ואחר כן <b><span id='katom'>ולא תקצרו.</span></b> כי הזריעה סמוכה לתשרי לא לניסן. <br>
<br>
<b>ועוד:</b> אם שמנו תחלת השמטה ניסן, מי שזרע בשנה הששית לא יקצר בשנה השביעית, כי הקציר אחר ניסן הוא וכבר נכנסה שנת השמטה. גם לא יזרע בשנת השמטה. והנה כי דברי חכמינו ז'ל הם נכונים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ראש חדשים -<br>
</span>אמר רבי משה הכהן:</b> <br>
<blockquote>אין צריך לומר ראש חדש. רק חדש לבדו. כי הטעם יום חדוש אור הלבנה. וכן כתיב חדש ושבת. <b>חדשיכם ומועדיכם. מדי חדש בחדשו. <br>
</b></blockquote><b>ואחרים טענו עליו:</b> <br>
<span id='red'>א'כ למה אמר בחדש השביעי באחד לחדש?</span> <br>
והוא השיב להסיר הספק. <br>
<b><br>
גם טענו עליו:</b> <b><span id='katom'><br>
ובראשי חדשיכם.</span></b> <br>
<b><br>
והוא השיב:</b> <br>
<blockquote>כי על חדש ניסן ידבר בכל שנה, כי ניסן לבדו הוא ראש חדשים. <br>
</blockquote><b>ושאלוהו:</b> <br>
<span id='red'>א'כ מה קרבן שאר החדשים?<br>
</span><b>והוא השיב:</b> <br>
<blockquote>כי שם כתוב זאת עולת חדש בחדשו לחדשי השנה בפרשה עצמה. וכן אמר: וביום שמחתכם ובמועדיכם ובראשי חדשיכם ותקעתם בחצוצרות. כי הוא תחלת השנה. <br>
</blockquote>ואנחנו לא נניח דברי רבותינו ז'ל בעבור סברותינו, כי הם אמרו כי בכל חדש יתקעו בחצוצרות והוא הנכון. לומר חדש או ראש חדש. וכתוב: <b><span id='katom'>עד חדש ימים.</span></b> שטעמו שימלאו ימי החדש שלו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: דברו אל כל עדת בני ישראל
id: 0212
nru: ג
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>כי כל בני מצוות חייבים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויקחו להם -<br>
</span></b>מי שיש להם ממקנהו כי מקנה רב היה להם או יקנו. <br>
<br>
<b>ויפת אמר:</b> <br>
<blockquote>כי מיום העשור יחלו להכין השה עד יום י'ד, רק לא ידענו אם זו מצווה לדורות או על פסח מצרים.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>שה לבית אבות -<br>
</span></b>אם הם מועטים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שה לבית -<br>
</span></b>אם הם רבים. <br>
ואחר שאמר: <b><span id='pink'>שה לבית אבות</span></b>, אמר שה לכל בית ובית ובתחלת זה הספר פירשתי בית.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואם ימעט הבית מהיות משה
id: 0212
nru: ד
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>מהיות מעט מאכילת השה, כי אנשי הבית יהיו מועטים. <b><span id='pink'>יקח הוא ושכנו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>במכסת -<br>
</span></b>חלק. <br>
וכן: <b><span id='katom'>המכס לה'.</span></b> חלק שיקח כל אחד, וכמוהו: <b><span id='katom'>ה' מנת חלקי וכוסי.</span></b> <br>
גם תכוסו והיא מפעלי הכפל. והכפל חסר ממלת במכסת גם מן המכס. והנה אמר המכס על משקל: <b><span id='katom'>וממר ליולדתו</span></b>, שהוא מפעלי הכפל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שה תמים
id: 0212
nru: ה
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>שיהיה בלא מום. <br>
גם שה יקרא כל אחד משני המינים ששם הצאן כוללם וככה: <b><span id='katom'>שה כשבים ושה עזים. <br>
<br>
</span>אמר רבי משה בן עמרם הפרסי:</b> (קראי)<br>
<blockquote>כי השה חיוב פסח מצרים. ובארץ ישראל שה או פר. <br>
</blockquote>וראייתו: <b><span id='katom'>וזבחת פסח לה' אלוהיך צאן ובקר</span></b> שהוא פסח דורות, ולא דבר נכונה, כי כל פסח דורות הוא זכר לפסח מצרים ואין ראוי לשנות, רק<b><span id='katom'> וזבחת פסח לה' אלוהיך צאן</span></b> חיוב. ובקר לשלמים לאכול בחג מבושל במים. <br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>ושמחת בחגך אתה ובנך ובתך.</span></b> אתה חייב ובנך ובתך רשות. והעד שכתוב בדברי הימים ששחט יום ארבעה עשר כבשים ופרים. ושם כתוב הכבשים לפסחים והפרים לשלמים בשלו אותם בדודים ובסירות רק לבד הצאן בשלו באש כמשפט. <br>
<br>
<b>א'ר ישועה:</b> <br>
<blockquote>כי יש הפרש בין בן שנה ובין בן שנתו. כי בן שנה עלתה לו שנה ובן שנתו כמשמעו. <br>
</blockquote>והנה בקרבן הנשיאים: <b><span id='katom'>כבש אחד בן שנתו.</span></b> ובאחרונה כתוב: <b><span id='katom'>כבשים בני שנה.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיה לכם למשמרת
id: 0212
nru: ו
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>שישמרנו כל אחד בביתו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בין הערבים -<br>
</span></b>מלה קשה. <br>
<br>
<b>ורבינו שלמה אמר:</b> <br>
<blockquote>כי רגע נטות השמש מחצי היום לצד מערב. <br>
</blockquote>ולא נתן טעם למה ערבים שנים. והנה כתוב: <b><span id='katom'>ובהעלות אהרן את הנרות בין הערבים.</span></b> ואין ספק כי בשקוע השמש ידליק את הנרות. וכאשר חפשנו זאת המלה מצאנו כי יקרא רגע בין הערבים ערב. כי כן כתוב: <b><span id='katom'>בין הערבים תאכלו בשר.</span></b> ושם כתוב: <b><span id='katom'>בתת ה' לכם בערב בשר לאכול.</span></b> ובהדלקת הנרות כתוב: <b><span id='katom'>יערוך אותו אהרן ובניו מערב עד בקר. </span></b><br>
וכתיב: <b><span id='katom'>עולות לה' לבקר ולערב.</span></b> <br>
וכתיב: <b><span id='katom'>ואת הכבש השני תעשה בין הערבים</span></b>. <br>
והנה על הפסח שכתוב בו בין הערבים, מצאנו שם תזבח את הפסח בערב, <b><span id='katom'>כבא השמש מועד צאתך ממצרים,</span></b> פירוש כבא השמש לצד מערב. ואין זה משמע ביאה כי הוא הפך יציאת השמש. מדכתיב: <b><span id='katom'>השמש יצא על הארץ</span></b>, שהחל להראות על הארץ. וככה: <b><span id='katom'>ובא השמש וטהר</span></b> שלא יראה על הארץ. <br>
והנה כתוב על מקרה לילה: <b><span id='katom'>והיה לפנות ערב ירחץ במים.</span></b> ואם אין הדבר כן יבאר לנו מה הפרש יש בין כבא השמש של פסח ובין כבוא השמש של מקרה לילה?! <br>
וככה: <b><span id='katom'>ובא השמש וטהר.</span></b> <br>
<br>
<b>אמרו המינים:</b> <br>
כי שלושה ערבים הם. וראייתם בעבור שמצאו: <b><span id='katom'>עד הערב השלישית.</span></b> והם לא הכירו האמת ולא הבינו, כי כתוב: <b><span id='katom'>מחר חדש ושלשת תרד מאד.</span></b> שפירושו כאשר יהיה היום השלישי מהיום הסמוך לערב השדה שאתה נסתר שם. ובעבור זה אמר: <b><span id='katom'>עד הערב השלישי.</span></b> <br>
<br>
<b>ועתה אשוב לפרש:</b> דע כי משקל ערבים לעולם נופל על משקל שנים. כמו <b><span id='katom'>אבנים.</span></b> וכמוהו <b><span id='katom'>לוחותים</span></b>, וככה <b><span id='katom'>דרכים.</span></b> <b><span id='katom'>והעד ייפול באחת.</span></b> וככה <b><span id='katom'>שמים.</span></b> כי הם שני סדני הגלגל שהם כמו מסמרות נטועים, שעליהם משענות הגלגל. וככה: <b><span id='katom'>לנטוע שמים.</span></b> וכבר פירשתי בספר השם הנכבד כי שמים מגזרת: <b><span id='katom'>שם ישר נכח עמו.</span></b> רמז לשני מקומות. <br>
<br>
והנה יש לנו שני ערבים: <br>
<b>האחד</b>: עריבת השמש והוא עת ביאתו תחת הארץ. <br>
<b>והשני: </b>ביאת אורו הנראה בעבים. <br>
והנה יש ביניהם קרוב משעה ושליש שעה. אז יבא בעל קרי אל המחנה וידליק אהרן את הנרות. <br>
<br>
<b>אמר הגאון רב סעדיה ז'ל:</b> <br>
<blockquote>מידת מזבח העולה חמש אמות אורך וחמש אמות רוחב. ובמדת הזאת לא יעמדו כי אם כוהנים מועטים שהם זורקים דמי הפסחים קודם שיקרשו. <br>
</blockquote>והנה בימי יאשיהו שהיו ישראל מועטים לא יכלו הכהנים לזרוק דמי הפסחים והשלמים ששחטו לזרקם לשעה ושליש שעה. ואף כי בהיות כל השבטים בארצם. והנה הייתה קבלה שיחלו לשחוט מהרגע שיתברר לאדם כי השמש נטה לצד מערב. והזכיר הכתוב: <b><span id='pink'>בין הערבים</span></b> שרוב הפסחים אז היו נשחטים שם. והוא סוף הזמן שלא יעבור עד עריבת אור השמש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: על שתי המזוזת
id: 0212
nru: ז
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>של פסח הבית. <br>
ועוד יפרש משה איך יקחו את הדם. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>משקוף</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
מגזרת חלון <b><span id='katom'>וישקף.</span></b> וזה המשקוף הוא על פתח הבית. וככה מנהג כל ארץ ישמעאל, כי מנהג הערלים לא היה כמנהג המצריים ואפילו במאכליהן כמו: <b><span id='katom'>פתות אותה פתים.</span></b> וככה תכשיטי הנשים לשום נזם באף ובאזן. וכל אשר הזכיר ישעיהו על בנות ציון. וככה אין בית להם, כי אם בחצר האחת יקרא פתח הבית. והחיצון שער החצר. <br>
<br>
<b>ורבים אמרו:</b> <br>
כי נתינת הדם על המשקוף ועל שתי המזוזות, להראות שישחטו תועבת מצרים בפרהסיא, כי כבר נפל פחדם עליהם ולא יפחדו שיסקלום. ואילו היה כן, היה זה בשער החצר. והנה לא הושם הדם כי אם בסתר שסגרו שער החצר. והם שחטו בין הערבים שלא יראה אדם שהוא סמוך ללילה ואיש לא יצא מפתח ביתו עד בקר, שהלכו לדרכם וסגרו כל אחד שער חצרו, כי המצריים חשבו שישובו. רק הטעם להיות הדם על המשקוף להיותו כופר בעד כל האוכל בבית ויהיה סימן למשחית שיראנו. כדרך:<b><span id='katom'> והתוית תיו.</span></b><br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>בתים.</span></b> משונה בדקדוק, כי יש דגש אחר קמץ גדול ואין זה משפט הלשון, רק אם היה הקמץ חטף כמו: <b><span id='katom'>רנו שמים.</span></b> אולי היה כן, בעבור חסרון יו'ד בית שלא תתערב זאת הגזרה עם גזרת עשרת הבתים חומר שהוא פתח. לשון רבים מן האיפה והבת. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>על הבתים –</span></b> <br>
יורנו כי היא מלעיל הפך המנהג.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: על מרורים יאכלוהו
id: 0212
nru: ח
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
אמר אחד מחכמי ספרד:</b> <br>
<blockquote>ידוע כי הליחה תגבר בארץ מצרים בעבור מימי היאור ובעבור שלא ירד שם גשם, כי האויר הוא לח תמיד. על כן מנהגם היה לאכול בכל שלחנם מיני מרורים רבים מעשבים וחרדל ואפילו לא יהיה למצרי אלא פת לבדה, לעולם המרורים יהיו על שלחנו לטבול בו הפת, כי הם רפואה לאוירם. <br>
</blockquote>ואנחנו נסמוך על דעת קדמוננו ז'ל שפירשו לנו, כי המרורים זכר <b><span id='katom'>לוימררו את חייהם.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: נא
id: 0212
nru: ט
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
יש אומרים:</b> <br>
כאשר הוא עתה שהבשר חי ובדרך הזאת לא מצאנו בכל המקרא. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
כי הוא מגזרת <b><span id='katom'>כי הניא אביה אותה.</span></b> והטעם שבור. ואין זה נכון, כי אחר כן אמר: <b><span id='pink'>ועצם לא תשברו בו. </span></b><br>
<br>
<b>והנכון בעיני:</b> שאין לו חבר במקרא. ופירושו: הפך מבושל, והוא שנקרא חי, כמו: <b><span id='katom'>לא יוקח ממך בשר מבושל כי אם חי.</span></b> וכבר אמרתי כי רוב לשון ערבי דומה ללשון עברית. והבשר החי נקרא בלשון ערבי ני'י ואותיות אהו'י מתחלפים להם בלשונם כמו בלשוננו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ובשל -<br>
</span></b>שם התאר. ופירושו: שהוא מבושל במים. <br>
<br>
<b><span id='pink'>כי גם צלי אש -<br>
</span></b>יקרא מבושל. כדכתיב: <b><span id='katom'>ובשלת ואכלת.</span></b> <b><span id='katom'><br>
ויבשלו את הפסח באש כמשפט.</span></b> <br>
<br>
<b>ויתכן </b>להיות <b><span id='pink'>ובשל מבושל</span></b> כמאכל המלכים על דרך המשקיות. כי ישימו על האש כלי נחושת רחב וימלאו חציו מים וכאשר ירתיחו המים ישימו סיר הבשר עם מים קרים על המים הרותחים, וככה יתבשל הבשר וזה המאכל מועיל יותר מכל המאכל אשר יהיה קרוב אל האש, והנני הכותב מוסיף על דברי זה החכם, כאשר שמעתי מפיו. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ובשל -<br>
</span></b>שם התואר על משקל כבד זקן. וככה זה ובשל. כי הבית קמו'ץ והשי'ן רפה ואינו שם הפועל. על דרך: <b><span id='katom'>כי כבד אכבדך. הכה תכה,</span></b> כי לעולם לא יבא שם הפועל בהתחברו רק על לשון עבר, או עתיד, כמו: <b><span id='katom'>דבר ידבר. הקדש הקדשתי.</span></b> רק להתחבר שם הפעל עם פועל. ופעול לא יבא והנה זה בשל כמו כבד. ולנקבה <b><span id='katom'>הזרוע בשלה.</span></b> <br>
<br>
ואל תתמה מה צורך לומר שני העניינים <b><span id='pink'>בשל ומבושל</span></b> כי שני בשולים הם כמו שפירש. <br>
<b>האחד:</b> להכניס כלי שהבשר בתוכו בתוך כלי המים הרותחין. ולרבים בשלים מבושלים. והמה <b><span id='katom'>חכמים מחוכמים</span></b> וככה יאמר ליחיד חכם מחוכם. ברוך ומבורך. והפרש יש בין בדיקת הלשון בין חכם למחוכם וככה בין בשל ומבושל כאשר פירש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ראשו על כרעיו ועל קרבו -<br>
</span></b>כמו עם. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ויבואו האנשים על הנשים.</span></b> <br>
<br>
<b><span id='pink'>והראש והכרעים ירחץ במים -<br>
</span></b>כמשפט.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והנותר ממנו
id: 0212
nru: י
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>אם יהיה אנוס שלא היה יכול לאכול חלקו. <br>
<br>
<b>ויפת אמר:</b> <br>
<blockquote>על העצמות. <br>
</blockquote>ואיננו נכון, כי לא דבר הכתוב רק על הווה. <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועברתי בארץ מצרים
id: 0212
nru: יב
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>כי כח השם וגבורותיו הם העוברים. כאלו השם עובר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ובכל אלהי מצרים אעשה שפטים -<br>
</span></b>כדרך: <b><span id='katom'>וראש דגון נופל לפניו ארצה.</span></b> <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>ובאלהיהם עשה ה' שפטים</span></b> וזה יהיה לכם לאות, שיחזק לבבכם ולא ירך בשמעכם צעקת המצריים במות בכוריהם, בעבור המשחית, בעבור הדם אשר אני רואה אפסח עליכם, <br>
<b><span id='pink'>ולא יהיה בכם נגף -<br>
</span></b>כי זה הדם יהיה לאות על המשחית.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיה היום הזה
id: 0212
nru: יד
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>יהיה זכר לדורות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וחגותם אותו -<br>
</span></b>הוא חג הפסח. <br>
<br>
ואמר: <b><span id='pink'>חוקת עולם לדורותיכם,</span></b> ולא אמר בכל מושבותיכם, כי זו המצוה תלויה בארץ כאשר אפרש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שבעת ימים
id: 0212
nru: טו
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>טעם <b><span id='pink'>מצות תאכלו –</span></b> <br>
זכר לאכילתם בצאתם ממצרים, כי לא ציווה שיאכלו מצות רק הנאכלים עם הפסח לפני חצות לילה, רק שבעת ימים ציווה לאכול מצות, להיות זכר לאשר קרה לכם בצאתכם ממצרים, כי שם כתוב: <b><span id='pink'>כי לא חמץ,</span></b> ואילו היו מניחים המצריים שיתמהמו מעט, היו מחמיצין עיסתם. והשבעת ימים בצאתם מצות אכלו עד שטבע פרעה ביום השביעי. כי הענן היה מוליכם יומם ולילה ולא היו מתעכבים בחנותם עיכוב רב. <br>
וככה כתוב על הפסח: <b><span id='katom'>שבעת ימים תאכל עליו מצוות לחם עוני.</span></b> <br>
<br>
והנה הזכיר על הפסח: <b><span id='pink'>שבעת ימים תאכל מצות - </span></b>חיוב על דרך הפשט. והעד: <b><span id='katom'>למען תזכור את יום צאתך. </span></b>ובעבור זה כתוב: <b><span id='pink'>כל מחמצת לא תאכלו בכל מושבותיכם תאכלו מצות.</span></b> חיוב בארץ ישראל ובחוצה לארץ. ואחר שקבלה הייתה ביד ישראל שיחלו לשחוט את הפסח בנטות השמש לצד מערב. וכתוב: <b><span id='katom'>לא תשחט על חמץ דם זבחי</span></b>, על כן דרשו רז'ל: <b><span id='pink'>אך - </span></b>חלק. <br>
<br>
ודע כי כלוי מעשה אינו מעשה והנה פירוש: <b><span id='katom'>ויכל אלוהים ביום השביעי,</span></b> כאשר נכנס היום השביעי כבר כלתה מלאכתו. וככה: <b><span id='pink'>ביום הראשון תשביתו שאור מבתיכם</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> בהכנס היום הראשון כבר נשבת כל השאור מהבתים והנה תחילת יום ראשון סוף יום י'ד בערב, ככתוב: <b><span id='pink'>מיום הראשון עד יום השביעי.</span></b> <br>
והנה פירוש זה כי שבעת ימים שלמים הם מיום י'ד לחדש בערב שהוא סוף יום י'ד עד יום הכ'א לחדש בערב. ועוד אדבר על זה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וביום הראשון
id: 0212
nru: טז
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>הוא יום יציאת מצרים. והיום השביעי הוא יום טביעת פרעה, כאשר אפרש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כל מלאכה -<br>
</span></b>בכל המועדים חוץ מיום שבת ויום הכיפורי אין כתוב בהם כל מלאכה, רק בפסח לבדו אמר, והתנה להוציא אוכל נפש. ובכל מקום בין בפסח בין בעצרת בין יום הזכרון וחג הסוכות, היה אוחז דרך קצרה לומר כל מלאכה לא תעשו. רק במקום אחד בפסח כתוב: ולא תעשה כל מלאכה על דרך שהזכיר תחלה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושמרתם
id: 0212
nru: יז
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>הנה ציווה להיות המצוות שמורים מימות הקציר. וכתוב: <b><span id='pink'>והוצאתי את צבאותיכם</span></b> ועדיין לא יצאו. כי בתחילת החדש הייתה זו הנבואה. והטעם שתאמרו כן לדורותיכם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בראשון
id: 0212
nru: יח
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>אחז דרך קצרה בעבור שהזכיר בתחילה <b><span id='pink'>ראשון הוא לכם.</span></b> והנה טעם בחדש הראשון. וכמוהו <b><span id='katom'>בעשירי באחד לחדש.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: שאור
id: 0212
nru: יט
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>שהוא מחמיץ והוא הידוע. ואחר כן אמר: <b><span id='pink'>כל אוכל מחמצת</span></b> כל דבר שיחמץ. <br>
ודע כי מיום הראשון עד יום השביעי אינו דבק בקרוב אליו שהוא ונכרתה רק עם אוכל מחמצת, כמו: <b><span id='katom'>למלוך שלמה על ישראל.</span></b> <br>
<br>
<b>אמר יפת:</b> <br>
<blockquote>כי יש אות שמושכת עצמה ואחרת עמה אחורנית. כמו: אודם פטדה וברקת. שהטעם אודם ופטדה וברקת. וככה מיום הראשון עד יום השביעי. <br>
</blockquote>וכבר הזכיר כי כל אוכל חמץ מישראל חייב כרת. ובכאן הוסיף גר שהוא גר צדק.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כל
id: 0212
nru: כ
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>הזכיר העונש תחלה ואח'כ האזהרה. ואין <b><span id='pink'>בכל מושבותיכם</span></b> תאכלו מצות רשות, כמו: <b><span id='katom'>ששת ימים תעשה מלאכה</span></b>, רק חיוב למען תזכור.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרא משה לכל זקני ישראל
id: 0212
nru: כא
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>והם יאמרו לקהל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וקחו לכם צאן -<br>
</span></b>בעשור לחדש כאשר צוהו השם. <br>
<br>
<b>אמר המדקדק:</b> <br>
<blockquote>כי ושחטו הפסח מהבנין הדגוש. <br>
</blockquote>ולא דבר נכונה, כי <b><span id='pink'>ושחטו אותו כל קהל עדת ישראל </span></b>הוא מהבנין הקל. והשי'ן קמץ כמשפט בעבור הנח הנעלם. רק <b><span id='pink'>ושחטו הפסח</span></b> לשון צווי מהבנין הקל. ולא מצינו מזאת הגזרה בכל המקרא מהבנין הדגוש. והיה ראוי השי'ן להיות חירק תחתיה. כמו: משכו. רק בעבור אות הגרון שהוא אחריו נפתח השי'ן כמשפטם לעשות כך כמו: <b><span id='katom'>בחרו לכם.</span></b> ורבים ככה, על כן יהיה השי'ן בפת'ח גדול בלשון צווי. ושניהם מבנין אחד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולקחתם
id: 0212
nru: כב
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>עתה פירוש איך יקחו מהדם ויתנו על המשקוף.<br>
<br>
מלת <b><span id='pink'>אגודת</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b>  כמו חבורה. כמו: <b><span id='katom'>ויהיו לאגודה אחת</span></b> <br>
<br>
<b>ורבי מרינוס אמר:</b> <br>
<blockquote>כי האלף נוסף והוא מגזרת גדוד. <br>
</blockquote><br>
<b>ואחרים אמרו:</b> כי האלף שורש, כמו: <b><span id='katom'>וחשב אפודתו.</span></b> <br>
<br>
<b>והגאון:</b> <br>
<blockquote>פירוש האזוב מלשון ערבי זעת'ר ובלשון לעז אוריגנ'ו והוא עשב נכבד במיני מטעמים.<br>
</blockquote> וזה לא יתכן, כי הכתוב אומר על האזוב אשר יצא בקיר ולא ידעתי מהו, רק מדרך הסברא אינו עשב תקיף, כי הוא הפך הארז שהזכיר הפסוק. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי הפסח היו שוחטין אותו בסף השער. וטבלו האזוב בו ויגיעו אל המזוזות. כמו: <b><span id='katom'>וימד סף השער.<br>
אמות הספים. <br>
<br>
</span>ואחרים אמרו:</b> <br>
כי הוא כלי ועליו היו שוחטים. כמו: <b><span id='katom'>משכב וספות.</span></b> ועוד אפרש <b><span id='pink'>עד בקר.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולא יתן המשחית
id: 0212
nru: כג
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>לא יניחנו, כמו: <b><span id='katom'>כי על כן לא נתתיך לנגוע אליה.</span></b> <br>
והנה המשחית ברשותו ואם יניחנו, כאילו נתן לו רשות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושמרתם
id: 0212
nru: כד
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>רבים חשבו כי נתינת הדם על המשקוף ועל שתי המזוזות חיוב לדורות, בעבור כי הדבר הזה סמוך אל לקיחת האזוב וטבילתו. <br>
<b>ועוד</b>: כי כתוב אחר כן <b><span id='pink'>אשר פסח על בתי בני ישראל.</span></b> ובדרך הסברא נכון היה, לולי קבלת האמת הנגמרת. הנה הנכון שמלת הדבר הזה שב אל ושחטו הפסח. <br>
וטעם שאלת הבנים בראותם כל המשפחה חבורה אחת אוכלים שה תמים ראשו על כרעיו ועל קרבו ועצם לא תשברו בו, ובן נכר ותושב ערל ושכיר לא יאכל בו, ואין זה המנהג במועדים אחרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיה
id: 0212
nru: כה
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>עתה פירש  כי שחיטת הפסח תלויה בארץ. ואל יקשה עליך פסח הר סיני, כי מצווה עליונה היתה. ולא עשו פסח אחר במדבר, כי בהר סיני היו עם הישוב וימצאו מצות. ובהיותם בארץ אשר לא עבר בה איש, אין להם רק המן לבדו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואמרתם זבח פסח
id: 0212
nru: כז
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>מצאנו פסוח והמליט. <br>
והטעם: כמו חמלה. <br>
ובעבור שהשם חמל על בכורי ישראל, בעבור דם השה נקרא השה פסח, כמו: <b><span id='pink'>ושחטו הפסח.</span></b> <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
שהוא מגזרת פסח, כי הפסח ישען על רגלו התמימה. והמשחית, כן עשה שהשחית בכורי בית מצרים ופסח על בית שכנו העברי ולא השחיתו. וכמוהו: <b><span id='katom'>עד מתי אתם פוסחים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וילכו ויעשו בני ישראל
id: 0212
nru: כח
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>שלקחו שה בעשור לחדש כאשר ציווה השם למשה ולאהרן, <b><span id='katom'>זאת חקת הפסח, </span><span id='pink'>כן עשו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי בחצי הלילה
id: 0212
nru: כט
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>השניה. <br>
<br>
<b>אמר יפת:</b> <br>
כי השבויים הטוחנים בריחים ביום בבית הסוהר, יכניסם בבור בלילה וישימו הריחים על פי הבור. וזהו <b><span id='pink'>אשר אחר הריחים.</span></b> והנה הוא כמו בבית הסוהר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקם
id: 0212
nru: ל
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>הוא בעצמו כמו: <b><span id='katom'>ועבד הלוי הוא</span></b> בעצמו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי אין בית -<br>
</span></b>על הרוב ידבר הכתוב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרא
id: 0212
nru: לא
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>מדרך הסברא כי משה ואהרן לא היו בליל ט'ו בארץ רעמסס עם ישראל, רק במצרים שהיתה מקום המלוכה, שהיה שם פרעה. והנה יצאו הם מפתח ביתם במצות השם בחצי הלילה ונתן להם רשות פרעה שילכו ישראל לעבודת השם. <br>
והנה הלך משה עם עבדי פרעה לרעמסס להוציא ישראל. וידוע היום כי יש בין מצרים הישנה שיש שם אוצרות יוסף ידועים עד היום. ובין רעמסס שישה פרסאות. והנה החלו לצאת בבקר והיא עת עלות עמוד השחר שיחל להראות אור השמש בעבים, והנה יש בין תחלת זה הרגע עד עת זרוח השמש שעה ישרה ושליש שעה. והנה יש לנו בקר והחשך גדול. כמו: <b><span id='katom'>ותשכב מרגלותיו עד הבקר.</span></b> ושם כתוב: <b><span id='katom'>בטרם יכיר איש את רעהו.</span></b> <br>
<br>
והנה היו מישראל שיצאו בתחלת עמוד השחר ועודנו לילה בדרך התורה עד זרוח השמש ואלה היו קרובים אל מצרים. והאחרים שהם רחוקים יצאו בו ביום, כי קהל רב היה. ויותר יש מתחלת רעמסס עד סופה משמונה פרסאות. על כן כתוב: <b><span id='katom'>הוציאך ה' אלוהיך ממצרים לילה. </span></b>וכתוב אחר: <b><span id='katom'>היום אתם יוצאים.</span></b> <br>
<b>ועוד:</b> <b><span id='katom'>ובני ישראל יוצאים ביד רמה.</span></b> <br>
וכתוב שם: <b><span id='katom'>ומצרים מקברים.</span></b> וביום יקרבו וכבר פירשתי.<br>
<br>
<b><span id='pink'>גם אתם כדברכם</span></b> <b><span id='pink'>-<br>
</span></b>שתלכו דרך שלשת ימים, <br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: גם כאשר דברתם
id: 0212
nru: לב
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
<span id='katom'>וגם מקננו ילך עמנו.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>וברכתם גם אותי</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שיברכו אותו ויתפללו בעדו.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>גם</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
שנתן להם זבחים כאשר אמר לו משה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותחזק
id: 0212
nru: לג
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>לשון נקבה, כי מדינת מצרים כוללת הכל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וטעם כלנו מתים -<br>
</span></b>פירשתיו במלת <b><span id='katom'>פן יפגענו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: משארותם
id: 0212
nru: לד
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>כלי עץ. כמו: <b><span id='katom'>טנאך ומשארתך</span></b>, כי חמוריהם היו טעונים בגדים ששאלו ממצרים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובני ישראל
id: 0212
nru: לה
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>כל אחד שאל כפי מעלתו, כי הנה במעשה המשכן הנשיאים לבדם הביאו האבנים היקרות והבושם והשמן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וינצלו
id: 0212
nru: לו
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>לא מצאנו גזרת הצלה מהבנין הקל, רק מהנוסף או מהדגוש. ושניהם פעלים יוצאים כי אין הפרש בטעם בין וינצלו. ובין <b><span id='katom'>ויצל אלהים.</span></b> רק בבנין הנוסף יזכיר הפעול. ולא כן בדגוש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויסעו
id: 0212
nru: לז
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>היה הסמ'ך ראוי להדגש בהתבלע הנו'ן. כמו ויגשו. ויתנו. אולי בא כן להקל על הלשון.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מרעמסס -<br>
</span></b>בפתח תחת הרי'ש ושו'א תחת העי'ן והוא שם מחוז ולא עיר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>סכתה -<br>
</span></b>אל סכות. <br>
<br>
וזכר <b><span id='pink'>הגברים</span></b> ואין צורך להזכיר הנשים, כי הם כמו הם או יותר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לבד מטף -<br>
</span></b>שהוא פחות מעשרים שנה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומושב בני ישראל
id: 0212
nru: מ
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>חשבונות רבים יש במקרא לא ידענו למי הם סמוכים. והנה אזכיר מקצתם. <br>
<b><span id='katom'>ויהי מקץ ארבעים שנה ויאמר אבשלום.</span></b> ואבשלום לא היה בן ארבעים שנה גם לא נשלמה מלכות בית דוד. ומפרשים אמרו כי זה חשבון מיום שבת הארון בקרית יערים. <br>
<br>
וכתוב: <b><span id='katom'>ויהי בשלשים שנה.</span></b> <br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
בן שלשים שנה נתנבא. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
ליובל. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
למציאת ספר תורה שמצא חלקיהו הכהן, ואני לא ידעתי כי הם סברות בלא יסוד ומשענת. <br>
<br>
וכתוב: <b><span id='katom'>ובעוד שישים וחמש שנה.</span></b> וזו הנבואה הייתה בימי אחז ומלכותו הייתה שש עשרה שנה. ובשנת שש לחזקיה בנו, גלתה שומרון. <br>
ע'כ הוצרכו המפרשים לומר, כי תחלת שישים וחמש שנה מיום שנבא עמוס. <b><span id='katom'>וישראל גלה יגלה מעל אדמתו. </span></b><br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
משנת הרעש. <br>
וכאשר חפשנו שנות שבא ישראל במצרים בימי יוסף ואחיו. הנה לא יגיעו מספר ימי הכתוב, כי אין ספק כי קהת מיורדי מצרים היה, ונחשוב כי הוליד עמרם בנו בסוף ימיו, גם עמרם הוליד משה בסוף ימיו והנה מספר חייהם מאתים ושבעים שנה, ומשה בן שמונים שנה בצאת ישראל ממצרים, והנה הכל ג' מאות ונו'ן שנה הנה חסרו לנו שמונים. והזקנים הוסיפו אשר ישבו במצרים ובשאר ארצות. כי: <b><span id='katom'>ועבדום וענו אותם ארבע מאות שנה</span></b> אינו דבק עם וענו, רק עם <b><span id='katom'>יהיה זרעך.</span></b> וכמוהו רבים. <br>
<br>
ובפרשה הזאת <b><span id='pink'>מיום הראשון עד יום השביעי.</span></b> ואחר שמצאנו כתוב שהשם אמר לאברהם בין הבתרים: <b><span id='katom'>כי גר יהיה זרעך ארבע מאות שנה.</span></b> ידענו כי חשבון מושב בני ישראל תלוי בקץ אברהם. הוצרך בעל סדר עולם לומר, כי אחר שבא אברהם לארץ כנען שב לחרן. והוצרכו המפרשים לומר כי נבואת <b><span id='katom'>אני ה' אשר הוצאתיך מאור כשדים.</span></b> איננה דבקה עם הפרשה הנזכרת. אבל אחר זה נאמרה. ואין צורך לכל זה רק חשבון ד' מאות שנה הוא מיום שנולד יצחק. ואלה השלשים שנה הנוספים מספרם מיום שיצא אברהם מארץ מולדתו מאור כשדים ובא עם אביו אל חרן, כאשר כתוב: <b><span id='katom'>ויבואו עד חרן וישבו שם</span></b> ואברהם ישב עם אביו בחרן חמש שנים ובא אל ארץ כנען והוא בן חמש ושבעים שנה ולא שב אל חרן. <br>
<br>
והנה כאשר נולד יצחק תמו שלשים שנה שיצא אברהם מארצו, כי הוא העיקר כי לו נתנה ארץ הכנעני. ויהיה פסוק<b><span id='katom'>: אני ה' אשר הוצאתיך מאור כשדים</span></b> דבק עם כל הפרשה למעלה ולמטה. והנה פירש:  <b><span id='pink'>ומושב בני ישראל אשר ישבו במצרים</span></b> שהיו גרים שם. גם אבותיהם היו גרים. ככתוב: <b><span id='katom'>כמעט וגרים בה.</span></b> ואברהם אמר: <b><span id='katom'>גר ותושב אנכי עמכם.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>שלשים שנה וארבע מאות שנה -<br>
</span></b>מיום שיצא אברהם אביהם מארץ מולדתו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ליל שמורים הוא לה'
id: 0212
nru: מב
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>על דרך הפשט, בעבור שהזכיר <b><span id='pink'>ליל שמורים הוא לה'.</span></b> ובסוף: <b><span id='pink'>שמורים לכל בני ישראל לדורותם -  </span></b>נראה כי הטעם בעבור שהשם שמרם. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ולא יתן המשחית לבוא אל בתיכם לנגוף -<br>
</span></b>ציווה שיהיה זה הלילה שמורים לכל בני ישראל לדורותם. <br>
וטעם אכילת הפסח על משפטו ומצוות ומרורים בלילה הזה. <br>
<br>
ויש מפרשים אותו, כטעם שומרי החומות, שלא ישנו רק יודו ויספרו גבורות השם בצאתם ממצרים. וככה רמזו חכמינו ז'ל הגיע זמן קריאת שמע של שחרית.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0212
nru: מג
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>בעבור שהזכיר ליל שמורים שהוא ליל חמישה עשר שבו יאכל הפסח. השלים לפרש חוקת פסח דורות. והנה לא הזכיר דבר המשקוף והמזוזה ולא הזכיר על מצוות ומרורים, כי כבר הזכירו בפסח מצרים. <br>
והנה הטעם תאכלו הפסח לדורות כפסח מצרים. והוסיף מצוות אחרות. רק מצות המשקוף והמזוזות אינה מענין אכילת הפסח. הלא תראה בתחלת הפרשה <b><span id='pink'>כל בן נכר לא יאכל בו.</span></b> והטעם כמו ממנו. כי נכון הוא בלשון הקדש גם בלשון ערבי לומר כך. וכמוהו: <b><span id='katom'>והנותר בבשר ובלחם.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: תושב
id: 0212
nru: מה
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>מישראל או <b><span id='pink'>שכיר.</span></b> לא יאכל הפסח, אם לא יכוס על השה כמשפט כל העדה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בבית אחד יאכל
id: 0212
nru: מו
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>כפסח מצרים. והעד: <b><span id='pink'>לא תוציא מן הבשר חוצה.</span></b> <br>
<br>
<b>וחכמינו ז'ל אמרו:</b> <br>
בחבורה אחת והוא הנכון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כל עדת ישראל
id: 0212
nru: מז
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>כל בני מצווה חייבים לעשות הפסח. וכאשר חיפשתי בתורה מצאתי שלושה ועשרים כריתות האמורים בתורה כולם הם במצוות לא תעשה. אבל במצוות עשה לא מצאתי רק הפסח לבדו והמילה, ולי היה כן בעבור כי יציאת מצרים להזכירה חיוב. ואין נזכרה יותר מאכילת הפסח בזמנו. ובהתחלת עשרת הדברים אמר: אשר הוצאתיך מארץ מצרים.<br>
<b><span id='katom'><br>
</span>


autr: עזרא
trm: וכי יגור אתך
id: 0212
nru: מח
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 12
htm:
</b>טעם אתך בארץ מצרים.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ועשה פסח</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
והוא רוצה לעשות הפסח ימול בתחילה. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>וכל ערל לא יאכל בו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
על ישראל שלא ימולו. כמו הילודים במדבר בדרך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידבר
id: 0213
nru: א
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 13
htm:
</b>אחז דרך קצרה, כי משה כנגד כל ישראל. <br>
<br>
<b>ויפת אמר:</b> <br>
<blockquote>כי המצוה על משה לקדשה בפה. הפך וטמאו הכהן. כי הכהן קדוש הוא ולא יטמאנו רק בדבור. שיאמר בפה שהוא טמא.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: פטר
id: 0213
nru: ב
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 13
htm:
</b>פתיחת כמו: <b><span id='katom'>ופטורי ציצים.</span></b> <br>
והטעם הבן שפתח תחלה הרחם ומלת רחם זרה, כי משפט לשון הקודש שיפתח האות שהוא לפני אות הגרון.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר משה
id: 0213
nru: ג
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 13
htm:
</b>ביום ט'ו יום אמר <b><span id='pink'>זכור.</span></b> כמו: <b><span id='katom'>והיה היום הזה לכם לזכרון.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>מבית עבדים</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>שהיו מעבידים אותם כאלו היו עבדיהם. <br>
ובמקום אחר אמר: <b><span id='katom'>מכור הברזל,</span></b> כי המצרים חזקו עליהם והשם הוציאם בחוזק יד מהחזקים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: היום
id: 0213
nru: ד
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 13
htm:
</b>הזכיר בתחילה <b><span id='pink'>ולא יאכל חמץ</span></b> וככה תעשו לדורות, כמו שעשיתם ביום שיצאתם. וכאשר היה זה בזמן שהאביב נמצא. ככה תעשו בכל שנה בעת המצא האביב בארץ ישראל. וזהו האביב שעורה. <br>
<br>
ופירוש <b><span id='pink'>אביב – </span></b><br>
כמו בכור, כי הוא מגזרת אב שהוא כמו ראשון לאשר הוליד, או חכם לתלמיד שלמד. <br>
וכתוב: <b><span id='katom'>כי השעורה אביב.</span></b> והעד שאמר בחג שבועות: <b><span id='katom'>בכורי קציר חטים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: מצות
id: 0213
nru: ז
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 13
htm:
</b>הנה השבת הזהיר על גר אשר בשעריך, כי על זה התנאי יגור בשעריך שלא יעשה מלאכה לפניך בשבת. וככה ביום הכפורים, כי כן כתוב. וככה בפסח שלא יאכל חמץ במקום שהוא רשותו וזהו טעם <b><span id='pink'>בכל גבולך.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בעבור זה
id: 0213
nru: ח
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 13
htm:
אמר רבי מרינוס:</b> <br>
<blockquote>פירוש בעבור זה. היה ראוי להיותו הפך זה בעבור שעשה ה' לי. <br>
</blockquote>והביא רבים כמוהו לדעתו. <br>
<br>
<b>ולפי דעתי:</b> <br>
אין אחד מהם נכון. כי איך נהפוך דברי אלוהים חיים. וטעם הפסוק הפך מחשבתו. כי אין אנו אוכלים מצוות בעבור זה. רק פירוש בעבור זה, בעבור זאת העבודה שהוא אכילת המצה ולא יאכל חמץ, שהוא תחלת המצוות שצוה לנו השם. עשה לנו השם אותות עד שהוציאנו ממצרים. <br>
והטעם לא הוציאנו ממצרים רק לעבדו ככתוב: <b><span id='katom'>בהוציאך את העם ממצרים תעבדון את האלהים על ההר הזה.</span></b> <br>
וכתוב: <b><span id='katom'>אשר הוצאתי אתכם מארץ מצרים להיות לכם לאלהים.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיה לך
id: 0213
nru: ט
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 13
htm:
</b>יש חולקין על אבותינו הקדושים שאמר כי לאות ולזיכרון. על דרך כי לוית חן הם לראשך <b><span id='katom'>וענקים לגרגרותיך. </span></b><br>
גם: <b><span id='katom'>וקשרתם לאות על ידיך</span></b> כמו: <b><span id='katom'>קשרם על לוח לבך תמיד</span></b>. <br>
גם: <b><span id='katom'>וכתבתם על מזוזות ביתך.</span></b> כמו: <b><span id='katom'>כתבם על לוח לבך.</span></b> <br>
ומה שיהיה לאות ולזיכרון, שיהיה שגור בפיך, <b><span id='pink'>כי ביד חזקה הוציאך ה' ממצרים.</span></b> ואין זה דרך נכונה, כי בתחילת הספר כתוב: <b><span id='katom'>משלי שלמה.</span></b> והנה כל מה שהזכיר הוא דרך משל. ואין כתוב בתורה שהוא דרך משל חלילה. רק הוא כמשמעו. על כן לא נוציאנו מידי פשוטו, כי בהיותו כמשמעו איננו מכחיש שקול הדעת. כמו: <b><span id='katom'>ומלתם את ערלת לבבכם</span></b>, שנצטרך לתקנו לפי הדעת. <br>
<br>
<b>וא'ר משה הכהן:</b> <br>
<blockquote>כי יד ברוב המקרא היד השמאלית. אף ידי יסדה ארץ וימיני טפחה שמים. ידה ליתד תשלחנה.<br>
</blockquote> ודברי הקבלה חזקים ואין צריכין חזוק.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מימים ימימה
id: 0213
nru: י
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 13
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>ימים תהיה גאולתו</span></b>.<br>
 והטעם משנה לשנה ותחילת השנה, ע'פ קריאת ב'ד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיה
id: 0213
nru: יא
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 13
htm:
</b>הזכיר הכנעני לבדו, כי הוא אב לכולם.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>נשבע לך</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
כמו: <b><span id='katom'>כי לך ולזרעך אתן את כל הארצות האל.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: והעברת
id: 0213
nru: יב
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 13
htm:
</b>תעביר לשם שלא יתערב עם אחר. והנה אלה שתי מצוות צוו ביום ט'ו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שגר -<br>
</span></b>על משקל ארץ. שלא ישתנה בסמיכה רק נמצאו מלות זרות ואלה הם: <b><span id='katom'><br>
שגר אלפיך. <br>
ובחדר משכבך. <br>
הבל הבלים. <br>
מספח חמתך. <br>
וסגור דלתך</span></b>. <br>
ולא מצאתי יותר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וכל פטר חמר
id: 0213
nru: יג
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 13
htm:
</b>שהוא טמא <b><span id='pink'>תפדה בשה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>וערפתו -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
תכתוב על ערפו קדש, והאומר כזה, אומר אני שהוא חמור קשה עורף, כי הנה כתוב: <b><span id='katom'>הוא יערוף מזבחותם,</span></b> וערפו שם את העגלה בנחל. שהפירוש לכרות העורף. כאשר פירשו מעתיקי הדת. כי כל בכור שלא יקרב לגבי המזבח, או לא יפדה חייב מיתה. <br>
כי כל בכור מצרים אדם ובהמה מתו. כי ה' לא מלטם מן הגזירה שגזר על בכורי מצרים, רק שיהיו מוכנים לעבודתו. ולא היו לישראל בהמות טמאות כי אם החמורים לבדם, על כן לא יפדה בכור מין אחר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיה
id: 0213
nru: יד
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 13
htm:
אמר ר' יהודה הלוי ז'ל:</b> <br>
<blockquote>כי מחר חסר אל'ף והטעם מה שהוא אחר היום.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: ויהי
id: 0213
nru: טו
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 13
htm:
</b>החל לומר: <b><span id='pink'>בחוזק יד הוציאנו.</span></b> ושב לפרש מה הייתה היד החזקה והיא מכת הבכורים, כי על יד זה יצאו ממצרים ולא על יד מכת הראשונות. <br>
<br>
<b>וככה אמר המשורר:</b> <br>
<blockquote>למכה מצרים בבכוריהם כי לעולם חסדו. <br>
</blockquote>ומשה תפס דרך קצרה, כי ידוע היה באמרו: <b><span id='pink'>ויהרוג ה' כל בכור,</span></b> והציל בכורינו ובכורי בהמתינו. ועם זה ידבק <b><span id='pink'>על כן אני זובח.</span></b> ולא עם הריגת בכורים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כל פטר רחם הזכרים -<br>
</span></b>מהמין הראוי לזבוח לפני השם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והיה
id: 0213
nru: טז
pch: בוא
lvr: C0210
prk: 13
htm:
</b>הזכיר על שתי המצוות <b><span id='pink'>והיה לאות על</span></b> <b><span id='pink'>ידכה</span></b> ומה שהעתיקו חכמינו ז'ל, לכתוב הפרשיות הוא האמת <b><span id='pink'>ולטוטפות </span></b>כמו זכרון. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי הטי'ת כפול. ופירושו דבור מגזרת והטף אל דרום. והוא רחוק בעיני.<br>
<br>
<br>
חסלת פרשת בא<br>
<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת בשלח<br>
</div><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויסב
id: 0213
nru: יח
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 13
htm:
</b>מבעלי כפל סבב. גם יבא על משקל אחר: <b><span id='katom'>ויסך בדלתים. <br>
ויגל את האבן.</span></b> <br>
ולא תשמע אל דברי האומרים ששרשו נסב.<br>
<br>
ומלת<b><span id='pink'> המדבר</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
מושך עצמו ואחר עמו והוא <b><span id='pink'>דרך המדבר</span></b> מדבר <b><span id='pink'>ים סוף.</span></b> וכמוהו <b><span id='katom'>הארון הברית</span></b> הארון ארון הברית. <b><span id='katom'>ועץ הדעת.</span></b> דעת טוב ורע. <b><span id='katom'>הספר המקנה. היין החמה.</span></b> וכמוהו רבים. וסוף הוא שם מקום. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא מגזרת סוף דבר, כי הוא סוף העולם. והוא ים אוקינוס כאשר כבר זכרתי. וזאת טעות גדולה. כי הוא ים מזרחי כנגד מצרים. וים ספרדי גדול ממנו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וחמושים -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
מלאים הון, שיש להם כל צרכיהם. והנה כתוב: <b><span id='katom'>וגם צדה לא עשו להם</span></b> ומה טעם להזכיר זה עתה. רק פירושו: חגורי חומש למלחמה. כמו: <b><span id='katom'>חלוצים תעברו</span></b>. שפירושו: חגורי חלוצים. והעד הנאמן: <b><span id='katom'>ואתם תעברו חמושים</span></b> ובמקום אחר קראם <b><span id='katom'>חלוצים.</span></b> <br>
כי מה טעם להוליך צדה לפני אחיהם. וטעם להזכיר הכתוב וחמשים במקום הזה, כי למעלה כתוב: <b><span id='pink'>בראותם מלחמה.</span></b> כי ביד רמה יצאו בכלי מלחמה ולא כמו עבדים בורחים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקח
id: 0213
nru: יט
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 13
htm:
</b>הזכיר למעלה עלו בני ישראל. החיים בדור ההוא. גם העלו עמם הנכבד שהיה בהם שעל ידו ירדו מצרימה והוא השביעם לפני מותו, שיאמרו כן לבניהם ובניהם לבניהם. <br>
והנה משה נתעסק לקיים השבועה שלא תבא אשמה על ישראל, כי ראינו שנשיאי ישראל נשבעו לגבעונים והם לא נשבעו להם אלא על תנאי שהם רחוקים כמו שאמרו. ואחר שנמצאו קרובים היה נכון שלא ישמרו שבועתם. ולא יעברו הם וכל ישראל על מצוות <b><span id='katom'>לא תחייה כל נשמה,</span></b> רק בעבור כבוד השם עשו שלא יחללוהו. ואחר שנים רבות העניש השם בני ישראל. בעבור שהניח שאול להמית את הגבעונים שהיו בנוב עיר הכהנים. והזכיר <b><span id='pink'>עצמות -</span></b> כי כל הבשר והעור ירום תולעים ויבאש. ולא ישארו בשנים מועטות רק העצמות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וה' הולך לפניהם יומם
id: 0213
nru: כא
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 13
htm:
</b>ידענו כי <b><span id='katom'>השם שוכן עד וקדוש שמו.</span></b> <b><span id='katom'>ויושב קדם סלה.</span></b> והכתוב ידבר כלשון בני אדם, בעבור כי כח השם הולך עם ישראל. כדרך: <b><span id='katom'>מוליך לימין משה זרוע תפארתו.</span></b> <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בעמוד ענן –</span></b> <br>
שלא היה כדמות העבים. רק כדמות עמוד נטוי מן השמים על הארץ. ונקרא העמוד כן, בעבור שמעמד הבית עליו. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ללכת יומם ולילה</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
בעבור כי המחנה היה גדול ולא יכלו ללכת רק מסע מעט, על כן היו הולכים מקצת יום גם מקצת לילה ואלה השנים עמודים היו לפניהם, עד שבאו אל הים כאשר אפרש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידבר
id: 0214
nru: א
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>מדרך האמת אין ראוי למשכיל לחשוב על מעשה השם למה עשה כן, כי כל מעשיו בחכמה וחכמת האדם כאין נגדו. והזכרתי זה, בעבור שתראה בזו הפרשה שצוה השם שישובו אחורנית דרך ערמה. כדי שיצא פרעה וירדוף אחריהם ויטבע בים. ומחשבות השם עמוקות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: פי החירות
id: 0214
nru: ב
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>הוא הנקרא פני החירות ונקרא כן, בעבור שהפה בפנים. והוא שם מקום.<br>
<br>
<b><span id='pink'>לפני בעל צפון -<br>
</span></b>אמרו כי חרטומי מצרים עשו בדבר המזלות צורות נחושת. וזהו בעל צפון שלא יוכל עבד לברוח ממצרים לעבור הצורה. ובעבור זה כתוב: <b><span id='pink'>כי ברח העם.</span></b> <br>
<br>
<b>ולפי דעתי:</b> <br>
בעבור שאמר משה לפרעה: <b><span id='katom'>דרך שלשת ימים נלך במדבר.</span></b> נראה לפרעה מדבריו, כי ידע משה הדרך אשר ילכו בה אל המקום אשר יזבחו שם. וכאשר שמע פרעה שישראל החלו ללכת דרך המדבר ואחר שהרחיקו שבו אחורנית ללכת דרך אחרת, אז חשב פרעה כי כל מה שדבר משה בערמה היה, כי אין דעתו לזבוח כי אם לברוח. כי הבורח ישתבש עליו הדרך ולא ידע אי זה דרך ילך.<br>
<br>
<b><span id='pink'>נכחו -<br>
</span></b>באה זו המלה בחירק. כמו: <b><span id='katom'>אחרי נפלו</span></b> ורבים ככה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואמר פרעה לבני ישראל
id: 0214
nru: ג
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>אמרי לי.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>נבוכים -<br>
</span></b>בשורק תחת חולם. כמו: <b><span id='katom'>לא תעבורי מזה.</span></b> כי הוא מבנין נפעל. כמו:<b><span id='katom'> נכונים</span></b>. <b><span id='katom'>והנה נבוכו.</span></b> גם: <b><span id='katom'>והעיר שושן נבוכה.</span></b> כמו: <b><span id='katom'>והממלכה נכונה.</span></b> <br>
והטעם: כאדם שלא ימצא עצה ולא ידע מה יעשה. ונו'ן <b><span id='katom'>נבכי ים</span></b> שורש. ופירושו מעמקי ים ואין לו טעם במקום הזה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>סגר עליהם המדבר -<br>
</span></b>שנסגרו עליהם דרכי המדבר ולא ידעו אנה ילכו ואנה יצאו כמו הבורחים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וחזקתי
id: 0214
nru: ד
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>כאילו שכח המכות שהוכו בעבור ישראל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואכבדה בפרעה -<br>
</span></b>אז יראה כבודי בעולם לטבוע פרעה וחילו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וידעו מצרים -<br>
</span></b>הנשארים, גם הנטבעים לפני מותם <b><span id='pink'>כי אני ה'.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ויעשו כן -<br>
</span></b>אחז הכתוב דרך קצרה. לומר ששבו אחורנית.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקח שש מאות רכב בחור
id: 0214
nru: ז
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>מובחרים במרכבותיו מכל רכב שהיו לו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ושלישים -<br>
</span></b>דע כי המלך דומה כמו אחד בחשבון. על כן יקרא משנה אותו שהוא אחריו במעלה השנית. מגזרת שנים. ואשר הוא במעלה השלישית יקרא שלישי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירדפו
id: 0214
nru: ט
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>מנהג הלשון לומר ככה. כמו: <b><span id='katom'>וכל העם רואים. <br>
וירא העם וינועו.</span></b> <br>
והטעם: כאשר ראו כן נעו ועמדו מרחוק. <br>
<br>
וככה כתיב: <b><span id='pink'>וירדוף אחרי בני ישראל.</span></b> <br>
והנה טעם <b><span id='pink'>וירדפו </span></b>כאשר רדפו אחריהם השיגום שהיו חונים על הים. <br>
<br>
<b><span id='pink'>והזכיר כל סוס פרעה -<br>
</span></b>שלא באו מפוזרים רק כולם יחד. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ופרשיו -<br>
</span></b>רכבי הסוסים. <br>
<br>
<b><span id='pink'>וחילו -<br>
</span></b>רגליים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמרו
id: 0214
nru: יא
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>מצאנו בלשון הקדש מלות שהם מענין אחד שניהם נחברים והאחד יספיק. <br>
והנה זאת<b><span id='katom'>: המבלי אין קברים.</span></b> <br>
כמו: <b><span id='katom'>הרק אך במשה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>להוציאנו -<br>
</span></b>בקמץ גדול תחת קמץ קטן. כמו: <b><span id='katom'>ואומר אין רואני.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: הלא זה הדבר
id: 0214
nru: יב
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>איננו מפורש, רק ידענו כי כן היה. כי איך יאמרו לו בפניו דבר שלא היה. והדבר הזה הוא בכלל <b><span id='katom'>ולא שמעו אל משה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: התיצבו וראו את ישועת ה'
id: 0214
nru: יג
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>כי אתם לא תעשו מלחמה רק תראו את ישועת ה' אשר יעשה לכם היום. <br>
יש לתמוה איך יירא מחנה גדול של שש מאות אלף איש מהרודפים אחריהם?! <br>
<span id='red'>ולמה לא ילחמו על נפשם ועל בניהם? <br>
</span><b>התשובה:</b> כי המצרים היו אדונים לישראל וזה הדור היוצא ממצרים למד מנעוריו לסבול עול מצרים ונפשו שפלה. ואיך יוכל עתה להלחם עם אדוניו?!<br>
והיו ישראל נרפים ואינם מלומדים למלחמה. הלא תראה כי עמלק בא בעם מועט ולולי תפלת משה היה חולש את ישראל. והשם לבדו שהוא עושה גדולות. ולו נתכנו עלילות. סבב שמתו כל העם היוצא ממצרים הזכרים. כי אין כח בהם להלחם בכנענים, עד שקם דור אחר דור המדבר שלא ראו גלות. והיתה להם נפש גבוהה כאשר הזכרתי בדברי משה בפרשת ואלה שמות.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ה' ילחם לכם
id: 0214
nru: יד
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>בעבורכם. וככה כל מלחמה שאחריה למ'ד היא לעזר. <br>
<b>ע'כ פירש רבי משה הכהן:</b> <br>
<blockquote>כי רבים לוחמים לי מרום. בשבילי. וטעם מרום. מלחמת מרום. כמשפט כל היושבים.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>ואתם תחרישון -<br>
</span></b>הפך <b><span id='katom'>ויצעקו בני ישראל.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מה תצעק
id: 0214
nru: טו
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
יש אומרים:</b> <br>
כי משה היה צועק אל השם. וזה איננו נכון כי כבר דבר לו: <b><span id='katom'>ואכבדה בפרעה.</span></b> רק נאמר על משה שהוא כנגד כל ישראל. בעבור שצעקו בני ישראל אל ה'.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויסעו -<br>
</span></b>מעט מעט עד שיגיעו לשפת הים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואתה
id: 0214
nru: טז
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>אמר השם למשה<b><span id='pink'>: הרם את מטך</span></b> ובקע את הים טרם שיסעו, כי לא אמר לו שיכה הים רק שיטה ידו על הים במטה. כדרך: <b><span id='katom'>ויט משה את מטהו על השמים.</span></b> וידענו כי המטה לא בקע הים רק מרגע נטות משה ידו על הים, יוליך ה' את הים ברוח קדים עזה, או יבקעו המים. כי כן כתוב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואני
id: 0214
nru: יז
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>ידענו כי אין ים סוף בין מצרים ובין ארץ ישראל. ואין צורך שיכנסו בים. רק ציווה ה' לעשות כך, בעבור שיכנסו המצרים אחריהם ויטבעו. וממדבר איתם נכנסו ישראל אל הים ולמדבר איתם יצאו כאשר אפרש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידעו מצרים
id: 0214
nru: יח
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>הנשארים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בהכבדי בפרעה -<br>
</span></b>שהוא בעצמו יטבע עם רכבו ופרשיו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויסע מלאך האלהים
id: 0214
nru: יט
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>זה היה קודם <b><span id='pink'>דבר אל בני ישראל ויסעו.</span></b> והנה פירש  וכבר נסע. וכבר הראיתיך רבים כזה. ובעבור שאלה הג' פסוקים דבוקים זה עם זה וכל אחד יש בו ע'ב אותיות. על כן מצאנו בספרים כתוב סימן סוד השם המפורש. <br>
<b>ולפי דעתי:</b> <br>
בעבור כי מספר השם הנכבד. יעלה לע'ב אותיות כאשר אפרש בפרשת כי תשא. על כן כתוב ככה. ובספר רזיאל הרוצה לעשות שאלת חלום יקרא בתחלת הלילה פסוק: <b><span id='katom'>ויהי בשלשים שנה.</span></b> כי הוא ע'ב אותיות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מלאך האלהים -<br>
</span></b>הוא השר הגדול ההולך בענן. והוא הכתוב עליו: <b><span id='katom'>וה' הולך לפניהם יומם</span></b> וכאשר נסע זה המלאך ההולך לפני מחנה ישראל והלך מאחריהם, נסע עמוד הענן עמו. <br>
והאומר כי מלאך אלוהים הוא הענן, יראה לנו אנה מצאנו עמוד הענן נקרא מלאך האלהים. ואם המלאך הוא העמוד, למה אמר פעם אחרת <b><span id='katom'>ויסע עמוד הענן מפניהם?!</span></b> <br>
ואם השיב לנו הטעם כפול. אין משפט לשון הקדש לכפול רק הנבואות והתוכחות, רק המספר כי כן היה המעשה אין ראוי לכפול.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבא
id: 0214
nru: כ
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>המלאך. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ויהי הענן והחשך -<br>
</span></b>בין מחנה למחנה. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ויאר את הלילה -<br>
</span></b>כמשפט כל הלילות. <br>
<br>
<b><span id='pink'>לישראל -<br>
</span></b>לעבור הים, כי בלילה עברו. <br>
<br>
<b>ואמר ר' מרינוס:</b> <br>
<blockquote>כי פירש  ויאר את הלילה ויחשיך. וכמוהו <b>ולילה אור בעדני.</b> <br>
</blockquote><b>ובדברי חכמינו ז'ל:</b> <br>
אור לארבעה עשר. <br>
והמפרש כזה השים חשך לאור ואור לחשך, כי לא יתכן בכל לשון שיהיה פירש  מלה אחת דבר והפכו אם לא היה על דרך כנוי. כמו: <b><span id='katom'>ברך נבות אלהים.</span></b> <br>
ומלת <b><span id='katom'>אור בעדני</span></b> פירשתיה שהיה אור בעצמו. <br>
<br>
<b>גם חז'ל אמרו: <br>
</b>אור לארבעה עשר לישנא מעליא הוא. והנה הוא כמו כנוי. <br>
<span id='red'>ומה טעם להזכיר ויחשך את הלילה כי כל לילה חושך הוא?</span> <br>
רק <b><span id='pink'>ויאר את הלילה</span></b> כאשר עשה מיום צאת ישראל ממצרים, כי עמוד האש בכל לילה היה. ואם אין להם אור איך יעברו את הים, כי הנה פרעה בא בים והשם השקיף עליו באשמורת הבקר ורוב ישראל כבר עברו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבאו בני ישראל בתוך הים
id: 0214
nru: כב
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>אל תחשוב בעבור שאמר הכתוב: <b><span id='pink'>בתוך הים</span></b> כי הגיעו עד חצי ים סוף, רק אם נכנסו אפילו חצי פרסה בתוך הים יקרא תוך הים. כמו: <b><span id='katom'>והאספסוף אשר בקרבו</span></b> ולא היו באמצע המחנה. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>בתוך הים</span></b> <b><span id='pink'>– </span></b><br>
המקום שהיה שם ים בתחילת הלילה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והמים להם חומה -<br>
</span></b>שנקרשו המים. <br>
וכתיב: <b><span id='katom'>נצבו כמו נד נוזלים.</span></b> <br>
ואחר עבור רוב ישראל המים שהיו להם חומה נמסו. וזהו: <b><span id='pink'>וישובו המים על מצרים.</span></b> והם הבדילו בין המצרים ובין היבשה, על כן כתוב: <b><span id='pink'>ומצרים נסים לקראתו</span></b> כי היו חושבים שיצאו אל היבשה. וחומת המים נמסו והפסיקו ביניהם ובין היבשה. והרודפים אין ספק שראו האור, איך היו ישראל עוברים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי באשמורת
id: 0214
nru: כד
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>האל'ף נוסף.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וישקף -<br>
</span></b>הטעם מלאך ה' הוא הנזכר. וכמוהו בדבר גדעון, כי השליח יקרא בשם השולח, כי אחר שצוהו לעשות כן הוא עושה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בעמוד אש וענן -<br>
</span></b>בין שני העמודים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויהם -<br>
</span></b>יתכן שבעבור זה אמר המשורר: <b><span id='katom'>קול רעמך בגלגל.</span></b> וככה<b><span id='katom'>: וברקים רב ויהם. <br>
</span></b>ובמקום אחר: <b><span id='katom'>ויהמם.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויסר
id: 0214
nru: כה
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>מהבנין הכבד הנוסף. והיה לו להיותו ויסר בפתח קטן תחת סמ'ך. וכבר הזכרתי דקדוקו. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
כי טעם <b><span id='pink'>ויסר את אופן מרכבותיו –</span></b> <br>
שהתירו קשר האופן מהסוסים לברוח להיותם קלים ומהומת השם הכתובה למעלה, נפלה עליהם ועל סוסיהם ולא יכלו לנהגם רק בכבדות. <br>
<br>
<b>ואחרים אמרו:</b> <br>
כי הוא מגזרת סורר, שרצה ההולך לפניהם להפוך המרכבה.<br>
נלחם להם במצרים. בעבורם. והתברר דבר השם שאמר וידעו מצרים כי אני ה' לפני מותם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לפנות בוקר
id: 0214
nru: כז
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>קרוב מבוקר.<br>
<b><span id='pink'><br>
לאיתנו -<br>
</span></b>לתקפו. והוא שם דבר כמו: <b><span id='katom'>נהרות איתן.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>נסים לקראתו -<br>
</span></b>פירשתיו שהם חושבין בנוסם שהם חוזרין ליבשה והם הולכים לקראתו. <br>
<br>
<b>ישתחקו עצמות חוי הכלבי שאמר:</b> <br>
<blockquote>כי משה ידע עת מיעוט הים ברדתו. ועת רבותו בעלותו בהמשכו. והוא העביר עמו במיעוט המים כמשפטו. ופרעה לא ידע מנהג הים על כן טבע. <br>
</blockquote>ואלה דברי שיגעון, כי מנהג הים ברדתו לא ייבש מקום וישארו חומות מים מימינו ומשמאלו כי הכל ייבש. <br>
<b>ועוד</b>: כי לא יתברר סוף רדת הים ותחלת עלותו רק אחר שעות. ועוד לא השלימו ישראל לעבור, עד שטבע פרעה וחילו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וינער ה' -<br>
</span></b>מהבנין הכבד. וקרוב ממנו גם <b><span id='katom'>חצני נערתי,</span></b> כדרך <b><span id='katom'>רמה בים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וישובו המים
id: 0214
nru: כח
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>שהיו חומות.<br>
<br>
<b><span id='pink'>עד אחד -<br>
</span></b>אפילו  אחד לא נמלט. וכן והנה לא מת ממקנה ישראל עד אחד. והמשורר אמר אחד מהם לא נותר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובני ישראל
id: 0214
nru: כט
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>טעם להזכיר זה פעם אחר, כי פרעה היה טובע ועוד נשארו אנשים מישראל בים עוברים. וזה היה פלא בתוך פלא, כי במקום שהיו ישראל עוברים בים היה שם רוח קדים מייבש ובמקום פרעה וחילו הביא השם רוח אחרת להמס המים שנקרשו ונעשו חומות. והנה שתי רוחות בים ושני המקומות קרובים. והעד הנאמן על זה הפירוש  שכתוב בשירה: <b><span id='katom'>וברוח אפיך נערמו מים.</span></b> וזאת הרוח הייתה עם ישראל. <br>
וכתוב: <b><span id='katom'>נשפת ברוחך כסמו ים.</span></b> וזו היא שטבעה המצריים, על כן כתוב בסוף השירה: <b><span id='katom'>וישב ה' עליהם את מי הים ובני ישראל הלכו ביבשה בתוך הים.</span></b> <br>
ואל תתמה איך יכלו לעבור כל הלילה וכי שש מאות אלף רגלי לא היה רביעית המחנה. אולי על דרך אחר עברו. או נקרע לי'ב קרעים כאשר אמרו חכמינו זכרונם לברכה. וישראל לא עברו הים כנגד הרוחב רק נכנסו באורך ויצאו אל המדבר שור, אשר נכנסו משם כאשר אפרש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויושע
id: 0214
nru: ל
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 14
htm:
</b>עתה היו ישראל נושעים מיד מצרים, כי עד עתה היה עליהם פחד המלך וכתוב כי המצריים טבעו בים. והים לא השליכם אל היבשה. כי כן כתוב: <b><span id='katom'>תבלעמו ארץ. </span></b>על כן פירש:  <b><span id='pink'>וירא ישראל את מצרים מת על שפת הים. </span></b>שהיו ישראל על שפת הים. וראו מצרים מת כאשר טבע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אז ישיר משה
id: 0215
nru: א
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>משפט לשון הקדש לומר לשון עתיד תחת עבר עם מלת <b><span id='pink'>אז.</span></b> <b><span id='katom'><br>
אז יבנה שלמה, <br>
אז ידבר יהושע.</span></b> <b><span id='katom'><br>
אז יבדיל משה.</span></b> <br>
וככה בלשון ישמעאל. <br>
<br>
משה לבדו חבר השירה ולמדוה ישראל ושורר כ'א ואומר: <b><span id='pink'>אשירה לה'</span></b>. וכמוהו ויצו משה וזקני ישראל כי המצוה משה לבדו אמרה וזקני ישראל אמרוה לכל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויאמרו לאמר -<br>
</span></b>כל אחד ואחד ככה, או בכל דור ודור.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי גאה גאה -<br>
</span></b>הראה גאותו. כי הסוס שיש לו גאוה וגבורה. והרוכב שהוא גבור. שניהם השליכם בים, כמשליך חץ. כי <b><span id='pink'>רמה בים</span></b> כמו: <b><span id='katom'>נושקי רומי קשת.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: עזי
id: 0215
nru: ב
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
אמר רבינו שלמה ז'ל:</b> <br>
<blockquote>כי יש הפרש בין <b>עָזִי</b> בקמץ חטף ובין <b>עֻזִי</b> בקבוץ' ע'כ אמר כי יו'ד עזי וזמרת יו'ד נוסף. <br>
</blockquote>ולא הראה לנו אחר כמוהו.<br>
<br>
ואמר כי: <b><span id='pink'>וזמרת יה </span></b>סמוך כאילו כתוב <b>עז וזמרת</b> יה היה לי לישועה. כי חשב, כי כמוהו: <b><span id='katom'>ויהי ביום השלישי וישא אברהם את עיניו.</span></b> ומי שיבין בלשון ישמעאל ידע ההפרש שיש ביניהם, כי לאמר <b><span id='pink'>עזי וזמרת יה ויהי לי לישועה</span></b> איננו משפט לשון הקדש ולא לשון ישמעאל, ואין הפרש בין עזי בקמץ חטף ובין היותו בקבוץ, כי אמר: <b><span id='katom'>הטריפני לחם חקי.</span></b> נאמר ממנו כי, <b><span id='katom'>חקך וחק בניך.</span></b> <br>
והנה בשירה הזאת <b><span id='pink'>נהלת בעְָזך</span></b> בקמץ חטף. וכמוהו ה' <b><span id='katom'>בעזך ישמח מלך.</span></b> והנה היו'ד סימן המדבר. <br>
<br>
<b>א'ר משה הכהןף</b> <br>
בעבור רי'ש וזמרָת קמוץ. כי הוא וזמרתי יה. <b><span id='katom'>ואם אתן שנָת לעיני</span></b> קמוץ. כמו שנתי. <br>
והנה <b><span id='katom'>נחלָת שפרה עלי</span></b> קמוץ. כמו נחלתי. <b><span id='katom'>ה' מנָת חלקי וכוסי</span></b> קמוץ. כמו מנתי.<br>
והנה מה יעשה במלת <b><span id='katom'>ומנָת המלך</span></b> שהוא קמוץ והוא סמוך. וככה <b><span id='katom'>יָם המלח.</span></b> <b><span id='katom'>יָם כנרת.</span></b> ומי שהשיב לומר אלה זרות הן. נאמר לו שים עHמהם <b><span id='pink'>עָזי וזמרָת יה.</span></b> <br>
<b>ולפי דעתי:</b> <br>
שמלת עזי מושכת עצמה ואחרת עמה כמשפט לשון הקדש, כאילו כתוב עזי וזמרת עזי יה. והטעם בעבור שהזכיר למעלה <b><span id='pink'>סוס ורוכבו רמה בים</span></b> הודה כי לא היה זה בגאותו ועזו רק עזי ותפארת עזי הוא השם לבדו שהוא יה. וזהו אחד משלשה שמות העצם אשר פירשתי. ושלשתם מגזרה אחת. ובעבור כי מלת אהיה ידועה בלשון. הוצרך להחליף היו'ד בוי'ו בשם הנכבד. ומלת <b><span id='pink'>יה</span></b> ידועה ובעבור אות הגרון נפתח היו'ד והיו'ד הנעלם הסירוהו. כי יש לו סוד אחר מדרך המספר. ומצאנו השם מחובר עם השם הנכבד. והוא כמו כי עזי וזמרת יה ה'. וכבר פירשתי כי השם פעם הוא שם העצם ופעם הוא שם תואר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>זה אלי -<br>
</span></b>תקיפי.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואנוהו -<br>
</span></b>אושיבהו בנוה. וזה ישרת בעבור אחר זה <b><span id='pink'>אלהי אבי.</span></b> והטעם אלהי אברהם יצחק ויעקב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וארוממנהו -<br>
</span></b>שאספר גבורתו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ה' איש מלחמה
id: 0215
nru: ג
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>שהוא מעמיד אוהביו הדבקים בו. והוא איש מלחמה לאויביהם. ופירש  איש כעצם הדבר. <b><span id='katom'>והנה בכוכבים איש לא נעדר.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>ובחיות איש אל עבר פניו ילכו.</span></b> <br>
ובמלאכים <b><span id='katom'>והאיש גבריאל</span></b>. <br>
והנה איש מלחמה, כמו בעל מלחמה. כמו: <b><span id='katom'>איש אמונים</span></b> איש שבו אמונים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ה' שמו -<br>
</span></b>עתה יודע שמו. כמו: <b><span id='katom'>הקורא למי הים ה' שמו.</span></b> לבדו העושה ככה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: מרכבות פרעה
id: 0215
nru: ד
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>שהיו כבדות ועימהם חילו. כאילו ירה אותם כמו חץ שהוא קל. ובעבור שהזכיר <b><span id='pink'>חילו</span></b> הזכיר שלישיו שהיו על כלו. <br>
<br>
<b>ואמר יפת:</b> <br>
<blockquote>כי ים סוף. כמו קנה וסוף קמלו. ותשם בסוף. כי ים סוף קנה וסוף סביביו. ולא סביבות שאר הימים. <br>
</blockquote><b>ור' ישועה אמר:</b> <br>
<blockquote>שם עיר. כמו ים כנרת.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: תהומות
id: 0215
nru: ה
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>תהומות הארץ. כמו <b><span id='pink'>תבלעמו ארץ.</span></b> ושורק <b><span id='pink'>יכסיומו </span></b>תחת חולם. כמו: <b><span id='katom'>לא תעבורו מזה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>במצולת -<br>
</span></b>המים העמוקים. וכן: <b><span id='katom'>ותשליכני מצולה בעמקי הגלים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: נאדרי
id: 0215
nru: ו
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>היו'ד נוסף כיו'ד אכזרי. ואמר פעמים <b><span id='pink'>ימינך ה'.</span></b> כטעם: <b><span id='katom'>כי הנה אויביך ה' נשאו נהרות.</span></b> והטעם כי פעם אחר פעם. פעמים אין להם מספר תעשה ככה, שתרעץ ימינך האויב.<br>
<br>
והנה <b><span id='pink'>נאדרי בכח</span></b> הוא השם הנכבד. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
שהוא שב אל הימין.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וברוב גאונך
id: 0215
nru: ז
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>שהוא למעלה על כל גאה תוכל להרוס כל הקמים. ואין לך צורך לכלי ברזל להרסם, רק <b><span id='pink'>חרונך </span></b>לבדו תשלח <b><span id='pink'>ויאכלמו כקש</span></b> לפני אש. כי החרון חום דומה לאש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וברוח אפיך
id: 0215
nru: ח
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>כמו: <b><span id='katom'>מרוח אפו יכלו.</span></b> תגער במים ויקרשו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>נערמו מים -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>ערמת חטים.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>כמו נד נוזלים -<br>
</span></b>והמים שמנהגם להיותם נוזלים ויורדים. שבו כמו נד. כמו: <b><span id='katom'>קמו נד אחד.</span></b> כמו חומה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>קפאו תהומות -<br>
</span></b>נקרשו. כמו וקפאון.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בלב ים -<br>
</span></b>באמצע הגוף, כנגד רוחב הגוף.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אמר אויב
id: 0215
nru: ט
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>הוא פרעה. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>תמלאמו,</span></b> קשה. <br>
<br>
<b>ורבי מרינוס אומר:</b> <br>
<blockquote>תהיה מלאה נפשי מהם לקחת כל ממונם. כדרך <b>בני יצאוני.</b> והטעם דבק עם <b>אחלק שלל. <br>
</b></blockquote><b>ואחרים אומרים:</b> <br>
מגזרת <b><span id='katom'>אשר מלאו לבו.</span></b> ואחר כן אורישם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>תורישמו ידי -<br>
</span></b>תשמידם. <br>
וכן: <b><span id='katom'>ואם לא תורישו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: נשפת ברוחך
id: 0215
nru: י
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>מגזרת נשף. כי בנשף הבאת רוח שהטביע אותם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>צללו -<br>
</span></b>מגזרת מצולות. כמו: <b><span id='katom'>לקול צללו שפתי </span></b>ובמים אדירים דבק עם צללו. כאלו אמר: צללו במים אדירים כעופרת ועופרת מגזרת עפר. כי הששה מיני מתכות אם יושמו תחת הארץ יחסר כל אחד מהם דבר ידוע בשנים ידועות. ולעולם העופרת תוסיף.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: באלם ה'
id: 0215
nru: יא
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>הם מלאכי מעלה הקדושים. ובני אלים הם הכוכבים. ועוד אפרש זה בפרשת כי תשא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>נאדר בקדש -<br>
</span></b>הוא כסא הכבוד. <br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>נורא תהילות –</span></b> <br>
כי כל המהללים יראים הם להלל שמו, כי מי ישמיע כל תהילתו והם חייבים להלל שמו, כי הוא לבדו עושה פלא.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נטית ימינך
id: 0215
nru: יב
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>מהו הפלא כי שמך עליון בעליונים ומשם <b><span id='pink'>נטית ימינך</span></b> ובלעה הארץ שהיא למטה מכל השפלים את האויב. <br>
<b>והנה בדרך משל:</b> כי ברגע אחד הגיעה ימינך שהוא למעלה משמי השמים אל תחת הים. <br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>ימינך –</span></b> <br>
כחך.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: נחית בחסדך
id: 0215
nru: יג
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>אמר: <b><span id='pink'>נחית</span></b> לשון עבר תחת עתיד כמשפט הנבואות. <br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>בחסדך –</span></b> <br>
על עמודי הענן והאש כי הוא המנחה אותם, או זה רמז לאשר נחם עד עתה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>נהלת -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>אתנהלה לאטי.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>בעזך -<br>
</span></b>ולא בעוזם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אל נוה קדשך -<br>
</span></b>הוא הר סיני, ששם שכן הכבוד. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>ואביא אתכם אלי.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: שמעו עמים
id: 0215
nru: יד
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>שהם סביבותיהם. גם יעברו עליהם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>חיל אחז יושבי פלשת -<br>
</span></b>יושבי ארץ פלשת. <br>
<br>
כי <b><span id='pink'>יושבי – <br>
</span></b>לאות על זה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אילי
id: 0215
nru: טו
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>ביו'ד כמו כבשים. כי השרים כדמותם בצאן. והנה פלשתים ואדום ומואב לא נלחמו עם ישראל במדבר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>נמוגו כל יושבי כנען-<br>
</span></b> בעבור השמועות. כדרך <b><span id='katom'>ונשמע וימס לבבנו.</span></b> <br>
<br>
גם <b><span id='pink'>יושבי כנען –</span></b> <br>
ארץ כנען.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: תפול עליהם
id: 0215
nru: טז
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>שב אל אדום ואל מואב. אע'פ שהזכיר למעלה כנען וכמהו: <b><span id='katom'>בעמוד ענן ידבר עליהם,</span></b> כאשר פירשתי. <b><span id='katom'>וישם דמי מלחמה בשלום,</span></b> שב אל אבנר לבדו. <br>
<b><span id='katom'>את אבימלך ואת אשתו ואמהותיו וילדו -</span></b>שב אל אשתו ואמהותיו. <br>
וכל זה בעבור: <b><span id='pink'>עד יעבור עמך ה'</span></b> שעברו עליהם לפני בואם אל ארץ כנען.<br>
<br>
ואמר: <b><span id='pink'>עד יעבור</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>פעמים כי סבבו את הר שעיר ימים רבים. <br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>קנית</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שהיו עבדים למצרים ואתה קנית אותם להיותם לך לעבדים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: תבאמו ותטעמו
id: 0215
nru: יז
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>תפילה שיעמדו שם הרבה ולא יגלו. כדרך <b><span id='katom'>בהר מרום ישראל אשתלנו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>בהר -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>ההר הטוב הזה והלבנון</span></b>, או רמז להר המוריה על כן כתוב אחריו: <b><span id='pink'>מכון לשבתך פעלת ה'.</span></b> <br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>פעלת ה'</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
שאתה כוננתו מקדם מכון לך, כי המקום הנזכר הוא כנגד המקום הנכבד מהעליון. כי מקומות הארץ משתנים כנגד הכוכב העומד על ראשם, וחכמי המזלות יבינו זה. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>מקדש</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כמו מקדש. <br>
וכמוהו השבת מטהרו. כי הדגש בטי'ת נוסף כדגש קו'ף מקדש ובעבור שהיה בקו'ף שוא נע נרפה הדל'ת. כי אין מנהג בכל המקרא דגש אחר שוא נע, חוץ מגזרת שתים. וכבר הזכרתי דקדוקו. <br>
<br>
והנה <b><span id='pink'>כוננו ידיך</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כמו: <b><span id='pink'>פעלת,</span></b> כי הטעם כפול.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ה' ימלוך
id: 0215
nru: יח
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>כאשר יבנה בית המקדש לשמו, אז תראה מלכותו בארץ. <br>
<br>
<b><span id='pink'>וטעם עולם ועד -<br>
</span></b>על דרך קצרה, כי הוא לעולם ועד עולם. <br>
ואל תתמה בעבור מלת עד שאינה סמוכה. כי הנה כתוב: <b><span id='katom'>שוכן עד וקדוש שמו. <br>
</span></b>ומשפט לשון הקדש בהיות התנועה באות הבא אחר וי'ו יפתחוהו. כמו: <b><span id='katom'>שור וכבש ועז </span></b>ועבור זה נפתח ועד. והנה אמר: <b><span id='katom'>ואוכל מכל</span></b> ובסוף הפסוק: <b><span id='katom'>הנחש השיאני ואוכל.</span></b> <br>
על כן אמרו: <b><span id='pink'>לעולם ועד.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: כי בא סוס פרעה
id: 0215
nru: יט
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
לפי דעתי</b>: <br>
גם זה הפסוק מהשיר להזכיר הפלא שעשה בתוך פלא כאשר פירשתי. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>עליהם.</span></b> שבה אל <b><span id='pink'>סוס פרעה ברכבו ובפרשיו</span></b>, גם פרעה עמהם, כי כן כתוב: <b><span id='pink'>אמר אויב</span></b> שהוא פרעה ואחריו: <b><span id='pink'>תבלעמו ארץ.</span></b> <br>
וכתוב מפורש: <b><span id='pink'>ונער פרעה וחילו בים סוף.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויסע
id: 0215
nru: כב
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
לפי דעתי:</b> <br>
כי עמוד הענן שהיה הולך לפניהם בצאתם ממצרים ועמוד האש ככה לילה ללכת יומם ולילה. ואחר שטבע פרעה וחילו, אין להם פחד ולא יסעו בלילה. <br>
והנה לא תמצא בפרשת בהעלותך שבלילה נסעו. והנה הסיעם משה על פי השם. ואינם רק שישה מסעות עד הר סיני. והם פחותים מארבעים יום והאויר טוב, לא לח ולא קר. ומי שאין לו אהל יוכל לעמוד באויר ולא יזיקנו. ובבואם אל מדבר סיני עשו כולם סכות, כי שם עמדו כמו שנה. ומשה הודיעם כי שם יתעכבו עד שיעשו המשכן. כי בעבור זה הוציאו עצי שטים ממצרים כאשר אפרש ולהיות זכר לסכות שעשו שם היה חג הסכות. כי הכתוב אמר: <b><span id='katom'>כי בסכות הושבתי את בני ישראל.</span></b> ואיך ישבו בעננים כי הסכות אינם דומים לעננים. ועוד אפרש למה חג הסכות בחדש השביעי. <br>
וכאשר נעשה המשכן ירד השם בעמוד ענן עליו. כי כן כתוב: <b><span id='katom'>ואש תהיה לילה בו.</span></b> ובנסוע הענן יסעו בני ישראל. ובעבור זה כתוב: <b><span id='katom'>ובעמוד ענן אתה הולך לפניהם יומם</span></b> והנה שנים עמודים הם שמתחלפין על המשכן. ואם קבלה היא ששבעה ענני כבוד היו. נניח סברתנו ונסמך על הקבלה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אל מדבר שור -<br>
</span></b>הוא מדבר איתם בעצמו. אולי שתי ערים היו במדבר שנקראו כן, או יש למדבר שני שמות. והעד שאמר: <b><span id='pink'>וילכו שלשת ימים במדבר</span></b> הוא מדבר שור. ע'כ בהודעה נפתח בי'ת <b><span id='pink'>במדבר.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ולא מצאו מים ויבאו מרתה -<br>
</span></b>וכתוב: ויסעו מים סוף. כמו: <b><span id='pink'>ויסע משה את ישראל מים סוף.</span></b> <br>
<b><span id='katom'>וילכו דרך שלשת ימים במדבר איתם ויחנו במרה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וילונו
id: 0215
nru: כד
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>מבנין נפעל. כמו: ויכונו מן נכונו. מהפעלים השניים או מעלומי העי'ן. ואילו היה מבעלי הנו'ן היה על משקל ויגשו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויצעק
id: 0215
nru: כה
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 15
htm:
</b>זה העץ לא ידענו מה היה, רק דבר פלא היה. ואילו היו המים עומדים היינו אומרים דרך רפואה היה, ונכון הוא מה שאז'ל.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שם שם לו -<br>
</span></b>השם לישראל. <br>
<br>
<b><span id='pink'>חוק ומשפט -<br>
</span></b>לייסר אותם וללמדם. <br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>ושם נסהו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
על דרך: <b><span id='katom'>כי מנסה ה' אלהיכם אתכם לדעת הישכם אוהבים.</span></b> <br>
וככה: <b><span id='katom'>ויענך וירעיבך. <br>
ולמען נסותך להיטיבך באחריתך, </span></b>להיטיב הסובלים שלא הלינו על משה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויסעו
id: 0216
nru: א
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
אמר הגאון רב סעדיה:</b> <br>
<blockquote>כי טעם להזכיר בחמשה עשר לחדש השני, להודיע כי יום חמישי בשבוע יצאו ישראל ממצרים. והנה יום ראשון לחדש ניסן היה יום חמישי. ואייר יום שישי ושבת. והנה ביום השבת באו אל מדבר סין והתרעמו בחנותם. ואמר להם משה כי בערב תאכלו בשר ובבקר ירד המן. והנה ראוי להיותו יום ראשון. בעבור שאמר והיה ביום הששי. כי היה יום ששי. והיה שישי לירידת המן.<br>
</blockquote>ומה שאמר הגאון נקבלהו בעבור הקבלה, ולא בעבור פירושו כי מי הגיד לו כי ממחרת בואם אל מדבר סין ירד המן. אולי עמדו שם ארבעה ימים או יותר. והחל המן לרדת ביום א', כי מיום רדתו נחל לספור. כי כל האומות סומכין על ישראל במספר הזה. והנה הערלים קראו שמות ימות השבוע על שמות המשרתים. ויום שבת לא כן. ובלשון ערבי קראו חמישה ימים על דרך המספר ויום שישי אלגומ'ע על שם חבורם. כי הוא להם היום הנכבד בשבוע. ויום שבת קראו אותו סב'ת כי הש' והס' מתחלפים בכתיבתם. ואלה מישראל למדו. כי הנה אנשי הודו שאינם מודים במעשה בראשית תחלת ימי השבוע להם יום ד'. בעבור כי כוכב היום הוא כוכב חמה. ויש לו שלטון עליהם כפי דבריהם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וילונו
id: 0216
nru: ב
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>במי מרה הלינו על משה לבדו כי הוא לבדו הסיעם וכל ישראל לא התרעמו רק קצתם. על כן כתוב: <b><span id='pink'>וילונו העם. </span></b>ועתה במדבר סין <b><span id='pink'>וילונו כל עדת ישראל על משה ועל אהרן</span></b> כי שניהם הוציאום. ובמרה התרעמו על המים ועתה מתרעמים על הבשר והלחם. שכבר אכלו רוב מקניהם וקהל גדול כמוהו לא ימצאו לחם לקנות כי אם ביוקר, כי שלשים יום היה להם מיום צאתם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הנני ממטיר
id: 0216
nru: ד
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>כדמות מטר היורד מהשמים. ומלת לחם מאכל תמצא על הלחם כמשמעו. גם על הבשר. כמו <b><span id='katom'>לחם אשה.</span></b> גם על הפרי כמו: <b><span id='katom'>נשחיתה עץ בלחמו.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>אנסנו –<br>
</span></b>שיצטרך אלי בכל יום.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0216
nru: ו
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>טעם כי ה' הוציא אתכם. בעבור שאמרתם: <b><span id='pink'>כי</span></b> <b><span id='pink'>הוצאתם אותנו.</span></b> <br>
והנה שני אותות נעשה לכם שתדעו כי הוא הוציא אתכם. האחד בערב זה היום. ושני למחרתו בבקר. והיה ראוי שיהיה ערב ובקר וידעתם. כי איננו דבק ובקר עם <b><span id='pink'>וראיתם את כבוד ה'.</span></b> כי ביום עצמו ראו את הכבוד כאשר יפרש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובקר
id: 0216
nru: ז
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>פרשתיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בשמעו את תלונותיכם -<br>
</span></b>דבק עם: <b><span id='pink'>וראיתם את כבוד ה'.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ונחנו מה -<br>
</span></b>מה בידינו לעשות לא עשינו רק מה שצונו. <b><span id='pink'>ונחנו</span></b> חסר אלף.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: שמעתי
id: 0216
nru: יב
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>מלת תלונות זרה דגשות הנו'ן וזאת הנבואה שניה, כי כבר הזכירה משה: <b><span id='pink'>בתת ה' לכם בערב בשר לאכול ולחם בבקר. </span></b>רק נשנית בעבור ישראל שיראו הכבוד. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>בין הערבים -</span></b> כמו בערב כאשר פירש . <br>
<br>
ומזה הפסוק התברר פירוש:  <b><span id='pink'>ובקר וראיתם את כבוד ה'.</span></b> כי הנה כתוב: <b><span id='pink'>בין הערבים תאכלו בשר ובבקר תשבעו לחם.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי בערב
id: 0216
nru: יג
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>בסוף היום בעצמו<br>
<br>
<b><span id='pink'>ותעל השליו -<br>
</span></b>אולי עלתה מפאת ים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שכבת הטל -<br>
</span></b>כמו: <b><span id='katom'>ונבלי שמים מי ישכיב.</span></b> טעם ירידה. ובמקום אחר כתוב: <b><span id='katom'>וברדת הטל.</span></b> <br>
<br>
<b>ירקב שם חוי שאמר:</b> <br>
<blockquote>כי המן הוא הנקרא בלשון פרסי תרנגבי'ן ובלשון ערבי מ'ן ובלשון לע'ז מנ'א. <br>
</blockquote>כי קושיות רבות עמדו עליו. האחת כי איננו יורד היום במדבר סיני כי ההר ידוע ואני ראיתי זה הדומה למן במלכות אלצכי'ר. והוא יורד בניסן ובאייר ולא בחדשים אחרים. <br>
<b>ועוד: </b>אם<b> </b>תשימהו לשמש לא ימס. <br>
<b>ועוד</b>: כי בלילה לא יבאש. <br>
<b>ועוד: </b>כי איננו חזק ואין צורך שידוכנו אדם במדוכה, שיעשה ממנו עוגות. <br>
<b>ועוד: </b>כאשר יושם בלשון יומס. <br>
<b>ועוד:</b> כי איננו משביע שיוליד דם טוב, רק הוא נכנס ברפואות. <br>
<b>ועוד:</b> כי ביום השישי היה יורד משנה. <br>
<b>ועוד:</b> כי לא היה יורד בשבת. <br>
<b>ועוד:</b> כי ירד לכל מקום שיחנו. <br>
<b>ועוד:</b> כי עבר עימהם את הירדן, ולא שבת עד חצי ניסן על דרך הפשט.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ותעל
id: 0216
nru: יד
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>הטעם שנפסקה. כמו: <b><span id='katom'>אז חללת יצועי עלה.</span></b> כי הטעם מעת שחללת יצועי נסתלק מעלי ונפסק. וכמוהו אומר: <b><span id='katom'>אלי אל תעלני בחצי ימי.</span></b> <br>
והטל היה יורד בתחלה לטהר הארץ. ובהסתלק הטל יורד המן. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>וברדת הטל על המחנה לילה ירד המן עליו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>דק מחוספס -<br>
</span></b>כמו עגול ואין לו חבר. <br>
והאומר שהוא כמו מחשוף שהוא בשי'ן אינו נכון, כי משפט הלשון שיכפלו הפ'א והעי'ן. כמו יפיפית או העי'ן והלמ'ד כמו ירקרק. או הלמ'ד לבדה כמו סגריר. רק העי'ן לבדו לא מצאנו כי אם בעלומי הה'א. כמו הגיגי. כי אחר שחסר הה'א נראה הגימ'ל כלמ'ד פעל. על כן כפלוהו. רק באותיות נראות לא מצאנו העי'ן כפול.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויראו
id: 0216
nru: טו
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
אומר רבינו שלמה:</b> <br>
<blockquote>כי בלשון ישמעאל תרגום מה הוא. מן הוא. <br>
</blockquote>והמגיד לו ככה לא דבר נכון, כי תרגום מה הוא בלשון ישמעאל מה הוי רק מן הוא. תרגומו: מי הוא. כי איננו נופל מן בלשונם כי אם על אדם. כי פירש  מן הוא, מגזרת אשר מנה את מאכלכם. <br>
<br>
<b>אמר רבי משה הכהן:</b> <br>
<blockquote>ידענו כי אין מוקדם ומאוחר בתורה. כי ויאמר משה אליהם וכבר אמר משה אליהם. <br>
</blockquote>וכמוהו רבים. ובפרשה הזאת <b><span id='pink'>וירם תולעים ויבאש.</span></b> וכבר באש. <br>
וכן כתוב: <b><span id='pink'>ולא הבאיש ורמה לא הייתה בו.</span></b> ואיחר הכתוב לומר דברי משה, בעבור שהוא צריך להאריך לומר: <b><span id='pink'>זה הדבר אשר ציווה ה'. </span></b>זה בדרך הסברא כי עומר לגולגולת למי שהוא גדול בשנים ולקטנים כפי אכלם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>[טז יז]<br>
ויעשו -<br>
</span></b>על דרך הפשט, כי <b><span id='pink'>המרבה והממעיט</span></b> לפי מספר נפשות אהלו. <br>
<br>
<b>וקדמונינו אמרו:</b> <br>
<blockquote>כי הוא דבר פלא.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0216
nru: יט
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>הטעם שלא יותירו ממנו לאכלו מחר, רק יבטח בשם כי מחר ירד, כי אינו מצווה עליו לאכלו כלו רק אם נשאר לו שלא יכול לאכלו, ישליכנו מחוץ לאהלו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ולא
id: 0216
nru: כ
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>מלת אנשים דבקה עם <b><span id='pink'>ולא שמעו אל משה.</span></b> כי אנשים מעטים היו. <br>
<br>
<b>אמר רבי מרינוס:</b> <br>
<blockquote>כי וירם מגזרת רמה.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: ויהי
id: 0216
nru: כב
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>ירד המן יותר מהמנהג כאשר יפרש. וישראל לקטו לחם משנה כי משה ציווה להם לעשות ככה. והם לא ידעו למה. <br>
<b>ועוד:</b> שהכתוב אמר: <b><span id='pink'>לקטו</span></b> ולא אמר מצאו.<br>
ובאו הנשיאים והגידו למשה כי ישראל עשו כאשר צום. ושאלוהו מה יעשו, כי למה ציווה ללקוט משנה. ואיך יוכלו לאכלו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0216
nru: כג
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>כבר אמר לי השם כי אתם חייבים לשבות מחר שלא תעשו מלאכה אפילו אוכל נפש, כי מחר הוא יום שבת לה'. כי זה היום סמוך לשם, בעבור ששבת מכל מלאכתו ביום השביעי. וככה בשנת השמטה שבתה הארץ שבת לה'. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>שבת</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
בדקדוק קשה, כי איננה על משקל גנב. כי תי'ו שבת סימן לשון נקבה. והעד <b><span id='katom'>שבת היא לה'.</span></b> ומלת שבת שם דבר, כמו שביתה. <br>
וככה דקדוק המלה הייתה ראויה להיות שבתת, על משקל דלקת. וכאשר חסרו התי'ו האחת פתחו הבי'ת להורות על לשון נקבה. וככה מלת אחת כאשר אפרש. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>אפו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
זרה כי היה ראוי להיותו על משקל עשו. והנה אמר משה לנשיאים מה יעשו.<br>
<b><span id='pink'><br>
את אשר תאפו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כמנהגכם.<br>
<b><span id='pink'>אפו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שתאכלו היום. <br>
<br>
וככה <b><span id='pink'>את אשר תבשלו בשלו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
והנה מהעומר האחת עשו כל זה ובשלו הכל כרצונכם. ואכלו מה שיספיק לכם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת כל העודף – <br>
</span></b>הניחוהו עד הבקר שאומר לכם מה תעשו. <br>
והנה לא הודיעם כי לא ירד מן ביום השבת, רק בבקר הודיעם זה הסוד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0216
nru: כה
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>רבים חסרי אמונה השתבשו בעבור זה הפסוק ואמרו כי חייב אדם לשמור יום השבת והלילה הבא אחריו. כי משה אמר: <b><span id='katom'>כי שבת היום לה',</span></b> ולא הלילה שעבר. <br>
<br>
גם אמר <b><span id='pink'>מחר</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
ופרשו: <b><span id='katom'>ויהי ערב ויהי בקר</span></b> כרצונם, כי יום ראשון לא השלים עד בקר יום שני ולא דברו נכונה כי משה לא דבר לישראל רק כנגד מנהגם. כאשר הזכרתי לך, כי מנהג ארצות ערלים אינם כמנהג ארץ ישראל במאכלם ובמלבושם ובנינם וענינם כי אין מנהג שיאפה אדם או יבשל בקיץ ובחורף ולא לעשות מלאכה רק ביום. ע'כ אמר מחר. ועתה שים לבך להבין טיפשות המפרשים ויהי ערב ויהי בקר אשר הזכרתי, כי הכתוב אומר: <b><span id='katom'>ויקרא אלוהים לאור יום</span></b> - והוא מעת זרוח השמש עד שקעו. <b><span id='katom'>ולחשך קרא לילה -</span></b> מעת שקוע השמש עד זרחו. והנה הלילה הפך היום. כמו שחשך הפך אור. א'כ איך יקרא מעת ערב שהוא עריבת השמש עד בקר יום?!<br>
והנה הוא לילה. והנה כתוב: <b><span id='katom'>על אלה לילה ליום ישימו.</span></b> <br>
<br>
ודע כי היום בלשון הקדש על שני דרכים :<br>
<b>האחת</b> כאשר הזכרתי כל זמן שאור השמש עומד על הארץ, כנגד כל מקום. על כן כתוב: <b><span id='katom'>לילה ויום. <br>
ויום ולילה. <br>
שלשת ימים ושלשה לילות</span></b>. <br>
כי אלו הייתה מידת היום כוללת עמו לילה למה יזכיר לילה. וזה לא יתכן בראייה גמורה מחכמת הדבור. ששם דבר יהיה כולל שני דברים: <br>
<b>שהאחד</b> הפך כנגדו. <br>
<b>והדרך השנית</b> שמלת יום נופל על זמן קרוב או רחוק. כמו: <b><span id='katom'>ביום הכותי כל בכור.</span></b> <b><span id='katom'><br>
אתה עובר היום. <br>
אל ארץ אחרת כיום הזה. <br>
והיה ביום ההוא.</span></b> ורבים ככה. <br>
<br>
והנה נניח כל אלה הדברים ונבקש יום התורה כאשר אמרתי. כי שנותינו אינם קבועים במהלך החמה והלבנה רק בקביעות ב'ד. והנה מצאנו שאמר: <b><span id='katom'>שבעת ימים מצוות תאכלו. </span></b>ופירש  כי זה המספר מארבעה עשר לחדש בערב. וכתוב <b><span id='katom'>מערב עד ערב תשבתו שבתכם.</span></b> <br>
<br>
<b>ועוד</b>: מי שאירע לו קרי בלילה או ביום, כי כן כתוב: <b><span id='katom'>מקרה לילה.</span></b> והנה לא יטהר עד בא השמש שהוא סוף היום הראשון. ואלו כן שהוא עד בקר יום שני, היה ראוי שירחץ בבקר. כי הם אומרים כי היום והלילה שהוא אחריו יקרא יום. הנה יהיה חצי היום טמא וחציו טהור. ואשר יארע לו קרי בתחילת הלילה חצי יום שעבר טמא גם חצי יום הבא. ואלה דברי התועים וכבר פירשתי ויהי ערב ויהי בקר במקומו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויאמר -<br>
</span></b>עתה פירש מה יעשו בעודף המונח וגלה להם סודו, כי לא ימצאוהו היום כי לא ירד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ששת
id: 0216
nru: כו
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>כן יהיה תמיד כל זמן היותכם במדבר כאשר היה עתה, שלקטתם אותו ששת ימים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וביום השביעי -<br>
</span></b>לא יהיה. מן יורד. והוסיף בו תוספת ביאור. כמו: <b><span id='katom'>ומעץ הדעת טוב ורע לא תאכל ממנו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר ה'
id: 0216
nru: כח
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>משה כנגד כל ישראל. והטעם שיאמר לישראל ככה.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>מצותי</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b>  <br>
על האנשים שהותירו ממנו עד בקר.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ותורתי</span></b> <b><span id='pink'>- </span></b>שהשם הורה להם טעם השבת, על כן לקטו לחם משנה. <br>
<br>
וטעם לשון רבים <b><span id='pink'>מצותי ותורותי</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כי כל המצוות והתורות הם אמת בלי ספק כמשמעם ויש להם סודות בדברי הנשמה. ולא יבינום רק המשכילים. ועל כן כל מצווה היא שתים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ראו
id: 0216
nru: כט
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>הטעם ראו זה המופת שיתן לכם השם. שיתברר לכם כי הוא ציווה שתשבתו כאשר שבת במעשה בראשית. על כן הוא נותן שירד המן היום כפלים ממנהגו בכל יום.<br>
<br>
<b><span id='pink'>שבו איש תחתיו -<br>
</span></b>באהלו,  ופירש  <b><span id='pink'>אל יצא איש ממקומו</span></b> ללקוט המן כאשר עשו אנשים שיצאו ללקוט.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקראו
id: 0216
nru: לא
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>הנה הזכיר למעלה הנסים שנעשו במן ושב עתה לספר שבחו. <br>
<br>
<b>יש אומרים:</b> <br>
כי <b><span id='pink'>כזרע גד לבן</span></b> כוסברתא. ונקרא בלשון ערבי כסבי'ר. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
חרדל. <br>
ואנכי לא ידעתי כי אין לו חבר במקר, רק בדבר המן. <br>
וככה: <b><span id='pink'>צפיחית.</span></b> <br>
<br>
<b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>כי הוא רקיק מצות. והנה כשיאכל כאשר ירד הוא כצפיחית בדבש. ואם יבושל יהיה טעמו כלשד השמן. <br>
</blockquote>אלה השנים מטעמים הראנו הכתוב.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0216
nru: לב
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>זאת הפרשה ראויה הייתה להיכתב אחר שנעשה המשכן. רק נכתבה במקום הזה לספר זה הנס שעומד המן לדורות. והנה משה אמר כן לישראל. על כן אמר: <b><span id='pink'>אשר האכלתי אתכם.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: צנצנת
id: 0216
nru: לג
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>כלי חרס או נחשת. ואין למלה הזאת חבר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וטעם לפני ה' -<br>
</span></b>בעבור הכבוד שהוא על הכרובים.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כאשר
id: 0216
nru: לד
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>הנה פירש  <b><span id='pink'>לפני ה'.</span></b> לפני העדות שהוא הארון. ונקרא ארון העדות בעבור לוחות הברית שהיו שם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ובני
id: 0216
nru: לה
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 16
htm:
</b>זה הנס היה גדול מכל הנסים שנעשו על יד משה, כי נסים רבים היו במן. ועמדו ארבעים שנה. ולא כל הנסים האחרים.<br>
<b><span id='pink'><br>
וטעם אל ארץ נושבת -<br>
</span></b>כי היו במדבר בארץ <b><span id='katom'>לא עבר בה איש.</span></b> <br>
והנה כשעברו הירדן היו אוכלים התבואה שמצאו. על כן הוצרך לומר: <b><span id='pink'>את המן אכלו עד בואם אל קצה ארץ כנען. </span></b>כי המן נמשך עימהם עד שבאו לגלגל. שהוא קצה ארץ כנען והנה התבואה חדשה עימהם אז שבת המן.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויסעו
id: 0217
nru: א
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 17
htm:
</b>אחז הכתוב דרך קצרה לומר <b><span id='pink'>למסעיהם</span></b> כי <b><span id='pink'>ממדבר סין</span></b> נסעו אל דפקה. ומשם לאלוש. ומאלוש לרפידים. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>על פי ה' –<br>
</span></b>ביד משה כאשר הזכרתי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירב
id: 0217
nru: ב
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 17
htm:
</b>הזכיר העם ולא כל העם כאשר הזכיר בדבר המן, כי שתים כתות היו: <br>
<b>האחד:</b> אין להם מים לשתות והיא העושה מריבה עם משה. <br>
<b>והשנית:</b> יש להם מים שהביאו מאלוש. והיא הרוצה לנסות את השם אם יתן מים. כאשר יפרש.<br>
<br>
<b><span id='pink'>תנו לנו מים -<br>
</span></b>למשה ואהרן מדברים. ואין צורך להזכיר אהרן כי כבר פירשתי, כי משה לא דיבר עם ישראל רק ע'י אהרן. והנה השיב למריבים עמו <b><span id='pink'>מה תריבון עמדי,</span></b> נצעק כלנו אל השם. <br>
ואמר למנסים: <b><span id='pink'>מה תנסון את ה'.<br>
<br>
[יז, ג]<br>
ויצמא -<br>
</span></b>כאשר התחזק עליהם הצמא התרעמו על משה. כי הרע להם להוציאם מאמ'צ.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויצעק
id: 0217
nru: ד
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 17
htm:
</b>דבר הכתוב דבר משל, כי רבים מריבות עשו עמי ומתרעמים עלי. ואלו היה בהם יכולת היו סוקלין אותי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0217
nru: ה
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 17
htm:
יש אומרים:</b> <br>
בעבור שאמר: <b><span id='pink'>עוד מעט וסקלוני. <br>
</span></b>אמר לו השם: <b><span id='pink'>עבור לפני העם</span></b> המריבים עמך, להודיע כי מים תתן להם עתה <b><span id='pink'>וקח אתך מזקני ישראל. <br>
<br>
ומטך אשר הכית בו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
בצווי.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: הנני
id: 0217
nru: ו
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 17
htm:
</b>הטעם כי תמצאני. והטעם כחי וגבורתי בחורב.<br>
<br>
<b><span id='pink'>והכית בצור -<br>
</span></b>שאין בו מים. ואחז דרך קצרה. שלא הזכיר ותשת העדה ובעירם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקרא
id: 0217
nru: ז
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 17
htm:
</b>משה, או הקורא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מסה ומריבה -<br>
</span></b>בעבור שני דברים הנזכרים. <br>
ומשפט לשון הקדש כאשר יזכיר שני דברים יחל לעולם מהשני שהוא הקרוב. כמו: <b><span id='katom'>ואתן ליצחק את יעקב ואת עשו.</span></b> ואחר כך: <b><span id='katom'>ואתן לעשו.</span></b> <br>
וככה הזכיר תחלה מסה ואחר כך מריבה. ושב לפרש קריאת <b><span id='pink'>מריבה על ריב בני ישראל</span></b> עם משה. <br>
<br>
ופירש  <b><span id='pink'>מסה - על נסותם את ה'.</span></b> <br>
והנה פירש  המסה<br>
<br>
<b><span id='pink'>היש ה' בקרבנו -<br>
</span></b>שיעשה כל צרכינו וזאת הכת השנית הכעיסה השם יותר מן הראשונה, על כן אמר: <b><span id='katom'>לא תנסו את ה' אלהיכם כאשר נסיתם במסה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר משה אל יהושע
id: 0217
nru: ט
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 17
htm:
</b>הוא נין הנשיא אלישמע בן עמיהוד. שהיה בעל דגל אפרים. וקראו הכתוב כאן יהושע בשם שקראו משה בדבר המרגלים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>בחר לנו -<br>
</span></b>דרך הלשון לומר ככה: <b><span id='katom'>בחר לך.</span></b> <b><span id='katom'><br>
שבו לנו בזה.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>אנשים -<br>
</span></b>ידועים בעלי גבורה אנשי מלחמה. כמו: <b><span id='katom'>כולם אנשים.</span></b><br>
<br>
<b><span id='pink'>וצא הלחם -<br>
</span></b>צא ממחנה ישראל להלחם בעמלק.<br>
<br>
 <b><span id='pink'>אנכי</span></b> אהיה <b><span id='pink'>ניצב על ראש הגבעה,</span></b> שהוא חורב והוא הר סיני.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ומטה האלהים בידי -<br>
</span></b>שארים בו ידי להתפלל.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויעש
id: 0217
nru: י
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 17
htm:
</b>הזכיר אהרן וחור, בעבור צורך לפרש תמכו בידיו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>[יז יא] <br>
והיה -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
כי הרמת ידו כאשר יעשה במלחמה, מי שבידו הנס. ואלו היה כן, מרים אותו אהרן או חור, או יעמידוהו במקום גבוה בהר שיראה עומד. והנכון מה שאמרו קדמונינו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וידי משה
id: 0217
nru: יב
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 17
htm:
</b>ידענו כי אין כח באדם להרים ידיו יום שלם ואפילו שעות מועטות ואף כי עד בא השמש. והנה הזכיר: <b><span id='pink'>וידי משה כבדים</span></b> יותר מידי שאר הזקנים. על כן לא היה יכול להרימם תמיד.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>וישימו</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
שלא היה יכול לעמוד. ושגבו מקומו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואהרן וחור -<br>
</span></b>עמדו. <br>
ואמר הכתוב: <b><span id='pink'>כבדים</span></b> על לשון זכרים. וככה: <b><span id='pink'>מזה אחד ומזה אחד.</span></b> <br>
וכמוהו: <b><span id='katom'>והנה יד שלוחה אלי והנה בו מגלת ספר.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ויהי ידיו אמונה -<br>
</span></b>כל אחד מידיו, כמו: <b><span id='katom'>בנות צעדה.</span></b> <br>
וכמו: <b><span id='katom'>וצדיקים ככפיר יבטח</span></b>. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ואמונה -<br>
</span></b>דבר עומד וקיים והוא שם דבר. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
מגזרת: <b><span id='katom'>ויהי אומן את הדסה</span></b>, כאילו אומנים הם שישאו ידיו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויחלש
id: 0217
nru: יג
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 17
htm:
</b>אין הפרש בין וַיַחֲלוש בין וַיֶחֱלָש כאשר טעם יטרוף. כמו יִטְרָף. <b><span id='katom'>כי תִדור נדר.</span></b> <b><span id='katom'>וַיִדַר יעקב</span></b> בפתח. רק זאת הגזרה כמלת שב. פעם יוצאת ופעם עומדת. <br>
או יהיה גבר ימות ויחלש וכבר חלש. כדרך: <b><span id='katom'>וירם תולעים ויבאש</span></b> ע'כ הזכיר גבר בעל גבורה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: כתב זאת זכרון בספר
id: 0217
nru: יד
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 17
htm:
</b>זו הפרשה בשנת הארבעים נאמרה. והעד שאמר בספר בפתחות הבי'ת הנודע. והוא ספר התורה. או ספר אחר היה להם ויקרא <b><span id='katom'>ספר מלחמת ה'.</span></b> ואיננו אתנו כאשר אין לנו ספר הישר. ומדרש עדו ודברי הימים למלכי ישראל. וספרי שלמה. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>באזני יהושע</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
כי השם ידע כי הוא עתיד להלחם עם מלכי כנען. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>כי מחה אמחה.</span></b> בעבור שהכעיס את השם. כי אלופי אדום נבהלו מפחדו בעבור האותות שעשה במצרים ובים. וככה מואב ופלשת. <br>
והנה זה עמלק שמע גבורות השם בעבור עמו ישראל, והנה בא ממקום רחוק להלחם עם ישראל ולא פחד מהשם. וכן כתוב: <b><span id='katom'>ולא ירא אלהים. <br>
<br>
</span>ויש אומרים:</b> <br>
כי עמלק היה שם המלך, בעבור שאמר הכתוב: <b><span id='katom'>את עמלק ואת עמו.</span></b> או עם אחר נתחבר עמו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבן מזבח
id: 0217
nru: טו
pch: בשלח
lvr: C0213
prk: 17
htm:
</b>בחורב. <br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>מזבח</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> מושך עצמו ואחר עמו. וכן הוא <b><span id='katom'>מזבח ה'.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
id: 0218
htm:
<div id='title1'></div><br>

	<br>
<div id='title1'>ראב'ע לפרשת יתרו ופרק יח<br>
</div><br>
<b></b><div id='header-right'>הקדמה <b></b></div><b><br>
</b><blockquote>נאום אברם אסיר תקוה. <br>
אשר פתח עיני יתרו.<br>
עדי הלך חצי לבו. <br>
וענה הנדוד יתרו.<br>
וזה פירש בפרשה. <br>
תחלתה דבר יתרו.<br>
<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: וישמע יתרו
id: 0218
nru: א
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>הזכיר למעלה דבר עמלק, כי לרפידים בא. <br>
והיתה ראויה פרשת בחדש השלישי להיותה כתובה אחר דבר עמלק. כי שם כתוב <b><span id='katom'>ויסעו מרפידים ויבאו מדבר סיני.</span></b> <br>
<span id='red'>אם כן למה נכנס דברי יתרו בין שתי הפרשיות?<br>
<br>
</span><b>והגאון אמר:</b> <br>
<blockquote>כי יתרו בא אל מדבר סיני לפני מתן תורה. <br>
</blockquote><b>ולפי דעתי</b>: <br>
שלא בא רק בשנה השנית אחר שהוקם המשכן, כי כתוב בפרשה עולה וזבחים לאלהים. ולא הזכיר שבנה מזבח חדש. <br>
<b>ועוד</b> כתיב: <b><span id='pink'>והודעתי את חקי האלהים ואת תורותיו.</span></b> והנה זה אחר מתן תורה והעד הנאמן על דברי. כי כן כתוב: <b><span id='pink'>אל המדבר אשר הוא חונה שם הר האלהים.</span></b> <br>
ואמר משה לחובב שהוא יתרו כאשר פירשתי בפרשת ואלה שמות. כי חתן משה לא שב אל רעואל הקרוב אליו, כי אם לחובב, כי כן כתוב: <b><span id='katom'>מבני חובב חותן משה. </span></b><br>
ומשה אמר לו: <b><span id='katom'>כי על כן ידעת חנותינו במדבר. </span></b>וידענו כי ישראל עמדו במדבר סיני כמו שנה. והנה דברי משה יוכיחו שאמר בפרשת אלה הדברים: <b><span id='katom'>ה' אלהינו דבר אלינו בחורב לאמר רב לכם שבת בהר הזה פנו וסעו לכם,</span></b> הנה זה הזמן היה קרוב למסעם. והוא אמר: <b><span id='katom'>ואומר אליכם בעת ההוא לאמר לא אוכל לבדי שאת אתכם. כי השם הרבה אתכם והנכם היום ככוכבי השמים לרוב.</span></b> <br>
וטעם להזכיר זה להם,. כי השם אמר ליעקב: <b><span id='katom'>הנני מפרך והרביתיך ונתתיך לקהל עמים ונתתי את הארץ הזאת לזרעך אחריך</span></b>. <br>
והנה הטעם כאשר ירבה זרעך אתן לו את הארץ. ע'כ אמר: <b><span id='katom'>ה' אלהיכם הרבה אתכם</span></b> והגיע זמן שתירשו את הארץ ובעבור שאתם רבים לא יכולתי לבדי שאת אתכם והוצרכתי לתת עליכם שרי אלפים ושרי מאות זאת הייתה עצת יתרו שנתן לו ממחרת בואו למדבר סיני. על כן אמר משה לחובב שהוא יתרו, כמו שפירשנו <b><span id='katom'>נוסעים אנחנו.</span></b> <br>
והוא השיב: <b><span id='katom'>לא אלך כי אל ארצי ואל מולדתי אלך.</span></b> וזהו <b><span id='pink'>וישלח משה את חותנו וילך לו אל ארצו. <br>
<br>
</span></b>ועתה אפרש למה נכנסה פרשת יתרו במקום הזה. <br>
בעבור שהזכיר למעלה הרעה שעשה עמלק לישראל, הזכיר כנגדו הטובה שעשה יתרו לישראל. וכתוב: <b><span id='pink'>ויחד יתרו על כל הטובה.</span></b> ונתן להם עצה טובה ונכונה למשה ולישראל. <br>
ומשה אמר לו: <b><span id='katom'>והיית לנו לעינים</span></b> והטעם שהאיר עיניהם. <br>
ושאול אמר: <b><span id='katom'>ואתה עשית חסד עם כל בני ישראל.</span></b> ובעבור שכתוב למעלה: <b><span id='katom'>מלחמה לה' בעמלק.</span></b> שישראל חייבים להלחם בו כאשר יניח השם להם, הזכיר דבר יתרו כי הם היו עם גוי עמלק שיזכירו ישראל חסד אביהם ולא יגעו בזרעו. והנה ראינו הרכבים שהם בני יתרו היו עם בני ישראל בירושלים. ובימי ירמיה <b><span id='katom'>יונדב בן רכב.</span></b> ויש פרשה אחרת דומה לזאת.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אשר עשה אלהים -<br>
</span></b>השם שהיה נודע בעולם לפני בא משה, שהכל מודים בו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ולישראל עמו -<br>
</span></b>עם ה'. או עם משה. ויתכן להיות הלמ'ד. בעבור משה וישראל והטעם על המכות וטביעת פרעה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>כי הוציא ה'-<br>
</span></b> השם שנודע למשה כי על יד האותות יצאו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויקח
id: 0218
nru: ב
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>אמר הכתוב: <b><span id='pink'>אשת משה</span></b> ולא אמר בתו, בעבור כי משה נכבד מבית אביה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אחר שלוחיה -<br>
</span>יש אומרים:</b> <br>
אחר שנתן לה רשות במלון ללכת לבית אביה בשובו לבדו אל ארץ מצרים. <br>
<br>
<b>ויש אומרים:</b> <br>
אחר ששלחה דורונות אליו, כמו: <b><span id='katom'>שלוחים לבתו.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואת
id: 0218
nru: ג
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>דע כי אנשי לשון הקדש שומרים הפעלים במתכנתם בכל הבנינים ואינם חוששים לשמור שמות בני אדם, על כן אל תתמה שאמר: <b><span id='pink'>גרשום - </span></b>בעבור שגר שם. כי הנה <b><span id='katom'>קין </span></b>בעבור <b><span id='katom'>קניתי.</span></b> ואינו נכון בדקדוק. <br>
וקשה מזה <b><span id='katom'>נח</span></b> מגזרת <b><span id='katom'>ינחמנו </span></b>ופעם יהפכו השם. כמו: <b><span id='katom'>חושים.</span></b> הוא <b><span id='katom'>שוחם.</span></b> ונקרא <b><span id='katom'>יעבץ</span></b> בעבור שילדתו אמו בעוצב. <br>
גם יחסרו אות ממנו, כמו: <b><span id='katom'>מעכה </span></b>הוא <b><span id='katom'>מיכה </span></b><br>
והפך זה <b><span id='katom'>יוב.</span></b> הוא <b><span id='katom'>ישוב.</span></b> <br>
<br>
<b>ורבים אמרו :</b><br>
כי כן <b><span id='katom'>שמואל </span></b>מגזרת שאלתיהו. <br>
<br>
<b>והישר בעיני </b>כי שורק תחת חולם, כמו: <b><span id='katom'>תחו תוח, וצוף וצופי, ינון ונון</span></b>, והנה <b><span id='katom'>שמואל</span></b> מגזרת <b>שמו אל.</b> וקראתו אמו בשם אל, כי הוא נתנו לה כאשר שאלה. <br>
ואל תתמה איך יקרא שם אדם בשם אל, כי הנה כמוהו: <b><span id='katom'>צורי שדי</span></b> ורבים ככה. <br>
<b>לפי דעתי: </b><br>
כי כן שם המזבח שבנה משה <b><span id='katom'>ה' נסי. </span></b>וככה שם המשיח: <b><span id='katom'>ה' צדקנו.</span></b> <br>
<br>
<b>והגאון אמר: <br>
</b>כי השם דבק עם מלת יקראו ושם המשיח הוא צדקנו. והנה הוא מטעם בעל הטעמים ששם טרחא במלת יקראו. כי הפרש גדול יש בין <b><span id='katom'>ויקרא בשם ה'</span></b> הכתוב באברהם. שהטרחא במלת ויקרא. ובין <b><span id='katom'>ויקרא בשם ה'</span></b> הכתוב בספר משה. כאשר אפרש במקומו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושם האחד
id: 0218
nru: ד
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>מנהג ל' הקדש לאמר פעמים ככה השני. ופעמים האחד. כמו<b><span id='katom'>: שם האחד בוצץ ושם האחד סנה.</span></b> ותחסר מלת אמר אחר: <b><span id='katom'>כי אלהי אבי בעזרי.</span></b> ואין כתוב: כי אמר אלהי אבי כי המלה שבה למעלה כי אמר: גר הייתי. כמו: <b><span id='katom'>כי הפרני אלהים.</span></b> וכבר פירשתי למה קרא שם הקטן אליעזר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבא
id: 0218
nru: ה
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b> הזכיר הכתוב דרך מוסר בבואו אל משה כי יתרו הולך בראשונה. ואחריו בני משה אחריהם האשה כמשפט.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אשר הוא חנה שם -<br>
</span></b>כי ימים רבים חנה שם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0218
nru: ו
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>וכבר אמר אל משה לפני בואם על ידי שליח או באגרת כתובה: <b><span id='pink'>אני חותנך יתרו ואשתך</span></b> שהיא העיקר. <b><span id='pink'>ושני בניה</span></b> הבאים <b><span id='pink'>עמה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויצא לקראת חתנו
id: 0218
nru: ז
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>בעבור כבוד יתרו וחכמתו. ולא לאשתו ובניו, כי אין מנהג לאדם נכבד לצאת לקראת אשתו או בניו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וישתחו -<br>
</span></b>דקדוק וישתחו קשה. ידענו כי שרשו מבעלי הה'א באחרונה. והנה הוי'ו במקום ה'א כוי'ו שלו הייתי שאמר ממנו לא שלותי. והנה כאשר אמרו לשון יחיד וישתחו. היה ראוי להיותו וישתחוה כי התי'ו מבנין התפעל. כמו: <b><span id='katom'>והאיש משתאה לה.</span></b> כי משפט אותיות השניים. אם היה אחד מהם פ'א הפועל והיה האות אשר לפניהם תי'ו התפעל. והנה בעבור שהחליפו הה'א בוי'ו במלת וישתחו. הניחו הוי'ו הראשון שאינו סימן לשון רבים תחת ה'א השרש והעלימו הוי'ו ואמרו וישתחו. ובעבור היות הוי'ו בסוף המלה סימן לשון רבים כאשר הוא נעלם, כמו: <b><span id='katom'>למה תתראו.</span></b> <br>
והנה היה נראה מלת <b><span id='pink'>וישתחו </span></b>בהעלם הוי'ו שהוא סימן לשון רבים, ע'כ הוצרכה להיות המלה מלעיל. להפריש בינה ובין מנהגם בלשון רבים. ולפי הסברא כי היוצא הוא המשתחוה זה לזה. וקראו הכתוב <b><span id='pink'>רעהו -</span></b> בעבור גודל מעלתו בחכמה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויבאו האהלה -<br>
</span></b>שהוא ידוע אהל משה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויחד
id: 0218
nru: ט
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>מגזרת חדוה. והיה ראוי להיותו על משקל. <b><span id='katom'>וַיִפְתְּ בסתר לבי. ויִשְבְּ ממנו שבי.</span></b> רק נפתח החי'ת בעבור שהוא מן אות הגרון. ונשאר הדל'ת דגוש כאשר היה. ולא אדע בכל המקרא אות דגוש בסוף המלה. רק אם היה בג'ד כפ'ת שיתחברו ב' שואין שהם בסוף. כמו <b><span id='katom'>וישב ממנו. וישת מן היין</span></b> רק עם אחד מהמלכים. לא מצאנוהו דגוש רק פת'ח. והם שנים <b><span id='pink'>ויחד יתרו</span></b> <b><span id='katom'>אל יחד בימי שנה.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר יתרו ברוך ה
id: 0218
nru: י
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>שים לבך לדקדק זאת המלה. דע כי לא יבא פעול רק מפעלים היוצאים ואם מצאת אותו שהוא על משקל פעול. הסתכל אם מצאת לו פועל שהוא יוצא הוא באמת פעול. ואם לא יהיה כן, הוא תאר. וככה אם היה על משקל פועל ואין לו פעול מהבנין בעצמו ומתוך הגזרה. גם הוא תאר ואינו פועל כלל. כמו שמר הפועל הוא שומר. והפעול הוא עושר שמור לבעליו. והנה מצאנו. הולך. עומד. יוצא. וכל אלה יראו פועלים. כי הם על מתכונת שומר. ובעבור שהגזרה מהפעלים העומדים. כי לא יאמר ממנו. הלוך. עמוד. יצוא. והנה אין לנו פעול, על כן אמר: <b><span id='katom'>כי הולך הוא.</span></b> תואר ואינו פועל. <br>
<b><span id='katom'>מצאנו עצום </span></b>והוא יראה פעול. כי הוא על משקל שמור. וכאשר חפשנו זו הגזרה מצאנו <b><span id='katom'>וירבו ויעצמו </span></b>מהפעלים העומדים כי היוצא יהיה מהבנין הנוסף. <b><span id='katom'>ויעצמהו מצריו</span></b> והנה לא נוכל לומר עוצם על משקל שומר מענין <b><span id='katom'>עצמה, </span></b>רק מענין אחר עוצם עיניו <b><span id='katom'>מראות ברע.</span></b> והנה מצאנו מלת ברוך על משקל שמור. והנה חפשנו בכל המקרא ולא מצאנו מזה הענין בבנין הקל רק מענין אחר. והוא: <b><span id='katom'>וַיִבְרַך על ברכיו.</span></b> גם הוא פועל עומד לא יבא ממנו פעול כלל. והנה מלת ברוך תואר. כמו עצום מהבנין הקל. <br>
<br>
<b>א'ר מרינוס:</b> <br>
<blockquote>ברוך הוא תואר מבנין הדגוש. והיה הרי'ש ראוי להדגש ככל הגזרה כמו: <b>ברך נבות.</b> והוא על משקל: <b>כדוב שכול<br>
</b></blockquote>ולא דבר נכונה, כי כל תואר כמו שכול וגבור ושכור לא ישתנו לסור הדגש בסמיכת היחיד, או בלשון רבים. כמו: <b><span id='katom'>ויהרג זבדי גבור אפרים.</span></b> <b><span id='katom'>הוי גבורים.</span></b> <br>
והנה עומד כנגדו: <b><span id='katom'>בוא ברוך ה'.</span></b> <b><span id='katom'>ברוכים אתם לה'.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>אשר הציל אתכם -<br>
</span></b>אמר למשה ולאהרן שהיו שלוחים לשם ועל ידם באו המכות לפרעה ולמצרים, על כן אמר: <b><span id='pink'>מיד מצרים ומיד פרעה.</span></b> ואחר כן: <b><span id='pink'>ברך השם אשר הציל את העם מתחת יד מצרים, </span></b>במצרים. ובבקיעת ים סוף.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי ממחרת
id: 0218
nru: יג
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>לביאת יתרו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>וישב משה -<br>
</span></b>כמנהגו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מן הבקר עד הערב -<br>
</span></b>דע כי בקר האמת הוא כזרוח השמש. גם יקרא בקר כעלות עמוד השחר שיחל להראות אור בעבים, כמו שכבר זכרתי וזה הבקר הוא על דרך מקרה והערב האמיתי הוא בשקוע השמש. <br>
גם יקרא ערב על דרך מקרה, עד עריבת האור. <br>
וכן אמר דוד: <b><span id='katom'>תזרח השמש יאספון.</span></b> ואחריו כתוב: <b><span id='katom'>יצא אדם לפעלו ולעבודתו עדי ערב,</span></b> על כן: <b><span id='katom'>מערב עד ערב תשבתו שבתכם.</span></b> ראוי להיות מערב האמת עד ערב האמת, רק חכמינו ז'ל הוסיפו מחול על הקדש ואמרו: כי יציאת יום השבת תהיה עד צאת הכוכבים. והנה ראוי להכניס השבת מן התורה מהשקע השמש. וכל חכמי התולדות וכל חכמי המזלות מודים, כי גבול היום מרגע היות עגולת השמש כנגד שטח הארץ בכל מקום. וזהו מעת צאתו עד בואו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: וירא את כל אשר הוא עושה לעם
id: 0218
nru: יד
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>שהוא מעמידם מערב עד בקר.<br>
<br>
<b>ורבינו שלמה אמר:</b> <br>
<blockquote>בעבור שמשה יושב לבדו וישראל נצבים ואין זה דרך מוסר. <br>
</blockquote>ואין ספק כי מעלת משה גדולה לומר ככה, כי הנה אהרן שהיה גדול לכל ישראל והיה גדול בשנים ממשה, הוא אומר לו: <b><span id='katom'>בי אדוני.</span></b> ומשה עשה הדרך הנכונה, כי השופט יושב ובעלי הריב עומדים. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>ועמדו שני האנשים אשר להם הריב,</span></b> ולא אמר לו מדוע רק בעבור שהיה יושב למשפט לבדו ואין לו שופטים אחרים שיעזרוהו. <br>
<br>
<b>ואמר רבי מרינוס:</b> <br>
<blockquote>כי מלת <b>מדוע</b> כמו: <b>מַלָּכֶם מַזֶּה בידך</b> כי כל אחת שתי מלות. וככה <b>מדוע</b> מה דעתך לעשות ככה.<br>
</blockquote><b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0218
nru: טו
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>השיב משה אני עושה שני דברים: <br>
<b>האחד:</b> <b><span id='pink'>כי יבא אלי העם לדרוש אלהים.</span></b> והטעם: לדרוש תורתו. <br>
<b>והדבר השני:</b> <b><span id='pink'>כי יהיה להם דבר בא אלי.</span></b> <br>
והשיב על האחרון תחלה <b><span id='pink'>ושפטתי בין איש ובין רעהו.</span></b> <b><span id='pink'>והודעתי את חקי האלהים</span></b> לדורש.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר לא טוב הדבר אשר אתה עושה
id: 0218
nru: יז
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>בעיני. <br>
ונתן טעם לדבריו והוא: <b><span id='pink'>נבול תבול.</span></b> מגזרת: <b><span id='katom'>ועלהו לא יבול. כאלה נובלת עליה. </span></b>כי הטעם שיפול מעצמו כנבול עלה. דרך משל. <br>
ומלת <b><span id='pink'>גם </span></b>כמוה: גם - <b><span id='pink'>כי כבד ממך הדבר.<br>
<br>
[יח, יח]<br>
עשהו -<br>
</span></b>מלה זרה בדקדוק ובאה על דרך לשמרהו. כי לא מצאנו ה'א נראית בגזרת עשה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: עתה שמע בקולי איעצך
id: 0218
nru: יט
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>אתן לך עצה. <br>
דע כי מלת אלוהים הוא שם תאר כאשר פירשתי,. רק בעבור שידברו בה הרבה. יחשבו זה שם התאר כאילו הוא שם עצם. <b><span id='katom'>אלוהים יראני בשוררי בראשית ברא אלהים.</span></b> ורבים ככה, על כן שמוהו חכמינו ז'ל שם מן השמות שאינם ראויים להימחק. <br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>ויהי אלוהים עמך</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>שהשם יעזרך אם תעשה ככה. ואמר לו בסוף הדברים שיקח רשות מאת השם על העצה הזאת. וזהו אמרו: <b><span id='pink'>וצוך אלהים.</span></b> ואין ספק כי כן עשה. <br>
<br>
<b><span id='pink'>וטעם היה אתה לעם –</span></b> <br>
בעבור העם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>מול האלהים -<br>
</span></b>מפאת השם.<br>
 <br>
<b><span id='pink'>והבאת אתה את הדברים -<br>
</span></b>אם הם קשים. ואלה הדברים הם שאמר משה בתחלה: <b><span id='pink'>כי יהיה להם דבר בא אלי.</span></b> ופירש זה אחר כן: <b><span id='pink'>את הדבר הקשה יביאו אליך.<br>
<br>
[יח, כ]<br>
והזהרתה -<br>
</span></b>הדרך השני שאמרת אתה חייב ללמדם ולהורותם מספקות, כי טורח גדול הוא להודיע כל המעשה אשר יעשון. <br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>והזהרת</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
מן <b><span id='katom'>והוא לא נזהר</span></b> וטעמו נשמר.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אתהם -<br>
</span></b>שתי מלות. והוא להזהירם על מצוות עשה ועל מצוות לא תעשה הקשורים בלב שהוא העיקר. כמו לאהבה השם ולדבקה בו וליראה מפניו. וללכת אחריו. ולמול ערלת הלב. ולא ישנא אחיו ולא יקום ולא יטור. <br>
וכן אמר משה: <b><span id='katom'>בפיך ובלבבך לעשותו</span></b> ורבים ככה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ילכו בה -<br>
</span></b>כמו: אשר ילכו בה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ואת המעשה אשר יעשון -<br>
</span></b>זה מצוות עשה למעשה. ורובם אינם מצוות עשה עומדות בעצמם, כי אם לזכר. כמו: השבת והמועדים ופדיון הבן, אהבת הגר וציצית ותפלין ותפילה ומזוזה. גם שעטנז. ורבים אחרים ובמקומם אפרשם.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ואתה תחזה
id: 0218
nru: כא
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>כבר הודעתיך כי אנשי לשון הקדש אינם שומרים המלות רק הטעמים, על כן לא נחפש על חסר ומלא כאשר אפרש עוד. והנה הזכיר יתרו אנשי חיל. שיש להם כח לסבול טורח ולא יפחדו מהם. והנה כנגד אנשי חיל אמר משה, כשהוא מספר הדבר <b><span id='katom'>הבו לכם אנשים.</span></b> כמו: <b><span id='katom'>בחר לנו אנשים </span></b>כולם אנשים. <br>
<br>
ואמר: <b><span id='pink'>יראי אלוהים –</span></b> <br>
שאין להם יראה מאדם רק מהשם לבדו. וכנגדם אמר משה: <b><span id='pink'>חכמים ונבונים</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b> כי לא יתכן להיות ירא שמים כראוי, רק מי שהוא חכם. <br>
<br>
ואמר יתרו: <b><span id='pink'>אנשי אמת</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
שאינם כזבנים. <br>
<br>
<b><span id='pink'>שונאי בצע -<br>
</span></b>ממון. והם נודעים ככה למראה עיני אדם. <br>
<br>
וכנגדם אמר משה: <br>
<b><span id='pink'>וידועים.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>שרי אלפים -<br>
</span></b>יש לתמוה אם פירש אלה השרים כמשמעם, יהיה מספרם יותר מע' אלף וט' אלפים. וזה רחוק מאד להיות שרים רבים כאלה והכתוב אמר: <b><span id='katom'>בפשע ארץ רבים שריה.</span></b> <br>
<b>ועוד</b>: אין יתכן להיות שמינית המחנה ראשי שבטים, כי כן אמר משה: <b><span id='katom'>ואקח את ראשי שבטיכם</span></b>?! <br>
ותמצא בהם כל המדות הטובות הנזכרות. והם מיוצאי מצרים שלמדו מעשיהם, וכתוב: <b><span id='katom'>כמעשה ארץ מצרים.</span></b> והנה דור המדבר שלמדם משה מ'ם שנה ולא הוצרכו לעשות אומנות כי לחמם נתן. ומימיהם נאמנים. והמן מפקח הפך המינים שהתאוו, מה שאין רגילים לאכול במצרים. ומשה אמר להם בשנת הארבעים: <b><span id='katom'>ולא נתן ה' לכם לב לדעת.</span></b> <br>
<span id='red'>והנה יש לתמוה איך ימצא המספר הנזכר שיהיו כולם חכמים ונבונים?</span> <br>
<b>והנכון בעיני:</b> כי שרי אלפים הם שתחת ידם אלף איש עבדיו או נעריו או שכיריו, אולי אלה הם ראשי השבטים והיה מספרם שנים עשר. ושרי המאות הם רבים. ושרי חמישים כדרך <b><span id='katom'>וחמשים איש רצים לפניו.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ושפטו את... הדבר
id: 0218
nru: כב
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>ומה שלא ידעו הם לשפוט תשפטנו אתה. ואם אתה לא ידעתו <b><span id='pink'>והבאת אתה את הדברים אל האלהים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויבחר משה אנשי חיל
id: 0218
nru: כה
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>שהיה דבר ברור. ולא הזכיר יראי אלוהים, כי הוא לבדו ידע לבב אנוש. ומשה אמר: כי בחר לנו אנשים חכמים, כי יוכל לדעת זה. רק יש חכם שאיננו ירא שמים. והזכיר ידועים, שהם למראה העין. ולא הזכירם עתה כי אחז דרך קצרה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ישפוטו הם
id: 0218
nru: כו
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 18
htm:
</b>כמו: ישפוטו בשורק תחת חולם, כמו: <b><span id='katom'>וגם לא תעבוּרי מזה.</span></b> כמו ולא תעבוֹרי. <br>
<br>
<b>ורבי שלמה:</b> <br>
רצה להפריש ביניהם ולא עלתה בידו. <br>
ונוכל לומר דרך דקדוק, כי ראינו <b><span id='katom'>חָדְלוּ פרזון בישראל חָדֵלּוּ</span></b> בדגשות הלמ'ד בעבור שהוא באתנח. <b><span id='katom'>הרים נָזֹלוּ</span></b> בסוף פסוק. <br>
ואמר: <b><span id='katom'>תְהָתֵלוּ בו</span></b> כי חשבוהו כמו סוף פסוק כי מלת בו דבקה היא עם תהתלו. ותנועה אחת לבדה. וככהף <b><span id='katom'>יִשְפְּטוּ הם</span></b> כמו יִשְפּוּטוּ בעבור שיש להשיב כי אין כח האתנח ככח סוף פסוק בו. <b><span id='katom'>הנה עמים תחתיך יִפְּלוּ. <br>
ה' על יְמִינְךָ <br>
טוב עשית עם עַבְדְךָ.</span></b> <br>
ורבים כאלה וככה לא ימצא בסוף פסוק.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: בחדש השלישי
id: 0219
nru: א
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>לא ידענו טעם ביום הזה, אם לא יהיה פירש רבי משה נכון שהוא ראש חדש. כמו: <b><span id='katom'>מחר חדש.</span></b> והזכיר הכתוב זה, כי אחר ימים מועטים ליום חנותם היה מתן תורה. אולי יום אחד עלה אל השם וירד ודבר עם ישראל. וביום השלישי לחדש עלה פעם אחרת, להשיב אל השם דברי העם. ושם נאמר לו: כי ביום השלישי יהיה מתן תורה וכל זה דרך הסברא. <br>
כי על הקבלה נסמוך שבששה בסיון נתנה התורה ועל דרך העיבורים שישי בשבוע היה, אם לא היה חדש אייר מעובר. <br>
<br>
אולי טעם: <b><span id='pink'>ביום הזה –</span></b> <br>
כי רחוק מרפידים ובין הר סיני היה רב יותר ממרחק כל מסע.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויסעו
id: 0219
nru: ב
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>וכבר נסעו מרפידים, כאשר הראיתיך רבים כאלה.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויחנו במדבר -<br>
</span></b>הוא מדבר סיני הנזכר.<br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>ויחן שם ישראל</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
אחר שאמר: <b><span id='pink'>ויחנו במדבר,</span></b> כי ראשי המטות והזקנים חנו נגד ההר בעבור כבודם, על כן הזכיר <b><span id='pink'>ויחן</span></b> כי מועטים היו, כי כפי מעלתם עמדו ביום מתן תורה סביב הר סיני כאשר אפרש. <br>
<br>
<b>ורבינו שלמה אמר:</b> <br>
<blockquote>כי נגד ההר מזרח. <br>
</blockquote>והנה כתוב <b><span id='katom'>מנגד סביב לאוהל מועד יחנו</span></b>, שהוא מארבע הפאות, כי כאשר יסעו הדגלים כן יחנו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ומשה עלה
id: 0219
nru: ג
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>הזכיר למעלה <b><span id='pink'>נגד ההר. <br>
</span></b>והנה הטעם ומשה עלה אל הר האלהים. <br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>ויקרא אליו ה' –<br>
</span></b>וכבר קרא אליו השם, כי בלא רשות לא עלה. <br>
<br>
והזכיר <b><span id='pink'>מן ההר –</span></b> <br>
כי לא עלה למעלה מההר, כי שם דבר עמו השם. <br>
ואל יקשה עליך בעבור שאמר אחרי כן: <b><span id='pink'>וירד ה' על הר סיני,</span></b> כי הזכיר זה כנגד כל ישראל לראותם הענן והאש. כי כן כתוב: <b><span id='katom'>ודבריו שמעת מתוך האש.<br>
</span></b><br>
וטעם <b><span id='pink'>לאמר</span></b> <b><span id='pink'>-</span></b>  <br>
כי קראו השם לומר: <b><span id='pink'>כה תאמר לבית יעקב. </span></b>והטעם דבר כולל לבית יעקב, אלה הנמצאים היום ובניהם אחריהם.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ותגיד לבני ישראל</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
הם הזקנים והם יגידו לכל העם. <br>
וכן כתוב: <b><span id='pink'>ויבא משה ויקרא לזקני העם.</span></b> ואחרי כן כתוב: <b><span id='pink'>ויענו כל העם יחדיו. </span></b><br>
ומלת <b><span id='pink'>בית</span></b> פירשתיו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: אתם ראיתם
id: 0219
nru: ד
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>הנקמות שעשיתי במצרים בעבורכם, ונשאתי אתכם ממצרים כאילו הייתם נשואים על כנפי נשרים. כי הנשר יגביה באויר למעלה מכל עוף והכל מפחדים ממנו והוא לא יפחד. על דרך: <b><span id='katom'>כנשר יעיר קנו</span></b> שיוליך גוזליו לאט גם דבר הענן, כמו: <b><span id='katom'>יפרוש כנפיו.<br>
</span></b><br>
<b><span id='pink'>ואבא אתכם אלי -<br>
</span></b>שכבודו ירד בהר הזה והוא הר הקדש. והנה אמר משה: <b><span id='katom'>תעבדון את האלהים על ההר הזה.</span></b> והוא: <b><span id='katom'>נוה קדשך.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ועתה אם שמוע תשמעו בקולי
id: 0219
nru: ה
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>לעשות מצותי. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ושמרתם את הברית -<br>
</span></b>שאכרות עמכם. והוא הברית שכרת משה עם ישראל אחר מתן תורה בבנותו המזבח כאשר אפרש במקומו בראיה גמורה.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>סגולה -</span></b> דבר נכבד ונחמד ולא ימצא אחר כמוהו. <br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>כי לי כל הארץ.</span></b> דבק עם <b><span id='pink'>מכל העמים</span></b> כמו: <b><span id='katom'>כי לי כל עמי הארץ.</span></b> וזהו: <b><span id='pink'>ואבדיל אתכם מכל העמים להיות לי. </span></b><br>
<br>
<b>ור' מרינוס אמר:</b> <br>
כי פירוש: <b><span id='pink'>כי לי כל הארץ</span></b> אף על פי כי שלי כל הארץ. וכמוהו לפי דעתי: <b><span id='katom'>כי עם קשה עורף הוא.</span></b> <b><span id='katom'>רפאה נפשי כי חטאתי לך.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: יחדו
id: 0219
nru: ח
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>היא מלה יחידה במקרא בדקדוק. בעבור תוספת הוי'ו. <br>
<br>
<b>ויפת אמר:</b> <br>
<blockquote>כאדם יחיד לבדו לא יהיה משנה שם. <br>
</blockquote>והזכיר <b><span id='pink'>וישב</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
ואין צורך להזכיר <b><span id='katom'>ויעל.</span></b> כי הכתוב אחז דרך קצרה.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר
id: 0219
nru: ט
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b><span id='red'>אחר שאמר וישב משה מה טעם לומר ויגד משה את דברי העם אל ה'?</span><br>
דע, כי יש פסוקים רבים בתורה שהיו ראויים להיותם מוקדמים. והנה פירושם וכבר היה כך וכך. כמו: <b><span id='katom'>וייצר ה' אלוהים</span></b> וכבר יצר. <br>
<b><span id='katom'>ויצמח ה' אלוהים</span></b> וכבר הצמיח. <br>
<b><span id='katom'>ויאמר בת מי את </span></b>וכבר אמר. <br>
וכן כתוב: <b><span id='katom'>ואשאל אותה ואומר.</span></b> ואחר כך: <b><span id='katom'>ואשים הנזם על אפה. <br>
ותאמר אל העבד</span></b> וכבר אמרה אל העבד. אז <b><span id='katom'>ותפול מעל הגמל</span></b> ואין צורך להאריך. <br>
והנה זה: <b><span id='pink'>ויגד משה</span></b> וכבר הגיד ולא הזכיר הכתוב מה הגיד. ומלת הגיד לעולם על דבר חדש שלא הזכירו. והנה איננו דבק עם <b><span id='pink'>וישב משה.</span></b> ומתשובת השם שאמר<b><span id='pink'>: הנה אנכי בא אליך בעב הענן</span></b> למדנו מה הגיד. <br>
ועוד מצאנו זה הדבר מפורש בדברי משה כאשר אפרש. <br>
<br>
דע כי מצרים והודו הם מבני חם ואלה סומכין על אלה. ואנשי הודו אינם אוכלים בשר וכך היו עושים המצרים ולא נשתנו מזה המנהג. רק בעבור שהתגבר עליהם מלכות ישמעאל ושבו לדתו. וחכמי הודו נותנין ראיות כפי מחשבתם, כי לא יתכן שידבר השם עם האדם וחי. וישראל היו במצרים והיו בהם אנשים על דעת האמונה הזאת. והיתה נבואת משה בספק אצלם ואין טענה ממלת <b><span id='katom'>ויאמינו בה' ובמשה עבדו.</span></b> כי כתוב: <b><span id='katom'>וירא ישראל</span></b> ולא כל ישראל. ואילו היה כתוב כל ישראל, ידבר על הרוב כמשפט הלשון. כמו: <b><span id='katom'>וימת כל מקנה מצרים. </span></b>ואחר כך כתוב: <b><span id='katom'>שלח העז את מקנך.</span></b> <br>
<br>
והנה טעם: <b><span id='pink'>אנכי בא אליך</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
תשובה על דברי משה שהגיד לו כן. <br>
<br>
וטעם: <b><span id='pink'>בעב הענן</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
ברדת השם על ההר. <br>
<br>
<b><span id='pink'>ובדברי עמך -<br>
</span></b>עשרת הדברים, אז יאמינו כי נכון הוא שידבר השם עם אדם וחי.<br>
<br>
וטע: <b><span id='pink'>וגם בך יאמינו –<br>
</span></b>שאתה נביא ויוסר הספק ממחשבותם. <br>
והנה כתוב מפורש <b><span id='katom'>היום הזה ראינו כי ידבר אלוהים את האדם וחי.</span></b> <br>
ועוד כתוב שם: <b><span id='katom'>כי מי כל בשר אשר שמע קול אלוהים חיים מדבר מתוך האש כמוני ויחי</span></b>. <br>
ושם כתוב: <b><span id='katom'>קרב אתה ושמע</span></b> וזהו: <b><span id='pink'>וגם בך יאמינו לעולם.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויאמר וקדשתם היום ומחר
id: 0219
nru: י
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>הנה הרחיב להם זמן להתקדש שאר זה היום ומחר.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>וקדשתם</span></b> <b><span id='pink'>–<br>
</span></b>שירחצו במים. <br>
<br>
ויורה על זה <b><span id='pink'>וכבסו שמלותם</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b> <br>
כדרך <b><span id='katom'>ואם לא יכבס ובשרו לא ירחץ.</span></b> <br>
על כן אמר משה: <b><span id='pink'>אל תגשו אל אשה -</span></b> מעתה שיהיו קדושים ולא טמאים. ומי שנגש אל אשה יתקדש. כדרך: <b><span id='katom'>והיא מתקדשת מטומאתה.</span></b><br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: והגבלת
id: 0219
nru: יב
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>שים גבול בהר. ע'כ כמוהו <b><span id='pink'>הגבל את ההר וקדשתו</span></b> לשום גבול בהר. והארכתי כל כך בעבור שאמר המשוגע שהפך בספרו דברי אלוהים חיים, אמר: כי רצה משה לומ: הגבל את העם. ויצא מפיו ההר במקום העם.<br>
<b><span id='pink'><br>
כל הנוגע בהר –</span></b> <br>
בגופו.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: לא תגע בו
id: 0219
nru: יג
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>מלת בו שבה אל האדם הנוגע בהר. <br>
והטעם: לא יכנס אדם אחריו לתפשו, רק יסקלוהו הרואים ממקום מעמדם מיד. ואם רחוק יורוהו בחצים.<br>
<br>
ומלת <b><span id='pink'>יירה -</span></b> משונה מרעותיה, כי משפט בעלי היו'ד להתחלף בוי'ו בעתיד. בנין נפעל. כמו <b><span id='katom'>ולא יודע השבע.</span></b> <b><span id='katom'>יסרתני ואוסר</span></b> אולי עשו כך, שלא תתערב עם גזרת <b><span id='katom'>למען תורא.</span></b> כי האל'ף והה'א נחים בסוף המלה. אין הפרש ביניהם במבטא.<br>
<br>
<b><span id='pink'>אם בהמה אם איש לא יחיה -<br>
</span></b>ולא העוף, כי לא יוכלו לקחתו כי יעוף מיד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>במשוך היובל -<br>
</span></b>פירוש כבש. ונקרא היובל כן, בעבור: <b><span id='katom'>והעברת שופר תרועה.</span></b> כי שופר הוא מקרני הכבש. וכן כתוב במשוך בקרן היובל <b><span id='katom'>כשמעכם את קול השופר.</span></b> <br>
והתימה על האומרים כי: על קול השופר הולך וחזק מאד משה ידבר במשוך היובל, כי קול השופר הוא פלא גדול אין במעמד הר סיני גדול ממנו. כי קולות וברקים וענן כבד גם הם נראים בעולם וקול שופר לא נשמע עד יום עשרת הדברים. והנה לא היה מקרן כבש. <br>
<br>
<b>אמר הגאון:</b> <br>
<blockquote>כאשר יתקע משה בשופר אז נתן להם רשות לעלות. וזה היה אחר רדת משה ביום הכפורים וצוה לעשות המשכן.<br>
</blockquote><b><span id='pink'>המה יעלו בהר -<br>
</span>אמר רבי שמואל בן חפני:</b> <br>
<blockquote>כי טעם המה אהרן ובניו ושבעים זקנים. שכתוב עליהם ואל משה אמר: <b>עלה אל ה' אתה ואהרן נדב ואביהו ושבעים מזקני ישראל.</b> ולשאר ישראל לא נתן רשות לעלות אל הר סיני. על כן אמר המה ולא אחרים. <br>
</blockquote>ודבריו טובים בעיני כי הכבוד היה תמיד על ההר עד שנעשה המשכן, דכתיב: <b><span id='katom'>וכבוד ה' מלא את המשכן. </span></b>אז דבר עם משה באהל מועד. אולי אז תקע משה בשופר ונתן לו רשות לעלות בהסתלק הכבוד.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: היו נכונים לשלשת ימים
id: 0219
nru: טו
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>טעמו ליום השלישי. <br>
ולפי הפשט לא הוסיף יום אחד מדעתו. ובזה אתן לך שני עדים נאמנים ושניהם בספר הזה, הנה כתיב: <b><span id='katom'>ויאסוף אותם אל משמר שלשת ימים.</span></b> <br>
ושם כתוב: <b><span id='katom'>ויאמר אליהם יוסף ביום השלישי</span></b>. <br>
וכתיב: <b><span id='katom'>בעוד שלשת ימים ישא פרעה.</span></b> <br>
ושם כתוב: <b><span id='katom'>ויהי ביום השלישי יום הלדת. <br>
</span></b>וכן זה: <b><span id='pink'>היו נכונים לשלשת ימים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: וענן כבד על ההר
id: 0219
nru: טז
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>לבדו היה. וככה הקולות והברקים.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>חזק מאד</span></b> <b><span id='pink'>–</span></b><br>
יותר מכל קול השופר ששמעו.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויחרד כל העם אשר במחנה -<br>
</span></b>בעבור קול השופר.<br>
<br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויוצא משה
id: 0219
nru: יז
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>טעם <b><span id='pink'>ויוצא –</span></b> <br>
מאהליהם. <br>
<br>
<b><span id='pink'>לקראת האלהים -<br>
</span></b>שיקבלו להיות השם היורד על הר סיני להם לאלהים.<br>
<br>
<b><span id='pink'>ויתיצבו בתחתית ההר-<br>
</span></b>מחוץ לגבול שהגבילם משה. והנה היו במעמד הר סיני כדרך שהציב משה בניהם בשנת הארבעים בכרתו ברית עמהם. כי בתחלה היו הבכורים הנגשים אל ה' ואחריהם ראשי שבטים הם הנשיאים ואחריהם הזקנים ואחריהם השוטרים ואחריהם כל איש ישראל ואחריהם הטף ואחריהם הנשים ואחריהם הגרים. <br>
<br>
ומשה ואהרן עברו הגבול והיו בהר קרובים אל הכהנים, אע'פ שלא דבר הכתוב זה מפורש, כי הכתוב אחז דרך קצרה. כי ידענו כי הם לא מרו פי השם. כי הנה כתוב<b><span id='pink'>: לך רד ועלית אתה ואהרן עמך.</span></b> <br>
ואמר משה: <b><span id='katom'>אנכי עומד בין ה' וביניכם.<br>
<br>
</span>


autr: עזרא
trm: והר סיני עָשַׁן כלו
id: 0219
nru: יח
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>שי'ן עשן בפתח גדול כי הוא פועל עבר. ואל תתמה בעבור מלת עשן שיאמר <b><span id='katom'>כְּעֶשֶׁן הכבשן</span></b> והנה הזכיר <b><span id='katom'>ויעל עֲשָׁנו</span></b>ֹ שהוא על משקל <b>שְלָלוֹ זְהָבוֹ.</b> כי שמות משקלי השמות משתנים. <br>
ואמר: <b><span id='katom'>שְׁגַר אלפיך' וכל פטר שֶׁגֶר בהמה</span></b> <br>
ואמר: <b><span id='katom'>ואת הַבֹּשֶֹם ואת השמן וקנמן בֹּשֶֹם.</span></b> <br>
<b>ועוד אמר:</b> <b><span id='katom'>אריתי מורי עם בְּשָֹמִי.</span></b> <br>
ואלו היה מגזרת בשם היה ראוי להיותו בקמץ חטף תחת הבי'ת בשמי כמו: <b>מקֹדֶשׁ קָדְשִׁי</b> ואילו היה מגזרת וקנמן בשם. היה ראוי להיות בפתח הבי'ת כמו <b>מִשֶׁמֶן שַׁמְנִי,</b> <b><span id='katom'>וְשַמְנִי וקטרתי.</span></b> או בחירק כמו <b>מִצֶדֶק צִדְקִי.</b> והנה עם בשמי בלא תוספת יו'ד הוא בשם בשני קמצין כמו <b>שָׁלָל זָהָב.</b><br>
<br>
<b><span id='pink'>ויחרד כל ההר מאד -<br>
</span></b>הפך המנהג כי ההרים לא ימושו רק על דרך משל אמר <b><span id='katom'>וירגזו ההרים.<br>
</span></b><br>
<b>


autr: עזרא
trm: ויהי קול השופר
id: 0219
nru: יט
pch: יתרו
lvr: C0218
prk: 19
htm:
</b>מנהג כי קול השופר שבתחלה יהיה יותר חזק וזה היה להפך, אולי עשה כן השם שלא היה חזק בתחלה שלא יצא לבם מהפחד.<br>
<br>
<b><span id='pink'>משה ידבר -<br>
</span>לדעת הגאון:</b> <br>
<blockquote>כי השם פעם מעביר קול השופר. אז היה משה מדבר בקול גדול והשם יעננו בקול. כדרך <b>וישמע את הקול מדבר אליו.</b> ועל זה כתוב בעבור <b>ישמע העם בדברי עמך</b>. <br>
</blockquote>וכבר אמרתי לך, כי לפי <b>דעתי</b> בדברי עמך על עשרת הדברים ידבר.<br>
<br>
וטעם <b><span id='pink'>משה ידבר</span></b>. דבק עם <b><span id='pink'>קול השופר –</span></b> <br>
כי נשמת משה הייתה דבוקה בשם, כי משה היה מדבר בתחתית ההר עם השם לשאול לו. והכתוב לא גלה מה היה שואל והשם עונהו בקול. שהיה משה שומעו ולא היה קול השופר, אע'פ שהיה חזק מונע אותו לשמוע הקול בעבור זה כתוב אחריו: <b><span id='pink'>ויקרא ה' למשה</span></b> בקריאת קול לעלות אל ראש ההר, ששם ירד כבוד השם.<br>
<br>
<b>


